Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

У січні 2016 р. позивач звернувся до суду з позовом про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. В позовній заяві посилається на те, що з відповідачем мають двох спільних неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач ухилявся від сплати аліментів та змінив місце проживання, у зв'язку з чим його було оголошено у розшук. Діти сторін займаються у студіях танцю, співів та художнього мистецтва, у зв'язку з чим їх запрошують на виступи за кордон. Через відсутність можливості спілкуватися з відповідачем та отримати його згоду на виїзд дітей за кордон, діти позбавлені можливості брати участь у виступах, змаганнях за кордоном. Тому позивач просить надати їй дозвіл на виїзд неповнолітніх дітей за кордон без дозволу батька до досягнення дітьми повноліття; дозволити позивачу або її офіційному представникові без згоди батька оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу дітей за межі України до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Павлоградської міської ради надав суду заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи просить врахувати інтереси дітей. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] /а.с.9,10/. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2007 року було оголошено розшук відповідача у зв'язку з тим, що він приховує своє місце проживання та ухиляється від сплати аліментів. Станом на 11.11.2015р. місцезнаходження [PERSON] не встановлено /а.с.12,13/. Згідно довідки Комунального позашкільного навчального закладу "Палац творчості, дітей та юнацтва" №19 від 01.02.2016р., діти сторін відвідують вокальний ансамбль "Сузір'я", колектив вокального ансамблю планує поїздку до Республіки Болгарія м.Албена на Міжнародний фестиваль-конкурс "Зірки Албине" з 05 червня до 15 червня 2016 року та до Республіки Польща м.Любсько на Міжнародний фестиваль "Любсько-2016" з 25 червня до 10 липня 2016 року. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України». У відповідності з абзацами 1, 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. У відповідності до положень п. 17 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231, відомості про дітей, які їдуть за кордон разом з батьками (законними представниками), вписуються в паспорти батьків чи одного з батьків (законних представників) на підставі заяви громадянина, у чий паспорт вписуються діти. У разі потреби самостійного виїзду дитини, яка постійно проживає в Україні, за кордон оформляється проїзний документ, а у випадках, передбачених пунктом 4 цих Правил, - паспорт. Згідно п. 18 зазначених Правил, оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. В силу п. 22 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у випадках, визначених цими Правилами, або у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У ст. ст. 3, 6 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Статтею 155 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Суд вирішуючи позовні вимоги в частинні надання позивачу дозволу на виїзд дітей за межі України, без згоди та супроводу відповідача та дозволу на оформлення документів, враховує, що виїзд дітей за межі України сприятиме їх всебічному та гармонійному розвитку, розширенню кругозору, тому відповідатиме якнайкращому забезпеченню інтересів дітей . При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що, у разі перетинання державного кордону України громадянами, які не досягли 16-річного віку, вимагається у відповідних документах зазначення держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Позивачем у позовній заяві не вказано державу прямування, а часовий проміжок вказано - до досягнення дітьми повноліття. Оскільки як на підставу позовних вимог позивач посилається на необхідність участі дітей у міжнародних фестивалях ансамблю "Сузір'я", суд, враховуючи інтереси дітей та потребу у виїзді до [PERSON] Болгарія та [PERSON], вважає за необхідне надати дозвіл на виїзд дітей саме до зазначених країн у строки проведення фестивалів. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial