Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

11 листопада 2014 року [PERSON] подала до суду заяву для розгляду в порядку окремого провадження, вказавши в ній, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. За життя спадкодавець заповіту не склав. За законом спадкоємцем першої черги є син спадкодавця [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини. Заявник звернулася до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про прийняття спадщини як спадкоємець четвертої черги, оскільки інших спадкоємців у померлого не має. Однак їй державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з тим, що у заявника документів, які надано для одержання свідоцтва про право на спадщину недостатньо. У зв'язку з цим у заявника виникла необхідність встановити факт проживання однією сім"єю не менше як п"ять років до часу відкриття спадщини, у судовому порядку, оскільки у інший спосіб вона не має можливості довести проживання однією, і відповідно позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування майна, що залишилося після смерті [PERSON] В судове засідання заявник [PERSON] не з"явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена, повідомила причини неявки. Крім того, заявником до канцелярії суду надано письмову заяву, в якій [PERSON] прохала розглянути справи за її відсутності та за участю її представника [PERSON] В судовому засіданні представник заявника [PERSON], що діє на піставі доручення, підтримала позицію заявника, викладену в заяві про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу, надавши відповідні пояснення стосовно заявлених вимог. [PERSON], як заінтересована особа та [PERSON] як представник заінтересованої особи Куйбишевської селищної ради, в судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви [PERSON], підтвердивши факти викладенні нею в заяві. Представник заінтересованої особи нотаріальної контори до судового засідання не з'явився, надав суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, проти вимог заявника не заперечує. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника заінтересованої особи - нотаріальної контори. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що сім"ю [PERSON] та [PERSON] знали тривалий час. Заявник та [PERSON] дійсно до дня його смерті проживали разом як подружжя по [ADDRESS], вели спільне господарство та виховували сина. Суд, з'ясувавши позицію представника заявника, заслухавши пояснення заінтересованої особи та представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом ДРАЦС Куйбишевського РУЮ Запорізької області від 05 лютого 2013 року . За життя спадкодавець [PERSON] заповіту не склав. Після його смерті відкрилась спадщина, яка має бути прийнята спадкоємцями. [PERSON] бажає прийняти спадщину після померлого [PERSON] як спадкоємець четвертої черги, син спадкодавця як спадкоємець першої черги - [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, інших спадкоємців після померлого не має. За життя [PERSON] уклал шлюб з [PERSON] і з 27 вересня 1975 по 28 травня 2001 року подружжя проживало разом у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копіями матеріалів, доданими до справи, поясненнями представника заявника, заінтересованої особи та свідків. 28 травня 2001 року шлюб між заявником та [PERSON] був розірваний. Проте після розірвання шлюбу подружжя продовжувало проживати разом однією сім'єю, вести спільне господарство, набувати майно та виховувати сина, були пов"язані спільним побутом, піклувалися один про одного, проводили разом вільний від роботи час, відвідували родичів та знайомих. Даний факт також підтверджується відмітками в копіях паспорта громадянина України серії [NUMBER] та погосподарської книги, де зазначено місце реєстрації заявника - вул.Миру, буд. 51 смт. Куйбишеве Запорізької області. Проживання не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини підтверджується і реєстрацією місця проживання з 10 січня 2000 року по день смерті [INFO] спадкодавця [PERSON] за адресою реєстрації [PERSON] - по [ADDRESS] (відмітка в погосподарській книзі). Факт проживання однією сім"єю чоловіка [PERSON] та жінки [PERSON] без реєстрації шлюбу підтверджується допитом свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які надали належні пояснення, підтверджуючи обставини справи. Заявник [PERSON] не має можливості отримати спадщину як спадкоємець четвертої черги, так як не має змоги довести, що фактично проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п"ять років до часу відкриття спадщини. Суд, встановлюючи факт проживання однією сім'єю чоловіка [PERSON] та жінки [PERSON] не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини, бере до уваги сукупність даних щодо вказаних осіб, які містяться у наданих до справи копіях документів: свідоцтві про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON], з якого слідує, що після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON]; паспорті громадянина України на ім'я [PERSON], свідоцтві про смерть [PERSON], той факт, що свідоцтво про смерть [PERSON] було видане саме заявнику; погосподарської книги, з якої слідує, що заявник [PERSON] та померлий [PERSON] були зареєстровані за однією адресою не менше як п"ять років до часу відкриття спадщини; також пояснення представника заявника та свідків по справі, які підтвердили факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю . Досліджені у справі обставини дають підстави стверджувати, що [PERSON] дійсно проживала з [PERSON] однією сім"єю не менше як п"ять років до часу відкриття спадщини. Крім того, заінтересовані особи у справі не заперечували проти встановлення вищевказаного факту, погодившись із доводами, наведеними заявником у заяві. Вищевказані факти не можуть бути встановлені в іншому порядку, крім судового. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1264 ЦК України, в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менше як п"ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець першої черги після смерті спадкодавця [PERSON] - [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, інших спадкоємців не має. Таким чином, встановлення факту проживання однією сім"єю не менше як п"ять років до часу відкриття спадщини має для заявника юридичне значення, оскільки дасть змогу скористатися своїм правом на отримання спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved