Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

[PERSON] виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.У лютому 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача ВАТ «Словянський керамічний комбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона працювала у відповідача лаборантом фізико-хімічних досліджень з 28.06.1989 року по 26.02.2000 року. При її звільненні з підприємства відповідач повністю не розрахувався з нею, мотивуючи це скрутним фінансовим становищем На час її звільнення і по теперішній час заборгованість по заробітній платі відповідача перед нею складає 1325 грн. 91 коп. У звязку з викладеним просить стягнути з ВАТ «Словянський керамічний комбінат» на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 1325 грн. 91 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 28.02.2000 року по день постановлення рішення у розмірі 30282 грн. 21 коп. та компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати у сумі 10166 грн. 47 коп. 2. Представник відповідача «Словянський керамічний комбінат» в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через оголошення на сайті суду (а.с. 21), про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 3. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву в якій просить суд розглянути справу за своєї відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.21). ІІІ. Процесуальні дії у справі. 4. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі\~ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 5. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] дійсно працювала у ВАТ «Словянський керамічний комбінат» лаборантом фізико-хімічних досліджень з 28.06.1989 року по 26.02.2000 року, що підтверджується копією трудової книжки позивача серії БТ-ІІ № 4510798 (а.с.9). 6. При звільненні з підприємства остаточний розрахунок по заробітній платі з позивачем проведений не був. 7. Відповідно до довідки ВАТ «Словянський керамічний комбінат»№ 825 від 22.08.2000 року, заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом становить 1325 грн. 91 коп. (а.с.6). V. Оцінка Суду. 8. Відповідно до ч. 1\~ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. 9. Відповідно до\~статті 43 Конституції України,\~кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. 10. Згідно\~ст. 115 КЗпП України, заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не ріже двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів. 11. Частиною першої\~ст. 47 КЗпП України\~визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у\~ст.116 КЗпП України. 12. Зі змісту ч. 7\~ст. 43 Конституції України, ч. 1\~ст. 115 КЗпП України, відповідач мав виплачувати працівнику заробітну плату регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженому у встановленому порядку, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. 13. Згідно з вимогами ч. 1\~ст.116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Оскільки відповідачем не було проведено розрахунку з позивачем та не виплачено належну йому заробітну плату, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу щодо стягнення з відповідача заборгованості з заробітної плати в сумі 1325 грн. 91 коп. 14. Відповідно до ч. 1\~ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Зазначені норми трудового права структурно віднесені до розділу VІІ "Оплата праці" указаного Кодексу. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. 15. Відповідно до п. 25\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 р. "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці"\~встановлено, що закінчення строку виплати заробітної плати (ст. 115 КЗпП) не є початком перебігу зазначеного процесуального строку, якщо не оспорюється право на її одержання; у відповідних випадках ця обставина може бути підставою для вимог про компенсацію втрати частини заробітку у зв'язку із затримкою його виплати. Не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої\~ст. 117 КЗпП. 16. Згідно до п. 6\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 р. "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. 17. Так, позивач в своїй позовній заяві просить стягнути середній заробіток за період з 28.02.2000 року по день ухвалення рішення суду, що за 5-ти денним робочим тижнем складає 4 510 днів. 18.Відповідно до положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100\~(зі змінами, внесеними\~постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.1995 року № 348) середньоденний заробіток позивача складає (145 грн. 30 коп. + 125 грн. 40 коп.)/(152 год. + 168 год.) х8 год. = 6 грн. 77 грн., зазначена сума визначена з урахуванням довідки відповідача № 825 від 22.08.2000 року. Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про норму тривалості робочого часу на 2000 рік № 13-1735 від 12.05.2000 року, кількість робочих днів у 2000 році з 28.02.2000 року складала 200 днів. Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про норму тривалості робочого часу на 2001 рік № 13-4796 від 20.11.2000 року кількість робочих днів у 2001 році складала 251 днів. Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про норму тривалості робочого часу на 2002 рік № 010-1201 від 23.11.2001 року, кількість робочих днів у 2002 році складає 251 день. Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про норму тривалості робочого часу на 2003 рік № 010-1135 від 06.11.2002 року, кількість робочих днів у 2003 році складає 251 день. Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про норму тривалості робочого часу на 2004 рік від 18.11.2003\~ року № 03-3/7221-013-15, кількість робочих днів у 2004 році складає 253 дні. Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про норму тривалості робочого часу на 2005 рік від 12.10.2004\~ року № 03-3/10426-036-15, кількість робочих днів у 2005 році складає 251 день. Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про норму тривалості робочого часу на 2006 рік від 04.10.2005\~ року № 7881/0/14-05/036-15, кількість робочих днів у 2006 році складає 250 днів. Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про норму тривалості робочого часу на 2007 рік від 09.10.2006\~ року № 6540/0/14-06/13, кількість робочих днів у 2007 році складає 251 день. Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про норму тривалості робочого часу на 2008 рік від 18.09.2007\~року № 6884/0/14-07/13, кількість робочих днів у 2008 році складає 252 дні. Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2009 рік від 30.09.2008\~ року № 10338/0/14-08/13, кількість робочих днів у 2009 році складає 251 день. Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2010 рік від 25.08.2009\~ № 9681/0/14-07/13, кількість робочих днів у 2010 році складає 251 день. Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2011 рік від 25.08.2010\~року № 9111/0/14-10/13, кількість робочих днів у 2011 році складає 250 днів. Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2012 рік від 23.08.2011\~року № 8515/о/14-11/13, кількість робочих днів у 2012 році складає 251 день. Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2013 рік від 21.08.2012\~року № 9050/0/14-12/13, кількість робочих днів у 2013 році складає 251 днів. Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік від 04.09.2013\~року № 9884/0/14-13/13, кількість робочих днів у 2014 році складає 251 днів. Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік від 09.09.2014 року № 10196/0/14-14/13, кількість робочих днів у 2015 році складає 251 днів. Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік від 20.07.2015\~ року № 10846/0/14-15/13, кількість робочих днів у 2016 році складає 251 днів. Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік від 05.08.2016 року\~№ 11535/0/14-16/13, кількість робочих днів у 2017 році складає 250 днів; Кількість робочих днів у 2018 році до 19.03.2018 року складає - 54 дні. 19. Отже, сума середнього заробітку за весь час затримки виплати складає 30613 грн. 94 коп., з розрахунку: 6,77 грн. (середньоденна заробітна плата) х 4 522 (робочих днів) 20. В той же час, ч.1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 21. Враховуючи, що в позовній заяві позивач просив суд стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені в розмірі 30282 грн. 21 коп., тому суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача в межах заявлених вимог саме зазначену суму. 22. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати розрахунку підлягають задоволенню. 23. При вирішенні питання про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, суд виходить з наступного. Компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться підприємством згідно зі\~ст. 34 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.95 р. № 108/95-ВР,\~Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 р. № 2050-ІП\~та\~Постановою КМУ від 21.02.2001р. №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати"\~у разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. Компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу, за відповідний місяць (після утримання податку й обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення компенсації. \~Згідно п. 2 Положення про компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати (затверджене\~постановою Кабміну України від 20.12.1997 року № 1427\~з послідуючими змінами і доповненнями) компенсація працівникам проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більше як на один відсоток. 24. Відповідно до\~ст. 34 Закону України «Про оплату праці»\~компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. 25. Нарахування компенсації за затримку виплати заробітної плати за період з 01.01.2001 р. здійснюється згідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»\~та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. 26. Згідно\~ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом та є загальновідомими. 27. Таким чином, при розрахунку суми компенсації застосовується чиста заробітна плата, тобто нарахована заробітна плата за мінусом суми податку з доходів фізичних осіб, а також внесків до соціальних фондів. Грошова компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати є гарантією прав робітника на компенсацію втрати її частини, санкцією за несвоєчасну виплату заробітної плати, обов'язок з нарахування та сплати якої, згідно\~ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», покладено на підприємство, яке зобов'язано виплатити громадянам суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 цього Закону). 28. Відповідно до\~рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №9-рп/2013, щодо офіційного тлумачення положень частини другої\~статті 233 Кодексу законів про працю України, статей\~1,\~12 Закону України «Про оплату праці», у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду із позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того,чи були такі суми нараховані роботодавцем. 29. Оскільки, відповідач заборгував позивачу [PERSON] заробітну плату в сумі 1325 грн. 91 коп., суд вважає, що наявні підстави для нарахування компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати. При цьому суд погоджується з розрахунком суми компенсації наведеним позивачем [PERSON] в позові у розмірі 10166 грн. 47 коп. Зважаючи на викладене, позов [PERSON] і в цій частині підлягає до задоволення. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 30. Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У звязку з чим, з відповідача ВАТ «Словянський керамічний комбінат» необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved