Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

25.03.2019 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення в сумі 27951 грн. 54 коп., за період з 01.11.2013 по 01.03.2019 р. та стягнення судового збору у сумі 1921 грн. ТОВ «Краматорськтеплоенерго» в позовній заяві та додаткових поясненнях від 11.12.2019 обґрунтовує вимоги тим, що надає послуги з централізованого опалення для квартири за адресою: [ADDRESS] власниками якої є [PERSON] та [PERSON] , які несвоєчасно вносять оплату за отримані послуги з опалення. На час звернення до суду відповідачами заборгованість не сплачена. У свою чергу 06.06.2019р. на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи проти позову зазначила, що між позивачем та [PERSON] відсутні правовідносини. Відповідач [PERSON] вважає, що позивач не довів свої вимоги оскільки за адресою [ADDRESS] вона не проживала та звернення до суду відбулось за межами строку позовної давності. Сторони в судове засідання не з`явились про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. На адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Законом України "Про житлово-комунальні послуги" визначені основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їх права та обов`язки, зокрема п. 5 ч.3 ст.20 Закону встановлений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна встановлено, що [PERSON] з 23.02.2007 та [PERSON] з 20.11.2008 року є у рівних частинах власниками квартири за адресою: [ADDRESS] Отже, у розумінні ст.19 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" відповідачі є учасниками правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо належної йому на праві приватної власності квартири. Судом встановлено, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" є юридичною особою, діє на підставі Статуту. Основним видом діяльності підприємства є діяльність з виробництва, постачання та транспортування тепло - та електричної енергії. Відповідно до встановлених тарифів, позивач здійснює постачання теплової енергії і гарячого водопостачання фізичним особам-споживачам послуг, а також відповідачу. Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Правила № 630 передбачають, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем. Частиною шостою статті 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Наведеними положеннями законів передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Доводи відповідача [PERSON] щодо того, що вона не проживала у квартирі за адресою: [ADDRESS] не беруться до уваги, оскільки належних та допустимих доказів відключення квартири від мереж централізованого опалення у встановленому органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства порядку, ними не надано. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобов`язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Як вбачається з довідки по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого на [PERSON] , заборгованість за період з 01.11.2013 року по 01.03.2019 року перед ТОВ "Краматорськтеплоенерго" складає 27951, 54 грн. На думку суду, наявність та загальний розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідача перед ТОВ "Краматорськтеплоенерго" витікає зі змісту правовідносин, які виникли між сторонами, підтверджується наявними у матеріалах справи документами. Разом з тим, відповідач [PERSON] звернулась до суду з заявою про застосування судом позовної давності вважаючи, що частина заборгованості знаходиться за межами строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Оскільки плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим (п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення), то в межах строку позовної давності підлягають задоволенню вимоги за період з 25.03.2016 р. по 01.03.2019 р. в сумі 18 762 грн. 96 коп При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відсутні докази на підтвердження дій відповідачів, які б свідчили про визнання останніми боргу. У своїй позовній заяві позивач просить стягнути на його користь сплачений ним при звернені до суду судовий збір. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти, на кожного з відповідачів окремо, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог.

Outcome: partial