Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

06 лютого 2019 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 54882 грн 20 коп. за кредитним договором № без номеру від 19 квітня 2010 року (далі Договір-1), що було укладено між сторонами. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до умов укладеного Договору-1 [PERSON] 19 квітня 2010 року отримала кредит у розмірі 8000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своїм підписом у заяві підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з\~ Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПРИВАТБАНК" (далі - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") Договір-1. Але, у порушення умов Договору-1 відповідач зобов`язання належним чином не виконав і станом на 22.01.2019 має заборгованість у розмірі 54882 гривні 20 копійок, яка складається з наступного: - заборгованості за кредитом 726 грн 39коп.; - заборгованість за відсотками 35150 грн 84 коп., - нарахована пеня 15915 грн 34 коп., - штраф (фіксована частина) 500 грн 00 коп., - штраф (процентна складова) 2589 грн 63 коп. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судовий збір в розмірі 1921 грн 00 коп. 07 березня 2019 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 07 березня 2019 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання, але повернуто до суду з відміткою "Укрпошти" - за закінченням терміну зберігання. (а.с. 45,46) Відповідач [PERSON] також була повідомлена про відкриття провадження у вказаній справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади в Україні за адресою: https://court.gov.ua/sud1819/. (а.с.46) Отже, відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Станом на 07 червня 2019 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] Л.В. до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19 квітня 2010 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] шляхом приєднання до запропонованого Банком договору в цілому уклали кредитний договір (без номеру), у відповідності до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік та на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. (а.с.11-27) При цьому, відповідач, підписуючи анкету-заяву від 19.04.2010, ознайомилась та дала свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає договір між [PERSON] та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". (а.с.11,12) У передбачені строки відповідач як позичальник зобов`язання за вказаним Договором-1 належним чином не виконав, тому у відповідача за цим договором станом на 22.01.2019 рахується заборгованість на загальну суму 54882,20 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом 726 грн 39 коп., заборгованості за відсотками 35150 грн 84 коп., нарахованої пені 15915 грн 34 коп., штрафу (фіксована частина) 500 грн 00 коп., штрафу (процентна складова) 2589 грн 63 коп. (а.с.5-10) Відповідно до Банківської ліцензії від 05 жовтня 2011 року № 22 Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПРИВАТБАНК», який зареєстрований Національним банком України 19 березня 1992 року за №92 надано право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». (а.с.31) Із статуту Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» вбачається, що банк був створений відповідно до Установчого договору від 07 лютого 1992 року у формі\~ товариства з обмеженою відповідальністю під назвою Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та зареєстрований Національним банком України 19 березня 1992 року за реєстраційним №92. Відповідно до Установчого договору від 06 липня 2000 року на підставі рішення Установчих зборів акціонерів від 06 липня 2000 року Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" було реорганізовано шляхом зміни організаційно-правової форми у Закрите акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК". За рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У зв`язку із зміною типу Банку, змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК". Згідно рішення єдиного акціонера банку від 21 травня 2018 року №519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК». (а.с.33,34) \~ Згідно із ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) угода (договір) є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вказівок закону, умов договору та припиняються виконанням, проведеним належним чином, а одностороння відмова від їх виконання не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України вказує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частина 1 статті 623 ЦК України зазначає, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Стаття 625 ЦК України вказує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Крім того, як вбачається з позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача нараховану пеню в розмірі 15915 грн 34 коп., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн 00 коп. штрафу (фіксована частина); 2589 грн 63 коп. штрафу (процентна складова). Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Указане свідчить про те, що позивачем нараховано пеню, комісію та штрафи за одне й те саме порушене зобов`язання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача неустойки у вигляді штрафів. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі №347/1910/15-ц, аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач в даній справі не скористався своїми правами щодо подання відзиву на позовну заяву з правовим обгрунтуванням своїх заперечень, доказів на їх підтвердження. Тому з огляду на викладене, та враховуючи те,\~ що боржником до суду не надано відзив на позовну заяву, з правовим обгрунтуванням своїх заперечень, доказів на їх підтвердження, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позову та вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором-1 в загальному розмірі 51792 грн 57 коп., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом\~ -726 грн 39 коп., заборгованості за відсотками 35150 грн 84 коп., нарахованої пені 15915 грн 34 коп. В частині стягнення 500 грн 00 коп. штрафу (фіксована частина) та 2589 грн 63 коп. штрафу (процентна складова) позивачу слід відмовити. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплачено судовий збір в сумі 1921 грн 00 коп. (платіжне доручення №PROM5В61Е3 від 25 січня 2019 року). Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у розмірі 51792 грн 57 коп., що становить 94,37 відсотка від позовної вимоги - 54882 грн 20 коп., тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1812 грн 85 коп., що становить 94,37 відсотка від сплаченого позивачем розміру судового збору - 1921 грн 00 коп.\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial