Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до відповідачів з позовною заявою про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування їх державної реєстрації. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що їй на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 10.12.2013 року належать земельні ділянки площею 5,3605 га та 5,3606 га, розташовані на території Юр'ївської селищної ради Юр'ївського району Дніпропетровської області. Позивачка успадкувала майно після смерті [PERSON] На даний час з'ясувалось, що земельними ділянками користується ПП «Агро-Ширак» на підставі договорів оренди № 104 та № 105 від 12 липня 2011 року, за якими орендодавцем виступає померла. Позивачка вважає, що в липні 2011 року [PERSON] не могла підписати вказані договори оренди землі, оскільки в цей період мала настільки незадовільний стан здоров'я, що не могла навіть підвестися з ліжка та самостійно їсти, постійно знаходилась під дією снодійних препаратів, які їй призначались лікарями. Крім того, підпис на договорах оренди від імені орендодавця здійснено не [PERSON], тому що не співпадає з підписами від її імені, вчиненими на інших документах за життя. За таких обставин стверджує, що померла не укладала договорів оренди земельних ділянок з ПП «Агро-Ширак», а останні підписані від імені [PERSON] іншою особою. Крім того, в договорах оренди землі № 104 та № 105 від 12 липня 2011 року та додатках до них відсутні істотні умови, наявність яких є обов'язковими з огляду на вимоги законодавства, що регулює порядок укладання та державної реєстрації договорів оренди землі. Зокрема, в розрахунку орендної плати зазначено про обчислення її розміру без урахування індексації, що не відповідає умовам договорів та є суттєвим порушенням прав власника землі. На підставі викладеного вважає, що відповідач, ПП «Агро-Ширак», безпідставно користується земельними ділянками, чим перешкоджає позивачу в реалізації права власності, тому просить визнати договори оренди землі № 104 та № 105 від 12 липня 2011 року недійсними та скасувати їх державну реєстрацію. Ухвалою суду від 01 червня 2016 року до участі у справі залучений процесуальний правонаступник відділу Держкомзему Юр'ївського району Дніпропетровської області - відділ Держгеокадастру в Юр'ївському районі Дніпропетровської області. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача ПП "Агро-Ширак" в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача відділу Держгеокадастру в Юр'ївському районі Дніпропетровської області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 12 липня 2011 року між [PERSON] та ПП «Агро-Ширак» в особі директора [PERSON] укладені договори оренди землі №104 та № 105, за умовами яких орендодавець надала орендарю в строкове платне користування належні їй на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та серії [NUMBER], виданих Юр'ївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 12 жовтня 2006 року та зареєстрованих в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] та № [NUMBER], земельні ділянки відповідно площею 5,3606 га, кадастровий номер [NUMBER], та площею 5,3605 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовані на території Юр'ївської селищної ради Юр'ївського району Дніпропетровської області (т. 1, а.с. 10-19). 22.03.2012 року відділом Держкомзему у Юр'ївському районі Дніпропетровської області здійснено державну реєстрацію вказаних договорів, про що у Державному реєстрі земель вчинені записи № [NUMBER] та № 12259004001035(т. 1, а.с. 11,15). Згідно зі ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо оренди земельної ділянки регулюються законом. В свою чергу, спеціальним законом, що регулює відносини, пов'язані з орендою землі, являється Закон України "Про оренду землі" № 161-XIV від 06.10.2008 року (далі - Закон № 161-XIV). Оскільки спірні правовідносини виникли 12.07.2011 року, суд застосовує Закон № 161-XIV у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних відносин. За вимогами ст.ст. 6, 14, 18 Закону № 161-XIV орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Договір оренди землі укладається у письмовій формі, за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до ст. 210, ч. 3 ЦК України (в редакції на момент вчинення спірних договорів) правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації встановлюються законом. За положеннями ст. 202 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель, який складається з двох частин: книги записів договорів оренди землі та Поземельної книги. Крім того, на той час єдині умови державної реєстрації договорів оренди визначались Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 року № 2073 (далі - Порядок). Згідно з п.п. 2, 4, 13 Порядку державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. Забезпечення реєстрації договорів оренди покладається на відповідні державні органи земельних ресурсів - районні відділи земельних ресурсів. Договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів. Отже, з огляду на вищевикладене, на час укладення спірних договорів оренди землі між [PERSON] та ПП "Агро-Ширак" законом передбачались вимоги щодо обов'язкової письмової форми та державної реєстрації зазначених правочинів, які сторонами виконані, договори укладені в письмовій формі та зареєстровані у встановленому законом порядку. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Юр'ївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (т. 1, а.с. 20). Після її смерті, згідно зі свідоцтвами про право на спадщину за заповітом, виданими Юр'ївською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 10.12.2013 року та зареєстрованими в реєстрі за № 804 та № 803, спірні земельні ділянки успадкувала [PERSON], на підставі чого державним нотаріусом здійснено державну реєстрацію права власності, номери запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно [NUMBER] та [NUMBER] (т. 1, а.с. 22,23,25,26). Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За положеннями ч. 1 ст. 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. За ч. 4 ст. 32 Закону № 161-XIV перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Отже, враховуючи те, що до складу спадщини входять права й обов'язки спадкодавця, зміна власника земельної ділянки не є підставою для припинення зобов'язань за договором оренди землі, разом з правом власності на спадкове майно до [PERSON] в порядку правонаступництва перейшли всі права та обов'язки орендодавця за спірними правочинами. Тому, в силу положень ст.ст. 15, 16 ЦК України остання має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Відповідно до ч. 1. ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5,6 ст. 203 цього Кодексу. Тобто, правочин, як вольова дія, являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 ЦК, є важливим чинником, без якого укладення договору оренди земельної ділянки є неможливим. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Встановлення судом факту відсутності волевиявлення власника землі на укладення договору оренди землі (підписання договору іншою особою, яку власник землі не уповноважував діяти від його імені), є підставою для визнання його недійсним відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України. З метою дослідження справжності підпису [PERSON] в договорах оренди землі судом призначено посмертну судову почеркознавчу експертизу. Згідно з висновком № 1165-16 від 18.04.2016 року посмертної судової почеркознавчої експертизи, проведеної експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, підписи від імені [PERSON] на другому аркуші договорів оренди землі № 104 від 12.07.2011 року та № 105 від 12.07.2011 року в графі "орендодавець"; додатках № 1 до договорів оренди землі № 104 від 12.07.2011 року та № 105 від 12.07.2011 року в графі "Орендодавець земельну ділянку передав"; додатках № 2 до договорів оренди землі № 104 від 12.07.2011 року та № 105 від 12.07.2011 року в графі "Орендодавець" - виконані не [PERSON], а іншою особою. За ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу ч. 2 ст. 57 ЦПК, ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема висновків експерта. Отже, той факт, що [PERSON] спірні договори не підписувала, підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи, який в свою чергу не спростовується показаннями свідків, допитаних в судових засіданнях під час розгляду справи. Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо згоди померлої та надання повноважень на укладення правочинів та їх підписання іншій особі. Таким чином, є всі правові підстави вважати доведеною відсутність у неї волевиявлення на укладення договору, виходячи з положень ч. 1 ст. 215 ЦК України, тобто у зв'язку з недодержанням в момент вчинення правочину сторонами вимог, встановлених ч. 3 ст.203 цього Кодексу. Водночас, щодо інших зазначених у позові підстав, а саме наявності протиріч в істотних умовах спірних договорів - розрахунку орендної плати, суд зазначає таке. За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 161-XIV істотними умовами договору оренди землі серед інших є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону № 161-XIV відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. З досліджених в судовому засіданні оригіналів договорів оренди землі № 104 та № 105 від 12.07.2011 року (т. 3, а. с. 2-9) суд робить висновок про наявність в п. 9-14 договорів передбачених законом істотних умов про розмір орендної плати, її індексацію, форм платежу, строки, порядок внесення і перегляду та відповідальність за її несплату. Твердження позивачки про те, що наявні в договорах протиріччя щодо індексації орендної плати є порушенням істотних умов правочинів та підставою для визнання їх недійними, судом до уваги не приймається, оскільки за положеннями ст.ст. 3, 15 ЦПК України в порядку цивільного судочинства підлягає захисту лише порушене право. При цьому [PERSON] не надано доказів того, що вказані недоліки договорів дійсно порушують її права. За таких обставин, на підставі наявних у справі доказів, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що вимоги позивачки про визнання договорів оренди землі недійсними та скасування їх державної реєстрації є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, лише з підстав відсутності волевиявлення власника землі на укладення договору оренди землі (підписання договору іншою особою, яку власник землі не уповноважував діяти від його імені). В той же час не підлягають задоволенню вимоги, заявлені до відділу Держгеокадастру в Юр'ївському районі Дніпропетровської області, з підстав невідповідності положень договорів оренди землі Закону України «Про оренду землі». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати сторін, пов'язані з проведенням судових експертиз та вчинення інших дій. Враховуючи вищезазначене, з ПП «Агро-Ширак» на користь позивачки [PERSON] підлягають стягненню витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи в сумі 2 457,60 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 769,20 грн., які підтверджуються платіжними документами (т. 1, а.с. 1, 2, 130, 155, т. 2, а.с. 44, 233, т. 3, а.с. 12, 77).

Outcome: approved