Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

21.10.2020 до суду надійшов зазначений позов. Представник позивача зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гровінг Стейт" є власником спірної квартири з 24.09.2020 року, відповідачі не проживають в квартирі [ADDRESS] , а проживають в іншому місці у зв`язку з чим порушуються права позивача передбачені ст. 405 ЦК України, як власника майна вільно користуватися своєю власністю. З огляду на зазначені обставини просив відповідачів визнати такими, що втратили право користування кв. [ADDRESS] , на підставі статей 317, 319, 391, 405 ЦК України. Під час розгляду справи представник позивача, просив позовні вимоги в частині заявлення вимог до [PERSON] , закрити провадження, оскільки останній помер [INFO] . Ухвалою суду від 23.10.2020 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання (а.с. 24-25). У підготовчому засіданні представник позивач позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити. У підготовчому засіданні відповідачі[PERSON] , [PERSON] , позовні вимоги визнали, подали до суду заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або достовірності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України). Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Встановлено, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гровінг Стейт" з 24.09.2020 року є власником квартири [ADDRESS] . Дані обставини, підтверджуються витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.09.2020 року №225846755 (а.с. 4). І не оспорюється учасниками процесу. відповідачі в судовому засіданні пояснили, що вони дійсно з 2015 року в спірній квартирі не проживають, квартирою не цікавляться, їх речей в квартирі немає. Судом встановлено, що відповідачі позов визнали, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим поданий позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. [PERSON] помер [INFO] у віці 56 років, що підтверджується довідкою про причину смерті та лікарським свідоцтвом про смерть від 04.01.2016 р. (а.с.58-59). В частині вимог позивача до [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, провадження підлягає закриттю у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судови витрати позивач залишив за собою.

Outcome: approved