Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. Представник заявника звернувся до суду із заявою, яку в подальшому змінив, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просив суд: -встановити, що [PERSON] , [INFO] , зазначений в графі «батько»в Свідоцтві про народження, серії [NUMBER] , виданого 27 жовтня 2014 року виконавчим комітетом Степової сільської ради Широківського району Дніпропетровської області на ім`я [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , померлий [INFO] в с. Степове Широківського району Дніпропетровської області, є однією і тією ж особою. В обґрунтування вимог представник заявника посилається на те, що встановлення факту необхідно для отримання щомісячної соціальної допомоги по втраті годувальника. [PERSON] , мати [PERSON] , постійно проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з померлим [PERSON] , батьком [PERSON] в період з жовтня 2013 року і до часу його смерті. Проте, у виданому 23.04.2020 року на ім`я [PERSON] свідоцтві про його смерть відсутній запис "по-батькові" останнього, що й стало в подальшому єдиною підставою для відмови його малолітньому сину [PERSON] в призначення державної соціальної допомоги по втраті годувальника. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. Ухвалою від 14.12.2020 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Від представника заявника 26.03.2021 року надійшло клопотання про зміну предмету заяви у справі окремого провадження, в якому він просив викласти прохальну частину заяви в новій редакції. Представник заявника в судовому засіданні підтримав вимоги та просив задовольнити заяву. Заявник в судовому засіданні підтримав вимоги та просив задовольнити заяву. Заінтересовані особи, повідомлені про час та місце судового засідання у встановленому порядку, своїх представників до суду не направили, повідомлялися про день та час місце розгляду справи в порядку встановленому законодавством, представники в судове засідання не з`явився, Від них надійшли заяви про розгляд справи без участі представників. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про народження, батьками [PERSON] (далі - дитина), [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (арк. с. 9). У витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00026414549 від 21.05.2020 року батьками [PERSON] також зазначені [PERSON] та [PERSON] (арк. с. 10). В посвідці на постійне проживання, виданій 08.10.2013 року, № [NUMBER] , на ім`я [PERSON] , [INFO] , графа "по-батькові" відсутня, вказане зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] (арк. с. 12). Картка платника податків видана на ім`я [PERSON] , [INFO] (арк. с. 13). Відповідно до трудової книжки, її видано на ім`я [PERSON] , [INFO] (арк. с. 14). Згідно повідомленню №4 від 01.06.2020 року про відмову в наданні державної соціальної допомоги, [PERSON] було відмовлено у зв`язку з тим, що у свідоцтві про смерть померлого годувальника прізвище, ім`я, по-батькові [PERSON] , а в свідоцтві про народження дитини батькові прізвище, ім`я, по-батькові [PERSON] (арк. с. 15). У відповіді від Широківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) наданої 15.07.2020 року на звернення [PERSON] , щодо отримання повторного свідоцтва про смерть [PERSON] з зазначенням по-батькові " [PERSON] ", зазначено, що відповідно до законодавства на Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України видати повторно свідоцтво про смерть [PERSON] з зазначенням по-батькові " [PERSON] " не має можливості (арк. с. 16). Згідно відповіді від Широківського РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON] , [INFO] , звертався з питання отримання дозволу на імміграцію в Україну та 08.10.2013 року був документований посвідкою на постійне проживання № [NUMBER] та повідомлено, що внесення відомостей особи "по батькові" в бланки посвідки не передбачено (арк. с. 17). У свідоцтві про народження, виданому в Республіці Таджикистан, 28.12.2004 року, серія [NUMBER] , вказано, що [PERSON] народився [INFO] , про що було зроблено актовий запис №1722 від 18.06.1987 року (арк. с. 18). Відповідно до паспорту Республіки Узбекистан, серія [NUMBER] , виданого 24.02.2012 року померлому [PERSON] , його по батькові є " [PERSON] " (арк. с. 19). Згідно з Дозволом на імміграцію в Україну від 31.07.2013 року, його видано громадянину Узбекистану [PERSON] , [INFO] , уродженцю Таджикистану (арк. с. 20) У паспорті Республіки Узбекистан № [NUMBER] виданому 16.12.2014 року державним центром персоналізації в республіці Узбекистан, вказано прізвище, ім`я та по батькові власника " [PERSON] " та дата народження [INFO] (арк. с. 21-22). Відповідно до Актового запису про смерть №96 від 23.04.2020 року в ньому зазначено лише прізвище та ім`я померлого " [PERSON] ", графа "По батькові" не заповнена, дата народження [INFO] та дата смерті [INFO] (арк. с. 42). В Актовому записі про народження № [INFO] , складеному про народження дитини, у розділі "Відомості про батька" зазначені прізвище, ім`я та по батькові " [PERSON] " та дата народження батька [INFO] , громадянство Республіки Узбекистан (арк. с. 43). ІV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права, оцінка суду. Дослідивши докази, які надані заявником в обґрунтування вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що змінені вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч. 3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно вимог частини 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. Враховуючи те, що встановлення факту породить для заявника, дитини певні юридичні наслідки (можливість оформлення права на щомісячну соціальну допомогу по втраті годувальника) та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, на підставі зібраних у справі та досліджених доказів (у померлого та [PERSON] збігаються дати народження, повна адреса місця реєстрації, свідок [PERSON] підтвердив твердження [PERSON] про їх спільне проживання однією сім`єю за однією адресою та визнання [PERSON] дитини своїм сином), суд вважає доведеним, що [PERSON] , який помер [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , є однією особою, тобто батьком дитини. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно п.14 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх осіб. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Враховуючи викладене,

Outcome: approved