Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

26 червня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 06 березня 2002 року між нею та відповідачкою було укладено договір купівлі-продажу домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] .Ця угода була посвідчена Універсальною біржею "Південь"за № 3118. Обидві сторони виконали всі умови договору - відповідачка передала їй у власність зазначений вище будинок, а вона його прийняла та сплатила відповідачці ціну, обумовлену договором. У теперішній час вона не може зареєструвати за собою право власності на зазначене нерухоме майно, оскільки нотаріус вимагає нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, а зазначений вище договір вважає недійсним. Посилаючись на викладене, просила визнати дійсним договір купівлі-продажу. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги. Відповідачка будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також за останнім відомим місцем проживання у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила. Представник третьої особи - Універсальної біржи "Південь"- в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого. 06 березня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , який посвідчено Універсальною біржею "Південь"за № 3118, що підтверджується цим письмовим договором (а. с. 8). Під час укладення угоди сторони дійшли згоди про всі істотні умови цього договору та виконали всі зобов`язання, а саме відповідачка передала у власність позивачки продане нерухоме майно, а остання його прийняла та сплатила відповідачці ціну цього майна, обумовлену угодою, що також підтверджується зазначеним вище договором. 14 березня 2002 року за позивакою на підставі вказаного договору Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації в особі його Очаківської районної філії зареєстроване право приватної власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним реєстраційним посвідченням (а. с. 9). Відповідно до рішення виконавчого комітету Покровської сільської ради № 49 від 24 грудня 2013 року та додатку до нього (а. с. 13), житловому будинку, що на праві приватної власності належить позивачці, присвоєно юридичну (поштову) адресу: [ADDRESS] . Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року №1956-XII (що застосовувався до даних правовідносин на момент укладення договору), угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно зі ст. 48 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 та зареєстрованої 07 липня 1994 року за № 152/361, що діяла на час спірних правовідносин, правовстановлюючим документом міг бути договір купівлі-продажу, зареєстрований на біржі. Зазначена норма закону протирічила діючій на той час ст. 227 ЦК України (1963 р.), згідно з якою договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідчений та підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання цього права. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що на час укладання угоди мала місце суперечність законодавства, та приймаючи до уваги той факт, що підстав нікчемності правочину судом не виявлено, права та інтереси сторін укладений правочин не порушував, а навпаки, сторони після набуття прав на нерухоме майно, в повному обсязі не можуть користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, це є підставою для визнання угоди дійсною. За таких обставин, позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved