Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

16.12.2020 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що згідно із виконавчим написом № 2033 від 05.11.2020 року, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. стягнуто із неї на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" заборгованість в розмірі 43395,88 грн. 19.11.2020 року приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Таранко Д.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 63680583 з виконання вищевказаного виконавчого напису. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, позаяк на момент його вчинення кредитний договір № 100992/0005XSGF від 11.04.2013 року не був тим документом, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконачого напису нотаріуса. Кредитний договір не був посвідчений нотаріально. Зазначає, що кредитний договір № 100992/0005XSGF від 11.04.2013 року вона не укладала, будь-яких претензій чи повідомлень про наявність боргу перед відповідачем не отримувала, заборгованість по договору не є безспірною. Вказує, що у зв`язку із укладенням шлюбу нею було змінено прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістової Тетяни Іванівни, вчинений 05.11.2020 року, зареєстрований в реєстрі за №2033 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "Фінансова компанія "Женева" заборгованості за кредитним договором № 100992/0005XSGF від 11.04.2013 року в розмірі 43395,88 грн таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. Представник позивача 10.03.2021 року через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. у судове засідання не з`явилась також, хоча була належним чином повідомлена про місце, дату та час розгляду справи. Про причини неявки остання не повідомила, будь-яких клопотань, заяв від неї не надійшло. Згідно із ч.1 ст.223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.11.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2033, відповідно до якого із [PERSON] , [INFO] , боржника за кредитним договором № 100992/0005XSGF від 11.04.2013 року, укладеним із ПАТ "Платинум Банк", правонаступником усіх прав і обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №147 від 22.03.2018 року є товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева", звернуто стягнення на користь ТзОВ "Фінансова компанія "Женева" заборгованості за період з 22.03.2018 року по 12.10.2020 року в розмірі 42895,88 грн., в т.ч.: 5000 грн - заборгованість за сумою кредиту, 37 895,88 грн - заборгованість за відсотками та комісією, а також 500 грн плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Загальна сума, що підлягає до стягнення згідно з виконавчим написом - 43395,88 грн (а.с.6). 19.11.2020 року приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Таранко Д.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 63680583 з виконання виконавчого напису № 2033 від 05.11.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "Фінансова компанія "Женева" заборгованості в розмірі 43395,88 грн, а також постанови про арешт майна та арешт коштів боржника - [PERSON] (а.с. 4, 7,8). Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.07.2020 року, позивач у зв`язку з реєстрацією 14.07.2020 року шлюбу змінила своє прізвище із " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с.9). 15.01.2021 року ухвалою суду з метою встановлення всіх обставин справи, повного та всебічного її розгляду, за клопотанням представника позивача, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістової Тетяни Іванівни належним чином завірені копії документів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису № 2033 від 05.11.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "Фінансова компанія "Женева" заборгованості в розмірі 43395,88 грн. Вказана ухвала суду була вручена нотаріусу 22.01.2021 року, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.40), однак не виконана нею у встановлений судом строк. Відповідно до ч.10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Враховуючи, що приватним нотаріусом не подано витребуваних судом доказів для встановлення обставин, на які посилається позивач в обгрунтування своїх вимог, зокрема, відсутності нотаріального посвідчення кредитного договору, суд вважає за можливе визнати ту обставину, що кредитний договір № 100992/0005XSGF від 11.04.2013 року, про стягнення заборгованості за яким був вчинений оскаржуваний виконавчий напис, не був посвідчений нотаріально та проводити розгляд справи за наявними в ній доказами. Статями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок № 296/5). Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (підпункт 3.2 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (підпункт 3.4 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5). Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 цього ж Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі - постанова КМУ № 1172 від 29.06.1999). Стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). У оспорюваному виконавчому написі вказано, що підставою його вчинення є, зокрема, постанова КМУ № 1172 від 29.06.1999 р., в яку постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 р. були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття постанову КМУ №662 від 26.11.2014 в цій частині. Вказану постанову залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 05 листопада 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Таким чином, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року (у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса) стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору № 100992/0005XSGF від 11.04.2013 року. Доказів нотаріального посвідчення кредитного договору № 100992/0005XSGF від 11.04.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. (на вимогу суду), а також відповідачем не подано. Крім того, укладення договору № 100992/0005XSGF від 11.04.2013 року оспорюється позивачем і матеріали справи не містять достовірних та беззаперечних доказів безспірності заборгованості. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістової Тетяни Іванівни від 05.11.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 2033, про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "Фінансова компанія "Женева" заборгованості за кредитним договором № 100992/0005XSGF від 11.04.2013 року та плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом, на загальну суму 43395,88 грн, таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн 80 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved