Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

15 грудня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ТзОВ "Агроком центр", приватного нотаріуса [PERSON], [PERSON] та ТзОВ "Агро сев" в якій, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд скасувати рішення приватного нотаріуса [PERSON]. в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та записи про державну реєстрацію. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ТзОВ "Агро Сев" є власником нежитлових будівель і споруд за адресою: [ADDRESS], право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і яке було передано в іпотеку на підставі договору іпотеки від 29.07.2015р., де іпотекодержателем виступав [PERSON] Іпотекою забезпечувалось виконання зобов'язання по поверненню позики у розмірі 10 000000,00 грн., яке не було виконане, а іпотека не була припинена. Зазначає, що 26.09.2016р. приватний нотаріус [PERSON], діючи як державний реєстратор, за заявою ТзОВ "Агроком центр" зареєструвала право власності на ім'я ТзОВ "Агроком центр" на об'єкти за цієюж адресою, які не існують в натурі. Окрім таких дій, 26.09.2016р. приватний нотаріус [PERSON], вчинила ще ряд реєстраційних дій щодо цього нерухомого майна, а саме, прийняла рішення про припинення права власності, погашення обтяження та іпотеки, причому самі рішення як такі в реєстрі відсутні. Як на підставу для прийняття таких рішень зазначено рішення апеляційного суду Львівської області від 11.11.2015р., яке на переконання позивача не могло бути такою підставою, так як ним просто відмовлено у позові [PERSON], і таке рішення не тягне за собою таких правових наслідків. Вважає, що такі рішення приватного нотаріуса є неправомірними, порушують його майнові права та підлягають скасуванню. В судовому засіданні представник позивача підтримав такі вимоги, просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача ТзОВ "Агроком центр" в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Зокрема пояснила, що товариство дійсно стало власником спірного майна на підставі оскаржуваних рішень нотаріуса. Проте, як зазначила представник, таке відбулося у зв'язку із протиправною зміною керівника, який в подальшому був усунутий судовим рішенням, але за час перебування на посаді сприяв відповідним протиправним діям. Представник відповідача ТзОВ "Агро сев" та відповідач [PERSON] до суду не прибули, однак на адресу суду надали заяви, в яких повідомили, що позовні вимоги також визнають, а справу просять слухати у їх відсутності. Відповідач приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причини неявки не повідомила, хоча про час та місце судового слухання неодноразово повідомлялась належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибув, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 29 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого, [PERSON] (позикодавець) зобов'язується надати [PERSON] (позичальник) у власність грошові кошти в розмірі 1 000 000,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку суму грошових коштів. Пунктом 2.2. цього договору визначено, що кошти повертаються в строк до 01.12.2017р. (а.с. 16). 18 березня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про внесення змін до договору позики від 29.07.2015р. і яким змінено суму позики на 10 000 000,00 грн., що еквівалентно 374 532,19 Доларів США, а також дату повернення до 01.05.2016р. (а.с. 110-111). 30 квітня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про внесення змін до договору позики від 29.07.2015р. і яким змінено суму позики на 10 000 000,00 грн., що еквівалентно 374 532,19 Доларів США, а також дату повернення до 12.05.2016р. (а.с. 17). 29 липня 2015 року між [PERSON] (іпотекодержатель) та ТзОВ "Агро сев" (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Мейхер О.Л. та зареєстрований в реєстрі за №1063. За умовами цього договору, цей договір забезпечує виконання зобов'язання [PERSON] за договором позики від 29.07.2015р. на суму 1 000 000,00 грн., який підлягає поверненню у строк до 01.12.2017р. Відповідно до п. 1.3. цього договору, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме нежитлові будівлі, загальною площею 2180,09 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], і яке належить іпотекодавцю ТзОВ "Агро сев" на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.02.2015р. (а.с. 12-15). 21 березня 2016 року між [PERSON] та ТзОВ "Агро сев" було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 29.07.2015р., який посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Майхер О.Л. та зареєстрований в реєстрі за №377. За цим договором у п. 1 сторони змінили розмір позики на 10 000 000,00 грн., що еквівалентно 374 532,19 Доларів США, а також дату повернення до 01.05.2016р. (а.с. 20-21). 15 квітня 2016 року між [PERSON] та ТзОВ "Агро сев" було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 29.07.2015р., який посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Майхер О.Л. та зареєстрований в реєстрі за №517. За цим договором сторони внесли зміни до договору іпотеки та п. 1.3. виклали у новій редакції, де предметом іпотеки є будівлі цеху по забою і патранню м'яса птиці літ. "А-1", прохідна літ. "Б", офісні приміщення літ. "В", загальною площею 770,6 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], і яке належить іпотекодавцю ТзОВ "Агро сев" на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.02.2015р.; будівлі цеху по переробці та зберіганню м'яса птиці літ. "А'-1", майстерні літ. "В'", загальною площею 1372,5 кв.м., за адресою: [ADDRESS], і яке належить іпотекодавцю ТзОВ "Агро сев" на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.02.2015р. (а.с. 24-25). 10 травня 2016 року між [PERSON] та ТзОВ "Агро сев" було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 29.07.2015р., який посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Майхер О.Л. та зареєстрований в реєстрі за №673. За цим договором у п. 1 сторони змінили розмір позики на 10 000 000,00 грн., що еквівалентно 374 532,19 Доларів США, а також дату повернення до 12.05.2016р. (а.с. 30-31). 10 травня 2016 року між ТзОВ "Агро сев" та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом ЛМНО Майхер О.Л. та зареєстровано в реєстрі за №689. За умовами цього договору, ТзОВ "Агро сев" продав, а [PERSON] купив 1/5 частину будівлі цеху по переробці та зберіганню м'яса птиці літ. "А'-1", майстерні літ. "В'", загальною площею 1372,5 кв.м., за адресою: [ADDRESS]. Договір вчинено за ціною 500 880,00 грн. Причому у п. 3.4. цього договору зазначено, що такий вчинено за письмовою згодою іпотеко держателя - [PERSON] (а.с. 32-35). 10 травня 2016 року між [PERSON], ТзОВ "Агро сев" та [PERSON] було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 29.07.2015р., який посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Майхер О.Л. та зареєстрований в реєстрі за №693. За умовами цього договору, предметом іпотеки є нерухоме майно: будівлі цеху по забою і патранню м'яса птиці літ. "А-1", прохідна літ. "Б", офісні приміщення літ. "В", загальною площею 770,6 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], і яке належить іпотекодавцю ТзОВ "Агро сев" на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.02.2015р.; будівлі цеху по переробці та зберіганню м'яса птиці літ. "А'-1", майстерні літ. "В'", загальною площею 1372,5 кв.м., за адресою: [ADDRESS], і 4/5 частини якого належить іпотекодавцю ТзОВ "Агро сев" на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.02.2015р., а 1/5 частина належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 10.05.2016р. (а.с. 35-36). Як стверджується листом ОКП ЛОР "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" від 01.12.2016р. №202 (а.с. 45-46), а також Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.09.2016р. та від 29.09.2016р. (а.с. 37-40), та такими ж довідками від 20.03.2017р. (а.с. 112-123) державним реєстратором - приватним нотаріусом КМНО [PERSON] 26.09.2016р. були вчинені реєстраційні дії щодо об'єкта нерухомості - будівлі цеху по забою і патранню м'яса птиці літ. "А-1", прохідна літ. "Б", офісні приміщення літ. "В", загальною площею 770,6 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], і яке належало ТзОВ "Агро сев", а також щодо об'єкта нерухомості - будівлі цеху по переробці та зберіганню м'яса птиці літ. "А'-1", майстерні літ. "В'", загальною площею 1372,5 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], і які належали на праві спільної часткової власності ТзОВ "Агро сев" та [PERSON] Так, вказаними доказами стверджується, що приватний нотаріус КМНО [PERSON] 26.09.2016р. вчинила ряд реєстраційних дій щодо вищезгаданого майна, а саме, прийняла та зареєструвала рішення про припинення права власності, рішення про погашення обтяження, запис про державну реєстрацію погашення обтяження, рішення про погашення іпотеки, запис про державну реєстрацію погашення іпотеки, рішення про закриття розділу, запис про державну реєстрацію закриття розділу. Як видно із вказаних доказів, підставою для прийняття таких рішень було рішення Апеляційного суду Львівської області від 11.11.2015р. №446/1447/13, а заявником був заявник Коломієць Є.В., який діяв від імені ТзОВ "Агроком центр". В подальшому 26 вересня 2016 року державний реєстратор - приватний нотаріус КМНО [PERSON] прийняла рішення про державну реєстрацію права власності на нежитлові будівлі: цех по забою та переробці м'яса птиці - поз.1; прохідна - поз.2; споруди №1-2; майстерня з офісними приміщеннями - поз. 3, що розташовані за адресою: [ADDRESS] за ТзОВ "Агроком центр" (а.с. 47). Також державний реєстратор - приватний нотаріус КМНО [PERSON] 23 та 26 вересня 2016 року зробила запис про державну реєстрацію права власності за ТзОВ "Агроком центр", прийняла рішення про державну реєстрацію заборони на нерухоме майно, де обтяжувачем є [PERSON] та запис про державну реєстрацію заборони. Окрім того, судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 11.11.2015р. по справі №446/1447/13 вирішено відмовити у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] та ТзОВ "Агроком центр" про визнання права спільною сумісною власністю, визнання недійсним рішень прийнятих на загальних зборах ТзОВ "Агроком центр", скасування свідоцтва про право власності та застосування недійсності правочину (а.с. 48-51). Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив, що нерухоме майно, яке належало ТзОВ "Агро сев" та [PERSON], яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], перебувало у їх власності відповідно до чинних правовстановлюючих документів, і таке майно було обтяжене у встановлений законом спосіб іпотекою по зобов'язанню [PERSON] щодо повернення позики. Також на підставі матеріалів справи судом встановлено, що 26.09.2016р. державний реєстратор - приватний нотаріус КМНО [PERSON] здійснила припинення права власності ТзОВ "Агро сев" та [PERSON] на таке нерухоме майно і здійснила реєстрацію права власності на таке майно за ТзОВ "Агроком центр", підставою такого переходу права власності послужило рішення Апеляційного суду Львівської області від 11.11.2015р. по справі №446/1447/13. Розглядаючи даний спір суд виходив із наступних положень закону. За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У статті 346 ЦК України зазначено, що право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам'яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом Порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно врегульований зокрема спеціальним Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У ч. 2 ст. 12 цього Закону (в редакції чинній на момент вчинення оскаржуваних дій) зазначено, що відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, мають відповідати даним реєстраційної справи у паперовій формі, що містить документовані записи щодо прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У разі їх невідповідності пріоритет мають дані реєстраційної справи у паперовій формі. Частина 4 статті 18 цього Закону також містить норму, відповідно до якої державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Проаналізувавши норми чинного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин в частині припинення, зміни та набуття права власності, а також фактичних обставин справи, за якими припинення права власності ТзОВ "Агро сев" і [PERSON], а також набуття права власності ТзОВ "Агроком центр" відбулось на підставі реєстраційних дій державного реєстратора - приватного нотаріуса КМНО [PERSON]., суд дійшов до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Так, судом встановлено, що правовою підставою для прийняття державним реєстратором рішення про припинення права власності було рішення Апеляційного суду Львівської області від 11.11.2015р. по справі №446/1447/13. Проте аналіз даного рішення суду свідчить, що ним вирішено відмовити у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] та ТзОВ "Агроком центр". Тобто, таким рішенням суду не було ані визнано жодних майнових прав, ані їх скасовано (визнано недійсним), і таке рішення не могло послужити підставою для будь-якої зміни, припинення чи переходу прав на нерухоме майно. Таким чином, здійснивши відповідні реєстраційні дії, відповідач по справі приватний нотаріус [PERSON], фактично припинила право власності ТзОВ "Агро сев" і [PERSON] на нерухоме майно, однак таке припинення права власності не пов'язується із підставами припинення права власності, які визначені у ст. 346 ЦК України та таке вчинене всупереч вимогам ст. 14 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", де вказано, що розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються у разі знищення об'єкта нерухомого майна; поділу, об'єднання об'єктів нерухомого майна або виділу частки з об'єкта нерухомого майна. Також, державний реєстратор приватний нотаріус [PERSON] безпідставно здійснила реєстрацію права власності на нерухоме майно за ТзОВ "Агроком центр", так як судом не встановлено будь-яких законодавчо визначених підстав набуття таким суб'єктом права власності на таке майно. Такий запис у Державному реєстрі прав вчинено не на підставі та поза порядком визначеним законом. Окрім цього, судом на підставі матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що на момент вчинення оскаржуваних реєстраційних дій, керівником ТзОВ "Агроком центр" був [PERSON] з 21.04.2016р. А як видно із постанови Львівського апеляційного господарського суду від 08.12.2016р. по справі №914/1818/16, протокол загальних зборів учасників ТзОВ "Агроком центр" від 20.04.2016р. зокрема в частині обрання та призначення директором [PERSON] - визнано недійсним (а.с. 136-148), і як стверджується витягом з ЄДРПОУ від 21.03.2017р. в подальшому була проведена відповідна державна реєстрація (а.с. 128-135). Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відтак, оскаржувані рішення та записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які вчинені 23 і 26.09.2016р. приватним нотаріусом [PERSON] повинні бути визнані незаконними та скасовані. Вирішуючи даний позов, суд також вважає, що такими протиправними діями порушуються права позивача по справі - [PERSON], так як він є іпотекодержателем спірного нерухомого майна згідно договору іпотеки від 29.07.2015р. з наступними змінами і доповненнями. Таке іпотечне зобов'язання є чинним та на даний момент не виконаним. Як зазначено у ст. 12 Закону України "Про іпотеку" правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй Постанові №5 від 30.03.2012р. "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" (п. 34) роз'яснив, що окремі правочини щодо іпотечного нерухомого майна, вчинені без згоди іпотекодержателя, можуть бути визнані недійсними за позовом іпотекодержателя. Отже, позивач [PERSON] звернувся до суду за захистом своїх порушених прав, як іпотекодержатель, а оскільки суд встановив порушення таких прав, то такий позов слід задовольнити. Одночасно, у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України слід вирішити питання судових витрат у вигляді оплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved