Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

01.12.2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 15.05.2013 року між нею та Публічним акціонерним товариством "Платинум Банк" укладено договір №8546/0005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування та встановлення кредитного ліміту на загальну суму 10000 грн., процентна ставка за користування кредитом 29,99% річних, строк дії кредитного ліміту 36 місяців. 14.08.2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. вчинив виконавчий напис № 18589 про стягнення з неї на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості на загальну суму 76858,04 грн. 09.09.2020 року на підставі вищевказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження № 62988993. В жовтні 2020 року дізналася, що з неї на користь відповідача стягується борг в сумі 76858,04 грн., витрати за проведення виконавчих дій 650 грн., основної винагороди приватного виконавця 7685,80 грн. Вважає, що виконавчий напис № 18589 від 14.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено з порушенням вимог законодавства, що регулюють правовідносини щодо вчинення виконавчих написів, зокрема, зазначила про відсутність кредитних правовідносин між нею та ТОВ "Вердикт Капітал", виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, водночас, виконавчий напис вчинений без належної перевірки безспірності боргу та вчинення виконавчого напису за межами строку позовної давності. Посилаючись на вказані обставини, просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 14 серпня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за № 18589, про стягнення з неї на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості на загальну суму 76858,04 грн. та стягнути судові витрати по справі. Ухвалою від 04.12.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. 04.12.2020 року ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області зупинено стягнення в межах виконавчого провадження №62988993, перебуваючого на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В., з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 14.08.2020 року зареєстрованого в реєстрі за №11038 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості у розмірі 76858,04 грн. до набрання рішенням суду законної сили. 04.12.2020 року ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. належним чином засвідчену копію виконавчого напису нотаріуса зареєстрованого в реєстрі за № 18589 від 14.08.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості у розмірі 76858,04 грн. та копії документів на підставі яких вчинено такий виконавчий напис. В судове засідання позивачка не з`явилася, до суду надала заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. В разі неявки відповідача просила провести заочний розгляд справи. Представник відповідача у визначений\~строк відзив\~до суду\~не направив,\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~хоча про\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлений\~належним чином,\~тому,\~у відповідності до ст.ст. 280,\~281 ЦПК України,\~за клопотанням позивачки суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Треті особи без самостійних вимог - приватний нотаріус\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай О.С.,\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~м.\~Києва Малкова\~М.В. у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку. Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1\~ст. 2 ЦПК України). Відповідно до частини 1\~статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено\~статтею 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Як вбачається з матеріалів справи 15.05.2013 року між позивачкою [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Платинум Банк" укладено договір №8546/0005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування та встановлення кредитного ліміту на загальну суму 10000 грн., процентна ставка за користування кредитом 29,99% річних, строк дії кредитного ліміту 36 місяців (а.с. 20, 103-104, 122, 137-138, 153-154). 06.08.2020 року представник ТОВ "Вердикт Капітал" звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. з заявою про вчинення виконавчого напису (а.с. 125, 142, 158-160). 14.08.2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Київської області Горай О.С. вчинив виконавчий напис № 18589 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості у сумі 76858,04 грн. за договором №8546/0005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування та встановлення кредитного ліміту від 15.05.2013 року, укладеним між позивачкою та ПАТ "Платинум Банк". Також стягнуто з позивачки плату за\~вчинення виконавчого\~напису нотаріуса\~в розмірі 650 грн. (а.с. 19, 121, 136, 152). 09.09.2020 року на підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем\~виконавчого округу\~м.\~Києва Малковою\~М.В. відкрито виконавче провадження № 62988993 (а.с. 14, 32, 100). 09.09.2020 року постановами приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. стягнуто з [PERSON] основну винагороду в сумі 7685,80 грн. та мінімальні витрати виконавчого провадження в розмірі 400 грн. (а.с. 34, 36). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. від 11.09.2020 року звернуто стягнення на доходи [PERSON] (а.с. 38). Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів врегульована Главою 14 Закону України "Про нотаріат" та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України "Про нотаріат", виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно із ст.87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до приписів якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п.п.1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172 затверджений Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зокрема, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався нотаріально посвідчених договорів. При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Як роз`яснено у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України "Про нотаріат", виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. При цьому, у виконавчому написі № 18589 вчиненому 14.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт\~Капітал" заборгованості у сумі 76858,04 грн. за договором №8546/0005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування та встановлення кредитного ліміту від 15.05.2013 року, укладеним між позивачкою та ПАТ "Платинум Банк" не вказано на підставі яких документів останній було вчинено. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначала, що вона не згодна з розміром заборгованості за кредитним договором, оскільки вважає його спірним. Зазначає також, що вона повернула кошти в повному обсязі в строк до травня 2016 року та з того часу кредитними коштами більше не користувалася. До того ж впродовж 2016-2020 років відповідач не пред`явив їй претензій щодо погашення заборгованості за вищевказаним договором. Крім того, як вбачається з договору №8546/0005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування та встановлення кредитного ліміту від 15.05.2013 року, строк дії кредитного ліміту - 36 місяців, тобто три роки, а п. 7.5 вказаного договору передбачено, що строк дії договору дорівнює строку дії кредитного ліміту. А тому строк з якого обчислюється позовна давність складається з моменту кінцевого строку повного погашення кредиту, тобто з 15.05.2016 року. Отже, строк позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі закінчився в травні 2019 року, а до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису відповідач звернувся лише в серпні 2020 року. А тому вважає, що строк звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису про стягнення заборгованості за даним кредитним договором закінчився 15.05.2019 року. Проте, відповідач звернувся до нотаріуса за межами цього строку - 06.08.2020 року. При цьому в заяві та у виконавчому написі вказано, що вимоги відповідача розраховуються за період 27.07.2020 року по 27.07.2020 року. Відповідно до ст. 257-258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені). Разом з тим відповідач не надав нотаріусу доказів отримання боржницею письмової вимоги про усунення порушень виконання зобов`язання, що позбавило останню як права заперечити проти вчинення виконавчого напису, так і подати нотаріусу докази на підтвердження своїх заперечень. Із матеріалів справи слідує, що [PERSON] не отримувала письмової вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором. Вказана вимога відсутня також в наданих суду документах, на підставі яких вчинено виконавчий напис від 14.08.2020 року. Вказані доводи не спростовано відповідачем та не надано суду належних доказів, що підтверджують отримання позивачкою письмової вимоги ТОВ "Вердикт\~Капітал" про погашення заборгованості. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за поданими стягувачем документами, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. А тому, з урахуванням ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 05 липня 2017 року в справі № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру як зазначено у виконавчому написі, чи направлено та отримано позивачкою вимогу відповідача про сплату заборгованості за кредитним договором, чи отримав відповідач право вимоги за кредитним договором, який укладено між ПАТ "Платинум Банк" і позивачкою. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивачки. За таких обставин, суд вважає, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом та вчинив виконавчий напис за межами визначеного законодавством трирічного строку, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи те,\~що відповідачем\~не надано\~жодних відповідних\~доказів,\~які б\~спростовували твердження\~позивачки,\~суд приходить\~до висновку,\~що вимоги\~позивачки пред`явлені\~до ТОВ "Фінансова компанія "Вердикт Капітал" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є правомірними, а тому позов підлягає задоволенню. Також позивачкою заявлено вимогу про стягнення з відповідача на її користь сплаченого судового збору. Так, відповідно до ч.ч.1,3\~ст. 133 ЦПК України,\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачкою у даній справі, які складаються з суми сплаченого нею судового збору (за подання позову 840,80 грн. та за подання клопотання про забезпечення позову 420,40 грн.) в сумі 1261,20 грн., підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі, оскільки вказані витрати фактично понесені позивачкою та підтверджені відповідними письмовими доказами (а.с. 4, 28). На підставі викладеного,

Outcome: approved