Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

До суду надійшла позовна заява, у якій позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 13482 гривні 58 копійок, та понесені судові витрати по оплаті судового збору. В позовній заяві посилалися на те, що у 2008 році КП «ЖКЦ» зверталося до Славутицького міського суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON], [PERSON], та отримало виконавчий лист № 2-332 від 03.11.2008 року. Рішення виконане згідно наявних у виконавчому провадженні документів у жовтні 2011 року. У 2011 році КП «ЖКЦ» звернулося до Славутицького міського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON] на загальну суму 14 489,32 грн. Судовий наказ № 2-н-288 був виданий та направлений на виконання до ВДВС Славутицького МУЮ. ВДВС Славутицького МУЮ згідно зазначеного виконавчого документу станом на теперішній час перерахувало коштів у розмірі 1 109,18 грн. (у тому числі судових витрат 102,44 грн.). 10.02.2014 року ухвалою Славутицького міського суду Київської області заява [PERSON], про скасування судового наказу була задоволена, судовий наказ скасовано. Тому вони змушені звернутися з позовною заявою про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги за період з 30.10.2003 року по 27.07.2011 року, оскільки боргові зобов'язання у боржника складають 14 489,32 грн., - 1 006,74 грн. (стягнуто ВДВС Славутицьким МУЮ згідно згаданого судового наказу) і на даний час сума до стягнення становить 13 482,58 грн. Відповідач [PERSON], зареєстрована у вищезазначеній квартирі, є споживачем житлово-комунальних послуг, зобов,язана сплачувати надані житлово-комунальні послуги. Тому просили задовольнити позовні вимоги. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив стягнути з відповідача борг за житлово-комунальні послуги відповідно наданого розрахунку, у суді дав покази аналогічно викладеним у позовній заяві. Позовні вимоги обґрунтовував наданими до позовної заяви документами і розрахунком. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду надала письмове заперечення, вважає, що оскільки відповідно до Заочного рішення Славутицького міського суду Київської області по справі №2-332/2008року від 28 серпня 2008 року з них, [PERSON], [PERSON], у солідарному порядку стягнуто заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 30.10.2003 року по 28.03.2008 року на користь КП «Житлово-комунального центру» у сумі 10471 грн. 64 коп., які були повністю стягнути з боржника, тому стягувач немає права повторно звертатися до суду з тими ж самими позовними вимогами. Крім того просила застосувати строк позовної давності так як стягувач звернувся до суду 10.09.2014 року, тому строк позовної давності в три роки вже пройшов і стягувач не має права на стягнення заборгованості за період з 30.10.2003 року по 27.07.2011 року . Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради №51 від 01.03.1990 року [PERSON] на склад сім,ї чотири особи: він, дружина - [PERSON], син [PERSON], син - [PERSON], було надане жиле приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], на підставі ордеру № 5372 від 24.04.1991 року. Відповідно до рішення Славутицької міської ради від 28.02.2003 року за №169-17-IV було створено комунальне підприємство «Житлово-комунальний центр», якому надано повноваження із забезпечення обслуговування та ремонту жилого фонду міста. Рішенням виконавчого комітету від 27.10.2003 року увесь жилий фонд міста, в тому числі вищевказана квартира, були передані на баланс КП ЖКЦ. Рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради № 657 від 11.12.2002 року був затверджений типовий договір про забезпечення житлово-комунальними послугами. З 01 січня 2004 року розпочалась договірна кампанія. Шляхом публікацій у місцевій газеті було оголошено про переукладання договорів з новоствореним підприємством на надання житлово-комунальних послуг, але [PERSON], як колишня дружина колишнього наймача [PERSON], який знятий з реєстрації з даного житлового приміщення 11.12.2003 року, у добровільному порядку договір не уклала. Згідно копії особового рахунку квартири номер [ADDRESS], з 01.10.2003 року, даному житлу надавались комунальні послуги, у період з 30.10.2003 року по 28.03.2008 року за даною квартирою утворився борг у сум 10471 гривня 64 копійки по оплаті житлово-комунальних послуг. Заочним рішенням Славутицького міського суду від 28.08.2008 року було стягнуто у солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 30.10.2003 року по 28.03.2008 року на користь Комунального підприємства "Житлово-комунальний центр" у сумі 10471 гривні 64 копійки, а також понесені судові витрати у сумі 584 гривні 71 копійки, всього 11056 гривень 35 копійок. Згідно Постанов про закінчення виконавчого провадження від 31.10.2011 року виконавче провадження закінчено оскільки виконано відповідно до платіжних доручень наявних у виконавчому провадженні. У 2011 році КП «ЖКЦ» звернулося до Славутицького міського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON] на загальну суму 14 489,32 грн. Судовий наказ № 2-н-288 був виданий та направлений на виконання до ВДВС Славутицького МУЮ. ВДВС Славутицького МУЮ згідно зазначеного виконавчого документу станом на теперішній час перерахувало коштів у розмірі 1 109,18 грн. (у тому числі судових витрат 102,44 грн.). 10.02.2014 року ухвалою Славутицького міського суду Київської області заява [PERSON] про скасування судового наказу була задоволена, судовий наказ скасовано. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року (у редакції Постанови № 45 від 24.01.2006 року) власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний, зокрема, укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно Довідки №1311 від 10.09.2014 року [PERSON], зареєстрована і проживає у квартирі [ADDRESS], тобто є споживачем житлово-комунальних послуг. Вказана квартира знаходиться в благоустроєному будинку, будинок підключений до загальноміських систем опалення, водопостачання та водовідведення. Будинок постійно забезпечений послугою утримання будинків прибудинкових територій з встановленою відповідно до чинного законодавств структурою. Відповідно до рішення Славутицької міської ради № 169-17-IV від 28.02.2003 року "Про реорганізацію комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" з наступними змінами та доповненнями щодо створення комунального підприємства "Житлово-комунальний центр", рішення виконавчого комітету міської ради від 27.10.2003 року № 534 "Про передачу об'єктів комунальної власності територіальної громади міста Славутича", копії яких долучені до справи, на КП "ЖКЦ", - позивача у справі, покладено функції балансоутримувача житлового фонду, єдиного замовника житлово-комунальних послуг у житловому фонді міста та єдиного розрахункового центру. Відповідно до рішення виконавчого комітету міської ради від 13.07.2007 р. № 286-14-V "Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у будинках житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Славутича" КП ЖКЦ визначено виконавцем житлово-комунальних послуг у будинках житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Славутича з 1 вересня 2007 року. 07 квітня 2008 року по квартирі [ADDRESS] були укладені Договори про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які підписані відповідачем [PERSON], від імені всіх споживачів даних послуг. Пунктом 10 підпунктом 2 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року (у редакції Постанови № 45 від 24.01.2006 року) передбачено, що мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу. Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором. Відповідно до ст.29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Відповідно до ст.509 ЦК України встановлено, що зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Також нею встановлено, що зобов'язання виникають з підстав, які встановлені у ст.11 ЦК України. Згідно статті 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є зокрема правочини, втому числі односторонній, а також договори. Обов'язок споживача житлового приміщення щодо своєчасної оплати житлово-комунальних послуг закріплений в статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також в пункті 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року (у редакції Постанови № 45 від 24.01.2006 року). Тобто з однієї сторони, обов'язок відповідача з оплати за фактично спожиті житлово-комунальні послуги та, з іншої сторони, право виконавця послуг - КП «ЖКЦ» вимагати цієї оплати прямо слідує із вищевказаних норм діючого законодавства. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги. У доданому до справи розрахунку спостерігається періодичність внесення платежів за житлово-комунальні послуги у різних розмірах, а значить строки позовної давності постійно поновлюються згідно ст.264 ЦК України (перебіг строків позовної давності). Тому у суду немає підстав для застосування до обов'язків відповідача норм, які регулюють строки позовної давності. З наданих матеріалів справи вбачається, що оскільки відповідач не в повному обсязі вносила плату за спожиті житлово-комунальні послуги, то у 2008 році КП «ЖКЦ» зверталося до Славутицького міського суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON], [PERSON] ,та отримало виконавчий лист № 2-332 від 03.11.2008 року, який виконувався до 31.10.2011 року. З наданого особового рахунку по даному житловому приміщенню, а також розрахунку розміру заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг по [ADDRESS] за період з 30.10.2003 року по 27.07.2011 року було нараховано за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 29124 гривні 82 копійки, стягнуто за рішенням суду від 28.08.2008 року та сплачено відповідачем у добровільному порядку 14635 гривень 50 копійок. На 27.07.2011 року боргові зобов'язання у відповідача складає 14 489,32 гривень, відповідно до скасовано судового наказу від на 21.08.2011 року - стягнуто ВДВС Славутицьким МУЮ 1 006,74 грн., тому сума до стягнення за спожиті житлово-комунальні послуги становить 13 482,58 гривень. Посилання відповідача, на те, що позивачі не мали права звертатися до суду з цими вимогами, так як був виданий судовий наказ є безпідставними, оскільки судовий наказ скасовано і у відповідності з ч.3 ст.118 ЦПК України в даному випадку спір може бути розглянутий у позовному провадженні. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума боргу повинна бути стягнута з відповідача [PERSON], в сумі 13 482,58 гривень на користь позивача . Згідно платіжних доручень № 1693 від 214.07.2014 року, № 2359 від 15.08.2011 року, №2309 від 26.09.2014 року, які знаходяться в матеріалах справи, позивачем було сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 243,60 гривень, отже на користь позивача з відповідача [PERSON], підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved