Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

24.03.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовано тим, що 27.12.2011 року Закрите акціонерне товариство "Лізинг інформаційних технологій" (в особі ТОВ "Розетка. УА", який діяв на підставі довіреності Н211080801 від 08.08.2011 року) та [PERSON] уклали Договір №120381905 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Згідно п. 5 Перехідних положень Закону України "Про акціонерні товариства" Закрите акціонерне товариство "Лізинг інформаційних технологій" змінило найменування, тому правонаступником його є Приватне акціонерне товариство "Лізинг інформаційних технологій" (далі за текстом - Позивач). Згідно п. 1.1. Договору Клієнт (Відповідач) бере участь в системі LeaseIT зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від Постачальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним Клієнтом Пакетом фінансування LeaseIТ, а Оператор LeaseIT (Позивач), зобов'язується на підставі Договору забезпечити передачу Клієнту ІТ-обладнання (ІТ-обладнання, запасних частин, копмпектуючих, витратних матеріалів, тощо) обраним Клієнтом Постачальником та надання Клієнту послуг, за умови виконання Клієнтом вимог, передбачених Пакетом LeaseIT. Відповідно до п. 1.2. Договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг Клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT (надалі - Правила), які є невід'ємною частиною цього Договору. Правила затверджені та введені в дію наказом Генерального директора ЗАТ "Лізинг ІТ" від 01.02.2006 року. Правила офіційно опубліковані на сайті httр://www.lеasеіt.ua/соrp/асtіvіtіеs/опlіпе-рrоgrams.html і є незмінними з 01.02.2006 року, застосовуються до всіх договорів про отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeasеІТ. Правила є доступними для всіх Клієнтів на сайті http://www.lеаsеіt.ua/соrp/асtіvіtіеs/опlіпе-рrоgrаms.html. Пунктом 8.7. Договору Відповідач підтвердив, що з Правилами ознайомлений, зміст Правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати. На підставі п. 2.2. Договору, а також п. 4.9. Правил, Позивач надав Відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Про передачу обладнання свідчить Акт приймання-передачі майна №120381905 від 28.12.2011 року. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 6363,36 грн. Згідно п. 2.1. Договору умови, за яким ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються Клієнту, визначаються Пакетом LeaseIТ. Відповідачем обрано Пакет LeaseIТ Десятка. Умовами пакету LeaseIТ є: платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів) 10%; вид договору - фінансовий лізинг; кількість місячних лізингових платежів (крім першого) -9; розмір місячних платежів - щомісяця рівними частинами; перехід права власності - виплата повної вартості обладнання. Також п. 6.2. Правил визначено, що строк, протягом якого Клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання Клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом LeaseIТ строку. Відповідач зобов'язався сплачувати платежі у загальній сумі 6363,36 грн. в такому порядку: перший платіж у розмірі 10% від загальної суми платежів; 9 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця. Тобто, Відповідач мав сплатити 10 платежів по 636,33 грн. Позивач зазначає, що на підставі вищевказаних норм, а також п.п. 3.1, 5.4.2, Договору, у Відповідача перед Позивачем виникли зобов'язання щодо сплати орендних платежів. Позивач вказує, що він у повному обсязі виконав свої договірні зобов'язання щодо надання обладнання Відповідачу згідно Договору у відповідні строки та належної комплектації, але Відповідач не виконав своїх грошових зобов'язань за Договором, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу, передбачена п. 14.2 Правил та п. 5.4.2 договору, тому за ним рахується заборгованість, підтверджена розрахунком - Структурою грошових нарахувань. Структура грошових нарахувань та надходжень №2015030409 від 04.03.2015 відображає належні до виплати Відповідачем суми та порівнює їх з фактично здійсненими останніми платежами Відповідачем. Роз'яснюючи порядок здійснення розрахунку заборгованості позивач вказує, що останній стовпчик Структури є різницею між належними до сплати і фактично сплаченими сумами та відображає заборгованість Відповідача щомісяця наростаючим підсумком. Згідно Структури Відповідач сплатив лише 636,34грн. (в Структурі колонка "Оплата всього"), з яких на підставі ст. 534 ЦК України та п. 6.8. Правил зараховано: 636,34 грн. на погашення місячних орендних платежів (в Структурі колонка "Розподіл оплат. Місячний платіж"). В результаті розрахунку заборгованість відповідача не погашена і становить 105812,94 грн., що складається з: 5727,02 грн. компенсації вартості наданого обладнання; 100000,00 грн. плата за прострочення компенсації вартості щомісячних платежів та 85,92 грн. компенсація понесених витрат пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання. Позивач зазначає, що добровільно сплатити заборгованість в порушення договірну зобов'язань відповідач не погоджується, тому позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача вказаний розмір заборгованості в судовому порядку. Представник позивача до початку судового розгляду звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд визнає належним на підставі положень ст. 74 ЦПК України, враховуючи, що судова кореспонденція, яка направлялась за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулась до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.12.2011 року між позивачем (як оператором системи LeaseIT), в особі ТОВ "Розетка. УА", яке діяло на підставі довіреності №11080801 від 08.08.2011 року, та відповідачем був укладений договір фінансового лізингу №120381905. За змістом договору його предметом є Планшетний ПК Samsung Galaxy Tab, загальна сума платежу - 636336,36 грн. Умови платежу: платіж при отриманні обладнання - 10%; кількість місячних платежів крім першого - 9, щомісячно, рівними частинами. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно п. 1.1. договору, клієнт (відповідач) бере участь в системі LeaseIT, зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги на умовах, визначених обраним клієнтом пакетом фінансування LeaseIT, а оператор LeaseIT (позивач), зобов'язується на підставі договору забезпечити передачу клієнту ІТ-обладнання обраним клієнтом постачальником та надання клієнтк послуг, за умови виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом LeaseIT. Відповідно до п. 1.2. договору, порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT, які є невід'ємною частиною цього договору. Пунктом 8.7. договору відповідач підтвердив, що з правилами ознайомлений, зміст Правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати. На підставі п. 2.2. договору, а також п. 4.9. Правил, позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, що підтверджується актом приймання-передачі майна №120381905 від 28.12.2011 року. Пунктом 6.2. Правил визначено, що строк, протягом якого клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого пакетом LeaseIT. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п. 14.2. Правил, у разі несвоєчасної оплати клієнтом нарахованого платежу, клієнт сплачує на користь оператора LeaseIT плату за прострочення платежу: в розмірі 5 відсотків від погашеної суми простроченого платежу, якщо погашення простроченого платежу здійснюється у розрахунок ому періоді, на який припадає дата оплати за договором; в розмірі 10 відсотків від суми простроченого платежу, якщо погашення здійснюється після закінчення розрахункового періоду, на який припадає дата оплати за договором. Сплата плати за прострочення платежу не звільняє клієнта від обов'язку в повному обсязі оплатити платежі, передбачені пакетом LeaseIT. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав у зв'язку із чим виникла заборгованість на загальну суму - 105812 грн. 94 коп., розрахована позивачем, яка складається з: - 5727,02 грн. - компенсації вартості наданого обладнання; - 100000,00 грн. - плата за прострочення щомісячних платежів; - 85,92 грн. - компенсація понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і відсутні докази належного виконання відповідачем умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки Відповідач порушив зобов'язання, встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за договором в матеріалах справи немає, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог банка про стягнення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved