Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивачі [PERSON] соціальної політики Вінницької облдержадміністрації, Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулися в суд з позовом до відповідача [PERSON] за участю заінтересованої особи на стороні відповідача [PERSON] про повернення транспортного засобу з тих підстав, що як стверджують у 2010 році інвалід війни І групи [PERSON] відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями" № 999 від 19.07.2006 року та згідно наказу головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації № 71 від 13.12.2010 року безкоштовно отримав автомобіль "Славута" ЗАЗ-110308-44, 2010 року випуску. При видачі автомобіля інвалід [PERSON] був ознайомлений з тим, що автомобіль видається йому лише в користування та являється державним майном, про що підписав заяву-зобов'язання. 13.02.2014 року інвалід війни І групи [PERSON] помер. Відповідно до п.16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням праці та соціального захисту залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем постійного проживання і реєстрації інваліда, у випадках, якщо: строк експлуатації автомобіля становить більше ніж 10 років; строк експлуатації автомобіля становить від 5 до 10 років і середньомісячний сукупний дохід сім'ї померлого інваліда за шість місяців, що передують дню смерті інваліда, не перевищує прожиткового мінімуму для сім'ї; строк експлуатації автомобіля становить менше ніж 10 років і в сім'ї є інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його постійного проживання і реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту. Член сімї [PERSON] не підпадає під вищезазначені умови безоплатного залишення автомобіля члену сімї померлого інваліда. Крім того, зазначає, що п. 16 зазначеного Порядку визначено, що іншому члену сім'ї померлого інваліда, який проживав та зареєстрований за місцем постійного проживання і реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту з урахуванням зносу автомобіля. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики. В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту у повному комплекті. Після смерті [PERSON] [PERSON] соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації письмово повідомляв [PERSON] про його право після смерті інваліда, як члена сім'ї, який проживав за місцем проживання інваліда, переоформити автомобіль на своє ім'я за умови сплати його залишкової вартості, а у разі неможливості сплати його залишкової вартості про обов'язок повернути позивачу автомобіль у повній комплектації та про необхідність звернутись до позивача для вирішення даного питання. Проте [PERSON] вартість автомобіля не сплатив та відмовляється добровільно передати автомобіль позивачу. У звязку із викладеним просить зобовязати [PERSON] повернути автомобіль "Славута" ЗАЗ-110308-44, 2010 року випуску, у повній комплектності, який був виданий інваліду війни І групи [PERSON] безкоштовно, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позов підтримує. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позов визнає. Заінтересована особа на стороні відповідача [PERSON] надала заяву про розгляд справи в її відсутність. Оскільки розгляд справи здійснюються судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що 2010 року інвалід війни І групи [PERSON] відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями" № 999 від 19.07.2006 року та згідно наказу головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації № 71 від 13.12.2010 року безкоштовно отримав автомобіль "Славута" ЗАЗ-110308-44, 2010 року випуску. При видачі автомобіля інвалід [PERSON] був ознайомлений з тим, що автомобіль видається йому лише в користування та являється державним майном, про що підписав заяву-зобов'язання. З довідки про реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку та вибракування транспортного засобу від 10.12.2010 року № 04-780 вбачається, що інваліду війни І групи [PERSON] передано для реєстрації автомобіль моделі "ЗАЗ-110308-44". Крім того, [PERSON] управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації 10.12.2010 року до ВРЕР надіслано лист про те, що відповідно до медичних показників інваліду війни І групи [PERSON] протипоказано водіння автомобіля, через що [PERSON] управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації не заперечує щодо видачі тимчасового талону на право керування автомобілем [PERSON] Однак 13.02.2014 року [PERSON] помер, а виділений йому автомобіль "ЗАЗ-110308-44", 2010 року випуску, кузов № [NUMBER], залишився в користуванні [PERSON] Відповідно до Розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації №750 від 29.12.2012 року та внесеними до нього змінами Розпорядженням №125 від 27.03.2013 року [PERSON] управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації реорганізовано в [PERSON] соціальної політики облдержадміністрації. Враховуючи те, що права і обов`язки у членів сім`ї інваліда щодо спірного автомобіля виникли після смерті інваліда, а не в момент забезпечення інваліда автомобілем, застосуванню до спірних правовідносин підлягає Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою КМУ від 19.07.2006 року №999. Згідно з п. 16 Порядку (в редакції від 08.09.2010 р., що діяла на час смерті інваліда 13.02.2014 р.) - після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається члену сім`ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда. Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сім`ї, якщо в ній є інвалід, який: має підстави для забезпечення автомобілем згідно з п.3 цього Порядку; проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання і реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Іншому члену сім`ї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем проживання та реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним до спеціального фонду державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства одержаного автомобіля, з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом. В іншому разі автомобіль повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті. З довідки-рахунку про результати розрахунку ступеня зношення автомобіля вбачається, що вартість автомобіля (з урахуванням ступеню зношення та суми сплаченої за нього інвалідом) становить 26743,19 грн. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] залишкову вартість автомобіля "ЗАЗ-110308-44", 2010 року випуску, кузов № [NUMBER], виділеного за життя [PERSON], в сумі 26743,19 грн. не сплатив. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 р. №999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», яка згідно ст. 4 ЦК України є актом цивільного законодавства, і встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому підлягають захисту. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 267,43 грн.

Outcome: approved