Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON], який діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON], дане підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 07.12.2016 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить - житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] звернулася дружина [PERSON] та дочка [PERSON]. Діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися заявами. Спадкова справа заведена 01.02.2017 року за № 28/2017. Заповіт спадкодавцем посвідчувався 23.11.2012 року Вирішальненською сільською радою, за реєстровим № 143, на житловий будинок та земельну ділянку розміром 0,65 га. в [ADDRESS] на користь своїх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Земельну ділянку розміром 4,5061 га. розташовану на території Вирішальненської сільської ради Лохвицького району на користь свого сина [PERSON]. 23.11.2017 року державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори було посвідчено договір про поділ спадкового майна, за реєстром № 1496, згідно якого житловий будинок та земельні ділянки розміром 0,2500 га. та 0,3979 га. в [ADDRESS] переходять дружині спадкодавця [PERSON]. Пайова земельна ділянка розміром 4,5061 га. на території Вирішальненської сільської ради переходить дочці спадкодавця [PERSON]. За відсутності правовстановлюючих документів, [PERSON] позбавлена можливості оформити право власності на житловий будинок за собою, як за спадкоємцем за законом, про що свідчить Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори від 23.11.2017 року. Посилаючись на вищевикладені обставини, представник позивачки просить суд винести рішення, яким визнати в порядку спадкування за законом за позивачкою право власності на житловий будинок (літ.А-1) загальною площею 65,8 м?, житловою площею 54,0 м?, з господарськими будівлями та спорудами : погріб (літ.Д), сарай (літ.Б), сарай (літ.В), убиральня (літ.Г), прибудова (літ.е), літня кухня (літ.Е), огорожа (№1), що розташований за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача не з"явився, надавши письмову заяву якою він позовні вимоги підтримує, просить справу слухати без його участі. Відповідач Вирішальненська сільська рада Лохвицького району Полтавської області, на розгляд справи не направила свого представника, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі її представника, не заперечує щодо задоволення позову. Третя особа Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області на розгляд справи не з"явилася, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, не заперечують щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON], дане підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 07.12.2016 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить - житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] звернулася дружина [PERSON] та дочка [PERSON]. Діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися заявами. Спадкова справа заведена 01.02.2017 року за № 28/2017. Заповіт спадкодавцем посвідчувався 23.11.2012 року Вирішальненською сільською радою, за реєстровим № 143, на житловий будинок та земельну ділянку розміром 0,65 га. в [ADDRESS] на користь своїх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Земельну ділянку розміром 4,5061 га. розташовану на території Вирішальненської сільської ради Лохвицького району на користь свого сина [PERSON]. 23.11.2017 року державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори було посвідчено договір про поділ спадкового майна, за реєстром № 1496, згідно якого житловий будинок та земельні ділянки розміром 0,2500 га. та 0,3979 га. в [ADDRESS] переходять дружині спадкодавця [PERSON]. Пайова земельна ділянка розміром 4,5061 га. на території Вирішальненської сільської ради переходить дочці спадкодавця [PERSON]. За відсутності правовстановлюючих документів, позивачка позбавлена можливості оформити право власності на житловий будинок за собою, як за спадкоємцем за законом, про що свідчить Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори від 23.11.2017 року. Згідно довідки Вирішальненської сільської ради від 27.11.2017 року № 1893 , згідно погосподарського обліку сільської ради житловий будинок з господарчими побудовами в [ADDRESS] значиться за померлим [PERSON], в якому він був зареєстрований і постійно проживав до дня смерті. Будинок в належному стані, придатний для проживання. На час будівництва будинку правовстановлюючі документи на будинки в сільській місцевості не виготовлялись та за життя спадкодавець оформити не встиг належним чином спадкове майно. У відповідності листа №12/5-126 від 23.03.1999 р. Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, що об'єкти збудовані до 05 серпня 1992 року тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації. Так, в узагальненні ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» з даного питання зазначено наступне. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966, яка була чинною до 13.12.1995, реєстрації підлягали усі будинки і домоволодіння, які були закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі документів, що підтверджують право власності. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад, які є особливою формою статистичного обліку, що здійснювалось в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання Постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. ПП "Бюро послуг та консультацій" на ім"я [PERSON] станом на 29.06.2016 року виготовило відповідну технічну документацію на будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. Ринкова вартість об"єкту оцінки становить 42 914 грн. Згідно ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що згідно постанови від 23.11.2017 року державний нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори, розглянувши документи, подані позивачкою для видачі Свідоцтва про право на спадщину, відмовив у вчинені нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. На запит суду, державний нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Полтавській області, надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої 01.02.2017 року заведена спадкова справа № 28/2017 після смерті [INFO] [PERSON]. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] звернулася дружина [PERSON] та дочка [PERSON]. Діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися заявами. Заповіт спадкодавцем посвідчувався 23.11.2012 року Вирішальненською сільською радою, за реєстровим № 143, на житловий будинок та земельну ділянку розміром 0,65 га. в [ADDRESS] на користь своїх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Земельну ділянку розміром 4,5061 га. розташовану на території Вирішальненської сільської ради Лохвицького району на користь свого сина [PERSON]. 23.11.2017 року державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори було посвідчено договір про поділ спадкового майна, за реєстром № 1496, згідно якого житловий будинок та земельні ділянки розміром 0,2500 га. та 0,3979 га. в [ADDRESS] переходять дружині спадкодавця [PERSON]. Пайова земельна ділянка розміром 4,5061 га. на території Вирішальненської сільської ради переходить дочці спадкодавця [PERSON]. Звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивачкою надано відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні її спадкових прав, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з цим при розгляді спору між сторонами суд вважає, що заслуговують на увагу слідуючі норми законодавства. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який пережив його. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Outcome: approved