Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

18 грудня 2019 року позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося у Шевченківський районний суд м. Львова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води. Стислий виклад позицій сторін. Обґрунтування позивача. Відносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються Цивільним кодексом України, Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», «Про Метрологію та метрологічну діяльність», а також «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства № 359 від 31.10.2016 «Про затвердження Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення», постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг та рішеннями органів місцевого самоврядування. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання», Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Частиною 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення з використанням внутрішньобудинкових систем, що укладається виконавцем із споживачем фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договір приєднання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 та п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, споживач зобов`язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а обов`язком виконавця є готування та укладання із споживачем договору про надання комунальних послуг з визначенням відповідності за дотриманням умов їх виконання згідно з типовим договором. Відповідно до закону, ЛМКП «Львівтеплоенерго» був підготовлений та направлений на адресу відповідача [PERSON] для ознайомлення та підписання два примірники договору приєднання, однак, договір приєднання відповідачем не підписаний, оскільки повернено виконавцю назад у зв`язку із закінченням терміну зберігання. З довідки, виданої ЛКП «Варшавське-407» № 5895 від 19.11.2018 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є співвласниками приватизованої квартири [ADDRESS] , зареєстровані та проживають в даній квартирі разом з [PERSON] , [INFO] і, відповідно, користуються послугами з центрального опалення та послугами з централізованого постачання гарячої води. Крім того, факт реєстрації та проживання відповідачів за вищевказаною адресою також підтверджується довідкою ЛМКП «Львівтеплоенерго» з місця проживання про склад сім`ї і прописки № 1 від 18.11.2019. З 01 липня 2014 року відповідачам для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Позивач зазначає, що станом на 23.01.2019 за квартирою [ADDRESS] , де проживають відповідачі, утворилась заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 у розмірі 41811,52 грн.: централізоване опалення - 10593,87 грн. та централізоване постачання гарячої води - 31217,65 грн. Згідно розрахунку про надані послуги з централізованого опалення та гарячої води від 21.01.2019 вбачається, що відповідачі з лютого 2018 року по квітень 2018 року отримували від держави субсидію для відшкодування витрат з оплати послуги з централізованого опалення на суму 6264,03 грн. Всупереч вимогам ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, ч. 1 п. 18 постанови КМУ № 630 від 21.07.2005, а також п.3.1 Договору, відповідачі не виконали свого зобов`язання щодо сплати послуги з централізованого опалення, тому зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до розрахунків від 23.01.2019, загальна сума інфляційних витрат за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води складає 4240,24 грн., три відсотки річних складає 1219,53 грн. Таким чином, станом на 31.10.2019 заборгованість відповідачів за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 в сумі 41811,52 грн. залишилась не оплаченою. Загальна сума заборгованості становить: сума основного боргу - 41811,52 грн., інфляційні витрати - 4240,24 грн, 3% річних - 1219,53 грн., всього - 47271,29 грн. Просить позовні вимоги задовольнити, а також судовий збір покласти на відповідачів. Обґрунтування заперечень відповідача. Відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та порядок подано не було. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 03 січня 2020 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду. У судовому засіданні представник позивача ЛМКП « Львівтеплоенерго» Джус Б. Г. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, покликаючись на підстави та мотиви, викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились повторно, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, заяви про розгляд справи у їх відсутності не подали, причин неявки не повідомили, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Відповідно до копії довідки ЛКП "Варшавське-407" № 5895 від 19.11.2018 з місця проживання про склад сім`ї і прописки за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а. с. 16). Відповідно до довідки ЛМКП "Львівтеплоенерго" № 1 від 18.11.2019 з місця проживання про склад сім`ї і прописки за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а. с. 17). Відповідно до розрахунків від 23.01.2019, наданих ЛМКП "Львівтеплоенерго", заборгованість відповідачів за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 становить 41811,52 грн., інфляційні витрати - 4240,24 грн, 3% річних - 1219,53 грн., всього - 47271,29 грн. (а. с. 18, 19, 20, 21, 22-23, 24-25). Проте станом на сьогоднішній день дана сума не оплачена. З 01 липня 2014 року відповідачам для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Частиною 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення з використанням внутрішньобудинкових систем, що укладається виконавцем із споживачем фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договір приєднання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 та п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, споживач зобов`язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а обов`язком виконавця є готування та укладання із споживачем договору про надання комунальних послуг з визначенням відповідності за дотриманням умов їх виконання згідно з типовим договором. Відповідно до закону, ЛМКП «Львівтеплоенерго» був підготовлений та направлений на адресу відповідача [PERSON] для ознайомлення та підписання два примірники договору приєднання, однак, договір приєднання відповідачем не підписаний, оскільки повернено виконавцю назад у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1 договору приєднання предметом договору є те, що виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах, що передбачені договором приєднання. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. На підставі ст. 625 ЦК України боржники повинні сплатити позивачу на його вимогу інфляційні та 3% річних. Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має право висувати проти вимог кредитора заперечення, що групуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Відповідно до ст. 266 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» судові витрати.

Outcome: approved