Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва, Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Заявлені вимоги [PERSON] обгрунтовує тим, що в листопаді 2020 р. на адресу Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, в якому вона отримує пенсію, як особа, що має інвалідність 2 групи, надійшов лист з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП№58265067, відкритого на підставі постанови від 04.02.2019 р. , виданої приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Юхименко Ольгою Леонідівною, та на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 08.10.2020 р. почалися відрахування коштів з її пенсії. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.02.2019 р. приватним виконавцем на підставі поданої відповідачем заяви про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни за № 380 від 14.01.2019 р. було відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 15400 грн. на користь відповідача - ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». Встановлюючи природу заборгованості, позивачка з`ясувала, що виконавчий напис нотаріуса був здійснений по зобов`язанням за кредитним договором № 85019604188, укладеним 13.08.2014р. між позивачкою та АТ «Банк Ренесанс Капітал». Однак про те, що АТ «Банк Ренесанс Капітал», відступив права вимоги за кредитним договором, вона не знала, так як про таке відступлення її ніхто не повідомляв. Позивачка вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, виходячи з наступного. Разом із позовною Позивачка подала клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без його участі. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л., представник Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області у судове засідання не з`явилися про причини неявки суд не повідомили. Ухвалою суду від 30.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.08.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» було укладено кредитний договір № 85019604188 від 13.08.2014 р., на підставі якого [PERSON] було видано кредит в сумі 11 259 грн. 19.07.2016 р. ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинило свою діяльність шляхом приєднання до ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк". Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14.01.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис за реєстровим №380 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості в розмірі 15 400 грн. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№58265067 від 04.02.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. було відкрито виконавче провадження ВП№58265067 на підставі виконавчого напису №380 від 14.01.2019 р. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей87,88 Закону України «Про нотаріат`у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Суд зазначає, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» 16 липня 1999 року N 996-XIV. Однак таких документів Відповідачем надано не було. Отже судом не встановлено наявність безспірності заборгованості Позивача перед Відповідачем на момент вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчих написів нотаріусами врегульованоглавою 14 Закону України «Про нотаріат». Згідно зіст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом міністрів України. Згідно зіст. 88 Закону України «Про нотаріат`нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Однак, приватний нотаріус Хара Н.С. не перевірив безспірність вимог банку, чим порушив ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки повідомлення про вручення вимоги про усунення порушень, направленої відповідачем на ім`я позивача підтверджено не було, що виключає безспірність вимог. Судом, під час розгляду справи не було встановлено, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису Відповідачем було надано докази безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Матеріали справи не містять доказів, що підтверджують нараховані суми заборгованостей та в написі відсутня дата виникнення права вимоги у стягувача. Отже суд приходить до висновку про порушення прав Позивача внаслідок вчинення виконавчого напису з порушенням щодо перевірки вимог його безспірності та відсутності перевірки невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Доводи викладені у поясненнях не знайшли свого підтвердження, тому суд ставиться до них критично та відхиляє, з підстав викладених вище. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved