Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

16.03.2021 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовує тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 31.10.2012 року. Відповідач шляхом підписання анкети-заяви підтвердила свою згоду про те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не виконала умови договору належним чином, станом на 07.02.2021 року у неї виникла заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 78945,93 гривень, з яких: 57718,17 гривень - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 57718,17 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 - заборгованість за простроченими відсотками; 21227,76 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України, 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00- нараховано комісії. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТКБ "Приватбанк". Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 31.10.2012 року у розмірі 57718,17 гривень та судові витрати у розмірі 2270 грн. Ухвалою судді від 29 грудня 2020 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. 27.04.2021 року до Локачинського районного суду Волинської області надійшов відзив на позов від відповідача. Зазначила, що кошти необхідні їй були для проведення складної операції на серці дитини. Просила розгляд справи, призначений на 27.04.2021 року відкласти. Ухвалою суду від 27.04.2021 року розгляд справи відкладено на 28.05.2021 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах позову міститься заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення їй поштового відправлення. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані докази, проаналізувавши встановлені обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 31.10.2012 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку. У заяві зазначено, що згідна з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, складають між ним і банком Договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які надані йому у письмовому вигляді (а.с. 29). Відповідно до виписки з карткового рахунку [PERSON] (а.с.19-26) встановлено, що кредитні кошти позичальнику були надані у відповідності до встановленого банком розміру кредитного ліміту, який на протязі використання [PERSON] банківською карткою змінювався (а.с.28). Кінцевий строк дії платіжної картки, яка була надана позичальнику для користування кредитними коштами, встановлено до грудня 2019 року (а.с.27). Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором.В Використання відповідачем [PERSON] кредитних коштів підтверджується випискою банку по картковому рахунку станом на 09.02.2021 року. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] перед АТ КБ "Приватбанк" за кредитним договором №б/н від 31.10.2012 року станом на 07.02.2021 року становить 78945,93 гривень, з яких: 57718,17 гривень - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 57718,17 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 - заборгованість за простроченими відсотками; 21227,76 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України, 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00- нараховано комісії. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 цього Кодексу встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У даному випадку умови договору приєднання розроблені позивачем по справі АТ КБ «Приватбанк», тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Банком, як доказ укладення договору з відповідачем суду надано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги за договором від 31.10.2012, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та Правила надання банківських послуг, як невід`ємні частини договору. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати, відсотків за користування кредитом, пені та штрафів, та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірі і порядку нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Разом з тим, у даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитом, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 342/180/17. У підписаній [PERSON] анкеті - заяві від 31.10.2012 року жодних умов, які б передбачали сплату відповідачем відсотків за користування кредитом, пені та штрафів, строку дії картки, не передбачено. Вказана заява - анкета містить лише анкетні дані та дані особистого характеру відповідача. Звертаючись з позовом, позивач просив стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 57718,17 грн. Як вбачається із наданих позивачем розрахунків заборгованості частину коштів, якими відповідач поповнювала свою картку, позивачем було зараховано на погашення пені: в сумі 850 та 63506,99 грн ( а.с. 17, зворот, а.с. 18, зворот). Внесення вказаних коштів саме 12.03.2016 року та 23.10.2020 року підтверджується як розрахунком заборгованості, так і випискою по картковому рахунку [PERSON] . Однак, оскільки нарахування пені за підписаним між сторонами договором (акета - заява від 31.10.2012 року) передбачено не було, як і будь - яких інших платежів, то сплачені відповідачем кошти як заборгованість по пені, є поверненням фактично отриманих коштів, а саме тіла кредиту. З дослідженого розрахунку заборгованості та виписки по рахунку [PERSON] слідує, що позивачем за період користування кредитними картками № [NUMBER] та № [NUMBER] з 05.08.2013 по 23.10.2020 не повернуто коштів банку на загальну суму 57718,17 грн. За вказаний період відповідачем погашено заборгованісті по пені в розмірі 64356,99 (63506, 99 + 850) грн., сплата якої умовами договору не передбачена (а.с.10-26). Отже, враховуючи, що сплата відповідачем пені не була передбачена умовами укладеного між сторонами договору, то сума 64356, 99 грн погашеної [PERSON] заборгованості по пені є поверненням фактично отриманої суми коштів, а саме тіла кредиту, а оскільки заборгованість за тілом кредиту, нарахована банком, є меншою, ніж сума сплаченої заборгованості по пені, то суд приходить до висновку, що у відповідача відсутня заборгованість за тілом кредиту перед банком. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. Крім того, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 2270 грн. не підлягає стягненню з відповідача та залишається за позивачем.

Outcome: dismissed