Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія», від імені якого діє представник за довіреністю, предявило дійсний позов, в обґрунтування якого зазначив, що 28.02.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», який згодом було перейменовано на ПАТ\~ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/0043/74102163 (далі кредитний договір), за умовами якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 21000,00 Доларів США строком користування до 27.02.2023 року зі сплатою 13,25% річних за користування кредитом. 11.04.2012 року підписана Додаткова угода № 014/0043/74/102163/4 до кредитного договору, відповідно до якої сторони погодили змінити валюту виконання зобовязання за кредитним договором з доларів США на гривні, в звязку з чим розмір заборгованості становить 159774,18 грн., строком користування до 11.01.2024 року зі сплатою 10,50% річних за користування кредитом. Для забезпечення виконання зобовязань відповідача 28.02.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Луганської області [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі №538, за умовами якого позичальник передав в іпотеку нерухоме майно: квартиру №24, розташовану у м.Луганськ, квартал Молодіжний, б.21, загальною площею 52,8 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м. В порушення вимог Кредитного договору позичальник [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконує, у звязку з чим станом на 17.06.2016 року виникла заборгованість в сумі 512770,04 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по тілу кредиту 149051,47 грн., простроченої заборгованості за відсотками 63783,47 грн., пені 299935,10 грн. 17.06.2016 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» був укладений Договір про відступлення права вимоги №114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором №014/0043/74/102163 від 28.02.2007 року укладеним між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] перейшло до ПАТ «Вектор Банк», а також між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено договір відступлення права вимоги №265/ФК-16, відповідно до якого право вимоги за вищевказаним кредитним договором, позичальником по якому є [PERSON], перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». 22.06.2016 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» укладено Договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого право вимоги за договором іпотеки, зареєстрованим в реєстрі за №538 від 08.02.2007 року, укладеним між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], перейшло до ПАТ «Вектор Банк», а також між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого право вимоги за Договором іпотеки, зареєстрованим в реєстрі за №538 від 08.02.2007 року перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». У звязку з вищевикладеним позивач просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 014/0043/74/102163 від 28 лютого 2007 року, укладеним між ПАТ «[PERSON] Аваль» станом на 17 червня 2016 року в розмірі 212834 (двісті дванадцять тисяч вісімсот тридцять чотири) грн. 94 коп. перед [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансвоа компанія «Довіра та Гарантія», звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру, загальною площею 52,8 кв.м, житловою площею 36,8 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Луганськ, кв. Молодіжний[ADDRESS] та належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Луганської області [PERSON] 28 лютого 2007 року за реєстром № 537, зареєстрований в Державному реєстрі правочинів № 1941083 від 28 лютого 2007 року шляхом надання [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» права продажу предмета іпотеки від свого імені будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною реалізації в розмірі 152500 (сто пятдесят дві тисячі пятсот) грн. 00 коп., але не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, а також покласти на відповідача судові витрати. В судове засідання сторони не зявились. Від представника позивача до початку судового засідання надійшла письмова заява, згідно якої вона просила справу розглянути без її участі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Причина неявки відповідача суду невідома. Про дату та час судових засідань відповідач повідомлявся неодноразово,\~ належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні\~ дані, на підставі яких суд\~ встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають\~ значення для\~ вирішення справи. Ці дані встановлюються\~ на підставі пояснень сторін,\~ третіх осіб, їхніх представників, допитаних свідків, показань свідків,\~ письмових доказів, речових доказів, зокрема\~ звуко- і відеозаписів,\~ висновків експертів. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть\~ участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких\~ у сторін\~ та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Судовим розглядом встановлено, що 28.02.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», який згодом було перейменовано на ПАТ\~ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/0043/74102163 (далі кредитний договір), за умовами якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 21000,00 Доларів США строком користування до 27.02.2023 року зі сплатою 13,25% річних за користування кредитом. 11.04.2012 року підписана Додаткова угода № 014/0043/74/102163/4 до кредитного договору, відповідно до якої сторони погодили змінити валюту виконання зобовязання за кредитним договором з доларів США на гривні, в звязку з чим розмір заборгованості становить 159774,18 грн., строком користування до 11.01.2024 року зі сплатою 10,50% річних за користування кредитом. (а.с.9-11, 20-21). Для забезпечення виконання зобовязань відповідача 28.02.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Луганської області [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі №538, за умовами якого позичальник передав в іпотеку нерухоме майно: квартиру №24, розташовану у м.Луганськ, квартал Молодіжний, б.21, загальною площею 52,8 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м. Заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами в сумі 152500,00 грн. У відповідності до даного договору іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем своїх зобовязань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок майна, заставленого на умовах, зазначених у договорі (а.с.24-26). 17.06.2016 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» був укладений Договір про відступлення права вимоги №114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором №014/0043/74/102163 від 28.02.2007 року укладеним між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] перейшло до ПАТ «Вектор Банк», а також між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено договір відступлення права вимоги №265/ФК-16, відповідно до якого право вимоги за вищевказаним кредитним договором, позичальником по якому є [PERSON], перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (а.с.29-30). 22.06.2016 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» укладено Договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого право вимоги за договором іпотеки, зареєстрованим в реєстрі за №538 від 08.02.2007 року, укладеним між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], перейшло до ПАТ «Вектор Банк», а також між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого право вимоги за Договором іпотеки, зареєстрованим в реєстрі за №538 від 08.02.2007 року перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (а.с. 35-38). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України\~ \~передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до п.1.2 договору іпотеки предметом іпотеки є квартира №24, розташована у м.Луганську на кварталі Молодіжному у будинку №21, загальною площею 52,8 кв.м., житловою площею 36,0 кв.м, складається: 1-коридор 6,2 кв.м., 2 житлова 12,1 кв.м., 3 житлова 15,8 кв.м., 4 житлова 8,1 кв.м., 5 кухня 6,3 кв.м., 6 ванна-2,0, 7 вбиральня 0,9 кв.м, 8 вбудована шафа 0,7 кв.м, 9 вбудована шафа 0,7 кв.м. Вказана квартира належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу 28.02.2007 року [PERSON] за реєстром №537, зареєстрованого МКП БТІ м.Луганська 26.02.2007 року в книзі 13695135. Згідно з п.1.3 договору іпотеки заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами в сумі 152500,00 грн. Відповідно до п.3.1.4 Договору іпотеки у випадку невиконання іпотекодавцем зобовязань за цим або за кредитним договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п.5 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, повязаних з реалізацією предмета іпотеки. Згідно з п.5.3. Договору іпотеки, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання за кредитним договором, забезпеченого цією іпотекою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.5.4 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом продажу іпотеко держателем предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст..38 Закону України «Про іпотеку»; згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Згідно з п.5.5.1 договору іпотеки у відповідності до ст..36 Закону України «Про іпотеку» цей договір є договором про задоволення вимог іпотекодержателя, на підставі якого іпотекодержатель на власний розсуд може, зокрема, згідно ст..38 Закону України «Про іпотеку продати предмет іпотеки будь-якій особі-покупцеві, при цьому ціна продажу предмета іпотеки може бути встановлена за вибором іпотекодержателя, або в розмірі заставної вартості предмета іпотеки, визначеної в п.1.3 цього договору або на підставі оцінки майна, що підготовлена незалежним субєктом оціночної діяльності. Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання\~ боржником основного\~ зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього закону. За змістом ст.589, 590 ЦК України, ст.. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись на підставі рішення суду, а право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням щляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання та неналежного виконання боржником основного зобовязання. Як було встановлено судом, відповідач [PERSON] належним чином не виконує зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 17.06.2016 року утворилась заборгованість у загальній сумі 512770,04 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по тілу кредиту 149051,47 гривень, простроченої заборгованості за відсотками 63783,47 грн., пені 299935,10 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність у даному випадку права позивача на звернення до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки невиконання відповідачем належним чином взятих на себе зобовязань за кредитним договором привело до утворення вищевказаної заборгованості. В частині визначення початкової ціни продажу предмета іпотеки в розмірі 152500,00 гривень, але не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, суд дійшов наступного. Відповідно до ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку»\~ ціна продажу предмета іпотеки встановлюється\~ за\~ згодою\~ між іпотекодавцем\~ і\~ іпотекодержателем\~ або\~ на підставі оцінки майна суб'єктом\~ оціночної\~ діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни\~\~ на\~\~ цей\~\~ вид\~\~ майна.\~\~ У\~ разі\~ невиконання\~ цієї\~ умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем\~ в\~ останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу\~ предмета\~ іпотеки\~ та звичайною ціною на нього. Статтею 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Зазначені вимоги, викладені у Правовій позиції Верховного суду України від 02.11.2016 року №6-1923цс15, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування. Вирішуючи питання щодо ціни предмета іпотеки суд виходить з того, що ціна предмета іпотеки встановлюється в самому договорі відповідно до ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку» вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним субєктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Під час розгляду справи позивачем не заявлялось клопотання про проведення оцінки предмету іпотеки. Ціна предмета іпотеки зазначена у договорі іпотеки, тому суд вважає за необхідне зазначити початкову ціну предмета іпотеки, яка визначена п. 1.2 договору іпотеки без зазначення умови «не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна», так як зазначена умова застосовується при оцінці предмета іпотеки відповідним субєктом оціночної діяльності. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] проживає на території де проводиться антитерористична операція і майно, яке є предметом іпотеки знаходиться на території де проводиться антитерористична операція. 15 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України\~ від 02 вересня 2014 року № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції". Відповідно до ст.9 вказаного закону протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб'єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об'єкти), статей 41, 43 - 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України "Про іпотеку" Зазначеним Законом визначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13.04.2014 р., Указом Президента України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 р. №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить м. Луганськ. В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Луганськ. Отже, враховуючи приписи ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669-VII від 02.09.2014 р., а також норми ст. 217 ЦПК України, суд вважає, що дане рішення не підлягає виконанню на час дії Закону України № 1669-УП від 02 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». При цьому суд зазначає, що зупинення дії закону не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки\~ у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати його (відчужувати без згоди власника). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з оригіналом платіжного доручення №Т18391624 від 23.12.2016 року позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2287,50 грн. За таких обставин, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 2287,50 гривень. На підставі викладеного, ст..ст. 575, 589,590, 1049,1054 ЦК України, ст..ст.33,38,39 Закону України «Про іпотеку», Постановою Верховного суду України від 02.11.2016 року у справі №66-1923цс15,

Outcome: partial