Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, мотивуючи позов тим, відповідно до укладеного договору № б/н від 20.03.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконав умови договору та має заборгованість за кредитом та відсоткам за користування кредитом станом на 27.03.2016 року в загальній сумі 32835,99 грн. Рішенням Третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз" м. Дніпропетровська від 26.02.2013 року з відповідача [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 20688,59 грн., тобто різниця становить 12147,40 грн. Також додатково просив стягнути фіксовану частину штрафу за договором в розмірі 500,00 грн. та процентну складову в розмірі 607,37 грн., а всього 13254,77 грн. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 1378 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення в газеті Наддніпрянська Правда від 08 липня 2016 року за №№50-52 (22730-22732). В звязку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов підлягаючим задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 20.03.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 відсотки на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконано, а [PERSON] тривалий час свої зобов'язання за договором не виконував та станом на 27.03.2016 року має заборгованість за цим договором в загальній сумі 32835,99 грн. Відповідно до Статуту Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", є правонаступником усіх прав та обов'язків Банка, тип якого у відповідності до рішення загальних зборів Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» було змінено на Публічне акціонерне товариство та який було перейменовано на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк". Рішенням Третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз" м. Дніпропетровська від 26.02.2013 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ Приватбанк стягнуто за кредитним договором №б/н від 20.03.2008 року заборгованість в розмірі 20688,59 грн. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.\~ 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань.\~ Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання\~настають правові наслідки, встановлені\~ договором або законом. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не сплатив борг за кредитним договором, враховуючи, що рішенням Третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз" м. Дніпропетровська від 26.02.2013 року з відповідача стягнуто 20688,59 грн., різниця заборгованості станом на 27.03.2016 року з нарахованими штрафами, складає 13254,77 грн., а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1378 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору, а також на користь позивача відповідно до ст. ст. 79 ч.2 п.6, 88 ЦПК України витрати повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Outcome: approved