Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ПАТ "Платинум Банк" та [PERSON] було укладено кредитні договори: №1820/2577CLAPS від 11 липня 2013 року на суму 9440 грн. та №2635/2214CLAPS від 28.03.2013 року на суму 4390,40 гривень. 21.07.2015 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №20150721-Г, у відповідності до умов якого, ПАТ «Платинум Банк» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів по кредитному договору №1820/2577CLAPS від 11 липня 2013 року (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача, (витяг з Договору факторингу стор. 1,4,11 додається). 25.11.2015 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №20151125-Г, у відповідності до умов якого, ПАТ «Платинум Банк» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів по кредитному договору №2635/2214CLAPS від 28.03.2013 року (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача, (витяг з Договору факторингу стор. 1,4,11 додається). Відповідно до додатку №1 до Договору факторингу №20150721-Г від 21.07.2015 реєстру заборгованостей позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 14718,50 грн. з яких 7848,70 гривень заборгованість за основною сумою боргу;1873,55 грн- заборгованість по процентам та комісією; 4996,25 грн.- пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Відповідно до додатку №1 до Договору факторингу №20151125-Г від 25.11.2015 реєстру заборгованостей позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 6928,49 грн. з яких 2416,24 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 571,11 грн- заборгованість по процентам та комісією; 3941,14 грн.- пеня за порушення графіку погашення заборгованості. На виконання умов Договорів факторингу, згідно вимог ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України, ПАТ "Платинум Банк" було направлено відповідачу, зазначену в позовній заяві лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" по зазначеному в позові Кредитному договору (копія листів додається). Згідно з умовами кредитних договорів позичальник зобов'язується повернути кредити, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов'язку та перестав повертати надані йому Кредити в строки, передбачені Кредитним договором. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за кредитним договором №1820/2577CLAPS від 11 липня 2013 року в сумі 14718,50 грн. з яких 7848,70 гривень заборгованість за основною сумою боргу;1873,55 грн- заборгованість по процентам та комісією; 4996,25 грн.- пеня за порушення графіку погашення заборгованості; за кредитним договором №2635/2214CLAPS від 28.03.2013 року в сумі 6928,49 грн. з яких 2416,24 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 571,11 грн- заборгованість по процентам та комісією; 3941,14 грн.- пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Представник позивача надав заяву у судове засідання про слухання справи у його відсутність, наполягав на позовних вимогах та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилалась на ту обставину, що кредит вона не брала, що вважає дані договори не дійсними, оскільки на них печатка ксерокопічна, посилалась на ту обставину, що в кредитному договорі зазначені не її реквізити паспорту, та підпис не її. Представник третьої осби у судове засідання не зявились, заяв клопотань не надавали, про причини неявки суд не повідомляли. Дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказі в сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, встановлено, що всі докази надані, а тому суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов про стягнення боргу за кредитним договором підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ПАТ "Платинум Банк" та [PERSON] було укладено кредитні договори: №1820/2577CLAPS від 11 липня 2013 року на суму 9440 грн. та №2635/2214CLAPS від 28.03.2013 року на суму 4390,40 гривень. Зазначена обставина не визнається відповідачкою по справі та заперечується з таких підстав. Відповідачка зазначає, що підпис на даних кредитних договорах вона не ставила та кредит не отримувала. Про те дана обставина спростовується тим, що в процесі розгляду справи позивачка заявляла клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи. Судом була призначена дана експертиза, проте не була проведена в звязку з тим, що відповідачкою не надано необхідних документів для її проведення. Крім того посилалась на відсутність коштів на проведення експертизи та вважала за необхідне, щоб експертиза проводилася з ініціативи позивача. Повторного клопотання відповідачка не заявляла, а просила суд відкласти судове засідання для врегулювання питання про реструктуризацію боргів, яке судом було задоволено та розгляд справи був відкладений для надання часу відповідачці вирішення питання про реструктуризацію. Отже, суд оцінюючи доводи відповідачки вважає, її посилання на те що підпис виконаний не нею необґрунтовані, дану обставину вона суду не довела. Посилання відповідачки, щодо зазначення в даних договорах паспортних даних не її, оскільки на даний час в неї інший паспрт, також необгрунтовані та спростовані в судовому засіданні, оскільки відповідно до інформації наданої Іванівським РС гУДМС Украхни в Одеській області №5131/900 від 14.11.2017 року вбачається [PERSON] видавався паспорт громадянина України серії КК № 182531 Іванівським РВ УМВС України в Одеській області 16.12.1998 року, але в звязку із втратою їй було видано паспорт громадянина України серії ОК № 030358 Іванівським РС ГУ ДМС України в Одеській області 20.01.2017 року. Проаналізувавши такі обставини вбачається, що кредитних договорах зазначені реквізити паспорту громадянина України серії КК № 182531 Іванівським РВ УМВС України в Одеській області 16.12.1998 року [PERSON], тобто паспорту який належить та видавався [PERSON] відповідачці по справі, а новий паспорт нею отриманий лише 20 січня 2017 року. Отже даний довод щодо обгрунтування заперечення відповідачки суд також вважає безпідставним та таким що спростований в судовому засіданні. Стосовно посилань відповідачки, що ксекопії печаті на кредитних договоррах, то суд також вважає дану обставину необгрунтованою, оскільки форма та бланки договорів складені позивачем на яких стоїть підпис позикодавця, та не є ксерокопією. Враховуючи вищезазначене беручи до уваги ту обставину, що відповідачка хоч і заперечує проти позову проте суду належних та обґрунтованих доказів не надала, відповідачка суду не довела, що на даних кредитних договорах стоїть не її підпис, спростована інформація, що в договорі зазначені реквізити не її паспорту. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонам та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рушення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, їхніх представників, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори ). Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Відповідно до ч.І ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.І ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.І ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли зголи з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст.640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту переданий грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже дослідивши заяву позичальника та аналізуючи вищезазначені норми, взявши до уваги докази суд приходить до висновку, що даний договір є правочином, зокрема становить собою кредитний договір, оскільки вчинений у письмовій формі, так як підписаний сторонами, містить домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, зокрема, щодо надання строкового кредиту, зазначені умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними. Недійсними дані договори не визнавалися. Отже суд вважає, що позивачем доведена та обставина, що між ПАТ "Платинум Банк" та [PERSON] було укладено кредитні договори: №1820/2577CLAPS від 11 липня 2013 року на суму 9440 грн. та №2635/2214CLAPS від 28.03.2013 року на суму 4390,40 гривень. 21.07.2015 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №20150721-Г, у відповідності до умов якого, ПАТ «Платинум Банк» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів по кредитному договору №1820/2577CLAPS від 11 липня 2013 року (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача, (витяг з Договору факторингу стор. 1,4,11 додається). 25.11.2015 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №20151125-Г, у відповідності до умов якого, ПАТ «Платинум Банк» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів по кредитному договору №2635/2214CLAPS від 28.03.2013 року (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача, (витяг з Договору факторингу стор. 1,4,11 додається). Відповідно до додатку №1 до Договору факторингу №20150721-Г від 21.07.2015 реєстру заборгованостей позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 14718,50 грн. з яких 7848,70 гривень заборгованість за основною сумою боргу;1873,55 грн- заборгованість по процентам та комісією; 4996,25 грн.- пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Відповідно до додатку №1 до Договору факторингу №20151125-Г від 25.11.2015 реєстру заборгованостей позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 6928,49 грн. з яких 2416,24 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 571,11 грн- заборгованість по процентам та комісією; 3941,14 грн.- пеня за порушення графіку погашення заборгованості. На виконання умов Договорів факторингу, згідно вимог ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України, ПАТ "Платинум Банк" було направлено відповідачу, зазначену в позовній заяві лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" по зазначеному в позові Кредитному договору (копія листів додається). Згідно з умовами кредитних договорів позичальник зобов'язується повернути кредити, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов'язку та перестав повертати надані йому Кредити в строки, передбачені Кредитним договором. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за кредитним договором №1820/2577CLAPS від 11 липня 2013 року в сумі 14718,50 грн. з яких 7848,70 гривень заборгованість за основною сумою боргу;1873,55 грн- заборгованість по процентам та комісією; 4996,25 грн.- пеня за порушення графіку погашення заборгованості; за кредитним договором №2635/2214CLAPS від 28.03.2013 року в сумі 6928,49 грн. з яких 2416,24 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 571,11 грн- заборгованість по процентам та комісією; 3941,14 грн.- пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання); у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики , при цьому розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. В судовому засіданні встановлено, що між відповідачкою та позивачем склалися договірні відносини та свої зобовязання відповідач перед позивачем порушив, та позивачем доведено в судовому засіданні право на позовні вимоги та порушення своїх прав. Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до матеріалів справи позивачем при подачі позову сплачено судовий збір за розгляд справи у розмірі 1378,00 гривень , що підтверджується платіжними дорученнями, доданими до матеріалів справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 1378,00 гривень понесені позивачем при звернені до суду з даним позовом, що підтверджується платіжними дорученням .

Outcome: approved