Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору, в якому зазначив, що відповідно до умов кредитного договору №212 від 15.05.2008 року укладеного між сторонами, банк надав [PERSON] кредит в сумі 4150 гривень, з кінцевим терміном повернення до 14.05.2011 року, з відсотковою ставкою 28% річних. В зв'язку з ухиленням відповідача від виконання взятих на себе зобов'язань по договору, за заявою позивача Добровеличківським районним судом Кіровоградської області 27.08.2010 року було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості по кредиту, яка на той момент становила 7087 гривень 59 копійок . Однак незважаючи на вказане відповідач продовжує ухилятися від повернення кредиту та сплати відстотків за користування ним, в зв'язку з чим в період з 01.09.2010 року по 01.05.2014 виникла нова заборгованість, яка загалом становить 2645 гривень 13 копійок та яку відповідач відмовляється добровільно сплатити, що спонукало позивача захищати свої права в суді . Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи провести за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи . Відповідач будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, поважних причин своєї неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. З огляду на ті обставини, що представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає можливим провести такий розгляд на підставі наявних у справі доказів . Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 15.05.2008 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі керуючого філії Добровеличківського відділення № 2979 Дьяченко Тетяни Володимирівни (кредитор) та [PERSON] (позичальник), укладено кредитний договір №212, відповідно до якого банк надав [PERSON] грошовий кредит в сумі 4150 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 28% річних ( далі по тексту кредитний договір), з терміном повернення не пізніше 14.05.2011 року. Відповідно до п.п. 1.4 договору позичальник зобов'язався проводити погашення основного боргу за кредитом та сплачувати відсотки в розмірі визначеному договором щомісячно до 30 числа кожного звітного місяця, ануїтетними платежами в сумі 118 гривень 57 копійок шляхом внесення готівки до каси банку, починаючи з червня 2008 року . Останнє погашення здійснити не пізніше 14 травня 2011року. Відповідно до п.п. 1.6.1.1 договору на період з дня видачі кредиту та до моменту закінчення терміну , на який було надано кредит а саме по 14.05.2011 року включно, відсотки за користування кредитом розраховуються банком на основі процентної ставки 28% річних. Відповідно до п.п. 1.6.1.2 договору проценти нараховуються на фактично отриману позичальником суму кредиту починаючи з дати видачі кредиту до настання терміну зазначеного в п.п. 1.1.6.1 (або до моменту погашення кредиту). Остання сплата відсотків повинна бути здійснена не пізніше 14.05.2011 року. Відповідно до п.п.3.3.1 договору позичальник зобов'язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за договором. Відповідно до п.п.3.3.2 договору позичальник зобов'язаний використовувати кредит на цілі та у строки, визначені цим договором. Повернути кредит в сумі 4150 гривень. Відповідно до п.п. 4.1.1 договору за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасно сплати відсотків за користування кредитом позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період , за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення. Із судового наказу № 2-н-23/2010 від 27.08.2010 року, виданого Добровеличківським районним судом Кіровоградської області, з'ясовано, що у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] взятих за договором зобов'язань, з останнього було стягнуто на користь ВАТ "Державний ощадний банк України " заборгованість по кредитному договору № 212 від 15.05.2008 року в сумі 7087 гривень 59 копійок . Із змісту позовної заяви та розрахунку суми заборгованості позичальника [PERSON] по угоді № 212 від 15.05.2008 року, виданого керуючим ТВБВ № 10010/0125 ПАТ " Державний ощадний банку України ", заборгованість [PERSON] перед банком за період з 01.09.2010 року по 01.05.2014 року збільшилася на на суму 2645 гривень 13 копійок з якої : 599 гривень 60 копійок - пеня на прострочені відсотки ; 2045 гривень 53 копійки пеня на прострочений борг . Зазначене вище вказує на те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору . Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.17 постанови ПВССУ № 5 від 30.03.2012 року " Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин ", наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526,599 ЦК . Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на нормах чинного цивільного законодавства та кредитного договору укладеного між ВАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON], оскільки останній не виконав взяте на себе зобов'язання згідно з умовами договору, щодо своєчасного повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом, тому позов слід задовольнити повністю . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок . На підставі викладеного, ст.ст. 526, 1054, ЦК України,

Outcome: approved