Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за централізоване опалення, в якому зазначає, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Світловодської міської ради СП ТОВ "Світловодськпобут" визнано виконавцем послуг з централізованого опалення. Відповідачу, який є власником квартири за адресою: [ADDRESS] проводилося забезпечення централізованим опаленням. Нарахування вартості теплової енергії проводилося за встановленими тарифами. Відповідач не розрахувався за спожиту теплоенергію, тому за період з 01.10.2014 р. по 01.09.2020 р. його борг становить 25326 грн. 43 коп. Крім того просить стягнути 4 167,25 грн. втрати від інфляції, 2353,86 грн. - 3% річних. Зазначає, що раніше звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за централізоване опалення, але ухвалою Світловодського міськрайонного суд Кіровоградської області від 18.06.2020 року позивачу відмовлено в прийнятті заяви про видачу судового наказу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надала суду заяву про розгляд справ без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, представник відповідача надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає та просить відмовити у позові. У наданому письмовому відзиві зазначила, що відповідач є власником вказаної квартири з 11.12.2010 року. На момент придбання житла, воно вже було від`єднано від системи централізованого опалення. Зі слів попереднього власника, [PERSON] , відключення відбулось на підставі норм чинного законодавства ще у 2002 році за заявою його бабусі (яка на той момент володіла квартирою) [PERSON] . На підтвердження цього відповідачу був наданий примірник заяви на відключення та зняття з абонентського обліку квартири [ADDRESS] від 20.02.2002 р., з резолюцією генерального директора СП ТОВ «Світловодськпобут» Яременка С. О. Оскільки інших документів на відключення квартири від мережі централізованого опалення відповідачу попередніми власниками квартири не передавалось за заявою голови ОСББ «Павлова - 1» [PERSON] 07.11.2016 р. комісією у складі представників УЖКГ міськвиконкому Світловодської міської ради, СП ТОВ «Світловодськпобут», КП «Житлосервіс 2012», управління Держпродспоживслужби було проведено комісійне обстеження квартири [ADDRESS] та підтверджений факт відключення даної квартири від системи централізованого опалення. З моменту придбання квартири [PERSON] не мав наміру користуватись послугами з централізованого постачання тепла, договір з позивачем не підписував та вважав квартиру [ADDRESS] знятою з абонентського обліку у СП ТОВ «Світловодськпобут». Крім того, 15.09.2017 р. між відповідачем та Приватним акціонерним товариством «Кіровоградобленерго» було укладено договір про приєднання до електричних мереж з метою встановлення в квартирі [ADDRESS] , автономного електричного опалення. 25.09.2017 р. Світловодський РЕМ ПрАТ «Кіровоградобленерго» ввів в експлуатацію мережі зовнішнього електрозабезпечення і з цього часу квартира [ADDRESS] має автономне електричне опалення. Враховуючи зазначене у відповідача відсутні будь які зобов`язання перед СП ТОВ «Світловодськпобут» по оплаті теплової енергії.Крім цього зазначає, що позов до суду заявлено 06.10.2020 р., отже позовні вимоги по стягненню заборгованості можуть бути задоволені лише в межах періоду 06.10.2017 р. по 06.10.2020 р., у зв`язку із спливом позовної давності. З`ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] на підстав договору купівлі-продажу від 11.12.2010 року (а.с. 68-69) Відповідно до заяви [PERSON] від 20.02.2002 року на ім`я СП ТОВ "Світловодськпобут" вона просить відключити опалення у квартирі [ADDRESS] . Резолюцією генерального директора СП ТОВ «Світловодськпобут» Яременка С. О. вказано зняти з нарахування та відключити від центрального опалення. ( а.с. 70). 07.11.2016 р. комісією у складі представників УЖКГ міськвиконкому Світловодської міської ради, СП ТОВ «Світловодськпобут», КП «Житлосервіс 2012», управління Держпродспоживслужби було проведено комісійне обстеження квартири [ADDRESS] та підтверджений факт відключення даної квартири від системи централізованого опалення. Зафіксовано, що відключення від системи централізованого опалення проведено власниками квартири самовільно, без отримання дозволу. ( а.с. 71). 15.09.2017 р. між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Кіровоградобленерго» було укладено договір про приєднання до електричних мереж з метою встановлення в квартирі [ADDRESS] , автономного електричного опалення. 25.09.2017 Світловодський РЕМ ПрАТ «Кіровоградобленерго» ввів в експлуатацію мережі зовнішнього електрозабезпечення і з цього часу квартира [ADDRESS] має автономне електричне опалення. ( а.с. 72-75). Із матеріалів справи вбачається, що особовий рахунок № [NUMBER] був відкритий на ім`я [PERSON] , та відповідно до довідки йому нараховувалась платежі за послуги ТОВ СП "Світловодськпобут" з 01.10.2011 року по 01.09.2012 року. З 01.10.2012 року по 01.05.2020 року особовий рахунок було закріплено за [PERSON] та вже на його ім`я нараховувались платежі. Позивачем не надано відомості про те, на підставі чого був переоформлений особовий рахунок № [NUMBER] на нового власника. З довідки про нарахування заборгованості наданої позивачем, вбачається, що відповідач здійснював часткові платежі за надані послуги. Проте, представник відповідача заперечує проти сплати таких платежів. Відповідачем не надано документального підтвердження того, ким саме було зроблені ці платежі. А тому суд не бере їх до уваги. Згідно ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. У п. 39 Правил користування тепловою енергією передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором. Пунктами 24, 25, 26 Правил надання послуг визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП визначена Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП від 22 листопада 2005 року. Пунктом 1.2 цього Порядку передбачено, що для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Міжвідомча комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП (п. 2.1). Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк ( п.2.2.3). При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП (п. 2.2.1). Відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи ( п. 2.5) По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4), який в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження ( п. 2.6) Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання (п.2.7) Встановлено, що відподівач [PERSON] не виконав встановлену законодавством процедуру, щодо відключення квартири від послуг з централізованого теплопостачання, а тому дії відповідача по відключенню квартири від мережі централізованого опалення є незаконними. СП ТОВ "Світловодськпобут" є постачальником теплової енергії в житловий будинок [ADDRESS] , власником якої є відповідач і даний будинок забезпечується централізованим опаленням. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд вважає, що відповідач зобов`язаний був вносити плату за спожиту теплову енергію у період зжовтня 2010 року. Разом з тим у своєму відзиві представник відповідача просить застосувати строки позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості у вказаний період та відмовити у позові з підстав пропущення ним строку позовної давності. Вирішуючи спір у цій частині, суд виходить з такого. Статтями 256, 257 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Встановлено, що з даним позовом позивач звернувся 06.10.2020 року (а.с.3) Отже, період, за який позивач просить стягнути заборгованість за централізоване опалення, а саме з 06.10.2014 року по 06.09.2017 року виходить за межі позовної давності, а тому позов у цій частині не підлягає задоволенню. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме за послуги з централізованого опалення за період з 06.10.2017 року по 06.10.2020 року. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно дост. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1ст. 509 ЦК України) - сплату грошей за надані послуги. Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п.10 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч.2 ст.625 ЦК України. Застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В постанові Верховного Суду України від 20.06.2012 року була висловлена правова позиція щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Відповідно до розрахунку сума заборгованості відповідача за неналежне виконання договірних зобов`язань за період з 06.10.2017 року по 06.10.2020 року становить 17990,63 грн. боргу за спожиту теплову енергію. З огляду на викладене 3 % річних відповідно до частини другої статті 625 ЦК України за період з 06.10.2017 року по 06.10.2020 року становлять 1000,56 грн., а індекс інфляції за вказаний період - 1192,96 грн. Відповідно до вимогст. 141 ЦПК України, судові витрати суд розподіляє пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку з чим відшкодуванню за рахунок відповідача підлягають судові витрати у сумі 1332,03 грн. На підставі викладеного та Закону України „Про житлово-комунальні послуги" п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, ст.ст. 11, 257, 267, 509, 526 ЦК України,

Outcome: partial