Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

20 вересня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ "Державний ощадний банк" та відповідачем [PERSON] було укладено договір №3180 від 23.07.2014 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, за умовами якого був відкритий поточний рахунок [NUMBER] на умовах тарифного пакету "Зарплатний". 22 серпня 2016 року [PERSON] підписав заяву про приєднання №404739 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, яка відповідно до п.6.1 є кредитним договором. Через п'ять днів з дня підписання цієї заяви банком було встановлено клієнту кредит в сумі 15000 гривень на строк 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Процентна ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 28.00 відсотків річних за користування кредитними коштами в усіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та 0.001 відсотків річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. 15 грудня 2016 року [PERSON] підписав заяву на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії, згідно з якою Клієнт погодився з умовами користування кредитом відповідно до умов Договору та підтвердив укладення між ним та Банком Кредитного договору. Того ж дня [PERSON] було встановлено кредитний ліміт в розмірі 20000 гривень на строк 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Процентна ставка за кредитом є фіксована, і складає 28.00 відсотків річних за користування кредитними коштами. Згідно умов договору, відповідач зобов'язався щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. З часу встановлення відновлюваної кредитної лінії [PERSON] постійно користувався кредитними коштами, частково погашав заборгованість та нараховані відсотки за користування ними, однак після відсутності будь-яких зарахувань на картковий рахунок, виникла прострочена заборгованість. Станом на 17.09.2018 року заборгованість [PERSON] за договором №3180 про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної карти від 23.07.2014 року, заяви про приєднання №404739 до ДКБО від 22.08.2016 року та заяви на становлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії від 15.12.2016 року в розмірі 13 675,54 грн. 54 коп. в тому числі: заборгованість за кредитом - 12 010,05 гривень; заборгованість по процентах - 1 584,64 гривень; заборгованість за комісійною винагородою - 6,00, заборгованість за пенею 68,90 гривень; загальна сума 3% річних - 5,95 гривень. Зважаючи на зазначене просили стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" заборгованість в розмірі 13 675,54 грн., а також судові витрати по справі. В судове засідання ПАТ "Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія - Волинське обласне управління АТ "Ощадбанк" свого представника не направили, проте подали суду письмову заяву, у якій просять проводити розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримують із зазначених у заяві підстав, просять позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається із змісту ч.1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Частиною 1 ст. 1069 зазначеного Кодексу унормовано, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Судом установлено, що 23.07.2014 року [PERSON] було підписано договір №3180 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 3180 від 23.07.2014 року ПАТ «Державний ощадний банк України» відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Зарплатний». 22.08.2016 року [PERSON] підписано заяву про приєднання №404739 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. 26.08.2016 року відповідачу було встановлено кредит в розмірі 15000,00 грн. 15 грудня 2016 року [PERSON] було підписано заяву на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії, згідно з якою Клієнт погодився на одержання та з умовами користування кредитом відповідно до умов Договору та підтвердив укладення між ним та Банком Кредитного договору. Того ж дня відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 20000 гривень на строк 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою, і складає 28.00 відсотків річних за користування кредитними коштами в усіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та 0.001 відсотків річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки (а.с.18-23, 24-30, 31-32, 33). Із матеріалів справи, зокрема розрахунку заборгованості встановлено, що загальна сума заборгованості згідно договору №3180 про відкриття та обслуговування рахунку та випуску платіжної карти від 23.07.2014 року, заяви про приєднання №404739 до ДКБО від 22.08.2016 року та заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії від 15.12.2016 року становить 13 675,54 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом 12 010,05 гривень; заборгованість за процентами 1 584,64 гривень; заборгованість за пенею 68,90 гривень; загальна сума 3% річних 5,95 гривень; заборгованість за комісійною винагородою 6,00 гривень (а.с.7-14). Таким чином, беручи до уваги обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені судом, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за договором №3180 про відкриття та обслуговування рахунку та випуску платіжної карти від 23.07.2014 року, заяви про приєднання №404739 до ДКБО від 22.08.2016 року та заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії від 15.12.2016 року станом на 17 вересня 2018 року в розмірі 13 675,54 грн. Крім того, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: approved