Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на нежитлову будівлю - майстерню по вул. Молодогвардійській в м. Бердичеві, Житомирської області. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що в період з 03.11.1992 року по 01.12.2001 року він працював у ТОВ "Толдус" на посаді слюсаря. За період роботи на підприємстві у відповідача виникла заборгованість із виплати йому зарплати. В зв"язку з цим, з метою погашення заборгованості по зарплаті, 25.09.1999 року ТОВ "Толдус" продало (передало у власність) нежитлову будівлю - майстерню по вул. Молодогвардійській в м. Бердичеві, яка була побудована вказаним товариством. При цьому, між ними не був укладений письмовий договір купівлі - продажу спірної нерухомості, оскільки вказаний правочин був оформлений лише внутрішніми документами товариства, що підтверджено довідкою відповідача від 16.01.2001 року № 2. З вересня 1999 року по даний час (протягом 17 років) він постійно володіє та користується спірною нерухомістю, здійснює ремонті роботи та поліпшення, зберігає свої особисті речі, знаряддя роботи та овочі, користується погребом, що знаходиться всередині спірної нерухомості. Тобто він добросовісно заволодів чужим нерухомим майном і продовжує відкрито безперервно володіти ним понад 17 років. 11.09.2002 року він уклав договір з Бердичівським РЕМ ВАТ "Енергопостачальна компанія" договір на постачання електроенергії в спірній нерухомості, а 29.12.2006 року переуклав даний договір. 11.05.2016 року він звертався до Бердичівського міського голови з проханням надати йому дозвіл на виготовлення проекту відведення землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та складаннядокументів, що посвідчують право власності на земельну ділянку орієнтовною площею - 50 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Бердичів, вул. Молодогвардійська, та передати йому вказану земельну ділянку на праві власності для індивідуального гаражного виробництва. Листом виконкому Бердичівської міської ради від 16.09.2016 року йому відмовлено з тих підстав, що спірна будівля побудована більше 30 років, але правовстановлюючі документи на неї відсутні. ТОВ "Толдус" перебуває в стані припинення на підставі рішення суду. Голова комісії/ліквідатор - [PERSON] В судове засідання сторони не з"явились. Представник позивача надав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує прроти винесення заочного рішення. Представник ТОВ "Толдус" про час і місце розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог ст.ст. 128 - 130 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву не надав. Заяву про розгляд справи в його відсутності суду не надав. Зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] працював в ТОВ "Тодлус" в період з з 03.11.1992 року по 01.12.2001 року, що підтверджується копією трудової книжки(а.с.11, на звороті). Згідно довідки від 16.01.2001 року, виданої директором ТОВ "Тодлус" [PERSON], [PERSON], [INFO], дійсно придбав будівлю (майстерню) ТОВ "Тодлус" у вересні 1999 року по вул. Молодогвардійській, яка являється його приватною власністю(а.с.12). 26.04.2017 року [PERSON] замовив технічну документацію на вищевказане нежитлове приміщення та КП "Бердичівське МБТІ" видало відповідну технічну документацію на будівлю - майстерню "літера А-1" по вул. Молодогвардійській в м. Бердичеві загальною площею 34.3 кв.м. (а.с. 13, 14). Згідно довідки КП "Бердичівське МБТІ" від 23.08.2017 року, будівля майстерні за адресою: м. Бердичів, вул. Молодогвардійська станом на 31.12.2012 року не зареєстрована за громадянами. Оціночна вартість будівель та споруд станом на 23.08.2017 року становить: майстерня (А-1) - 18638 грн.; тамбур (а-1) - 2993 грн.; погріб (п/д) - 4916 грн.; оглядова яма (с/м) - 1217 грн., всього: 27764 грн. (а.с.15). Право власності станом на 31.12.2012 року на будівлю майстерні не зареєстроване, правовстановлюючі документи не оформлені, що підтверджується довідкою Бердичівського МБТІ(а.с. 16). Факт постійного користування [PERSON] майстернею з 11.09.2002 року доведено матеріалами справи, зокрема договором про надання послуг Бердичівським РЕМ ВАТ "Енергопостачальна компанія" на постачання електроенергії (а.с. 22, 23). У відповідності до ст. 182 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Право власності (ч.ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України), набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якшо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини першої 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до ч.ч.1, 8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс набрав чинності з 01.01.2004 року. Правила статті 344 ЦК України, про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, набувальна давність може застосовуватися для набуття права власності на нерухоме майно, лише з 01.01.2001 року, незалежно від того, якщо строк володіння розпочався раніше. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати наступне: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Посилаючись на фактичне, добросовісне, безперервне, сумлінне користування даним майном впродовж 10-ти років позивач просить на підставі ст. 344 ЦК України визнати за ним право власності в порядку набувальної давності на вищевказане майно. Також, суд враховує суб»єктний склад учасників процесу, зокрема ту обставину, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Тодлус" станом на день розгляду справи перебуває в стадії ліквідації, голова комісії з припинення/ліквідатор [PERSON] жодним чином не реагує на виклики до суду, тому суд приходить до висновку, що оскільки на підставі вищезазначених доказів судом було встановлено, що позивач [PERSON] добросовісно заволодів нерухомим майном: нежитловою будівлею - майстернею по вул. Молодогвардійській в м. Бердичеві, і продовжує відкрито та безперервно володіти ним більше десяти років, відповідно позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ч.ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України та

Outcome: approved