Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

В грудні 2016 року позивачка звернулася до суду із вимогами про стягнення з Публічного акціонерного твариства "Креді [PERSON]" (далі банк) суму безпідставно отриманих коштів в розмірі 24 351 грн. 36 коп. , як повторно отриману суму судового збору, яка була повернута ухвалою суду. В судовому засіданні позивачка та третя особа підтримали позовні вимоги, просили про їх задоволення. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх безпідставність в звязку з сплатою самою позивачкою суми судового збору при укладенні договору реструктуризації заборгованості за кредитним договром - як відшкодування судових витрат . Суд, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши надані докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачка [PERSON], звертаючись до суду із вимогами до відповідача про стягнення 24 351 грн. 36 коп. , які вона сплатила Банку як відшкодування судових витрат при залишенні позову без розгляду в зв'язку з позасудовим врегулюванням спору, свої вимоги обґрунтовує ст.ст.1212,1213 ЦК України. Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Правила цієї статті не застосовуються тоді, коли майно передано на виконання конкретного зобов'язання, визначеного умовами укладеного договору. Відповідно до ст.1213 ЦК України набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Стаття 1212 ЦК України дає визначення поняття безпідставного набуття, збереження майна (безпідставного збагачення) і встановлює умови його виникнення. Зобовязання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: по-перше, щоб мало місце набуття або зберігання майна; по-друге, щоб набуття або зберігання здійснено за рахунок іншої особи; по-третє, щоб були відсутні правові підстави для набуття або зберігання майна. Як встановлено судом, між сторонами у даній справі було укладено кредитний договір № 81 від 25.12.2007 року на суму 80 000 доларів США на придбання нерухомого майна. В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. 25 липня 2016 року позивачкою сплачено на користь банку заборгованість по кредитному договру у розмірі 50 відсотків боргу у загальному розмірі 887 894,97 грн, а також повну суму судового збору ( судових витрат) у розмірі 28 0005, 36 грн., що стало умовою для залишення банком позову без розгляду та внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору № 81 про анулювання (прощення) 50 % заборгованості за кредитом загальному розмірі 887 894,97 грн . Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від від 29.07.2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Креді [PERSON]» до [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості - за заявою представника позивача позов залишено без розгляду. Повернуто Публічному акціонерному товариству «Креді [PERSON]» суму сплаченого судового збору по справі по платіжному дорученню №588936 від 12 лютого 2016 року у сумі 24351,36 грн. 08 серпня 2016 року на підставі вказаної ухвали суду відповідач через Управління Державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області на підставі квитанції отримано 24351,36 грн. Позивачка неодноразово зверталася до Банку з заявами про повернення надміру сплаченої суми судового збору на її рахунок, проте їй було відмовлено. З наведеного вбачається, що позивачка сплатила кошти в межах договірних правовідносин з Банком - за Розпорядженням ПАТ "Креді [PERSON]" від 19.07.2016 р. № 376-р " Щодо реалізації схем прощення заборгованості для кредитного портфелю фізичних осіб в іноземній валюті " за кредитним договором як відшкодування судових витрат. Відтак договірний характер відносин сторін виключає можливість застосування положень статті 1212 Цивільного кодексу України. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 22.01.2013 зі справи №5006/18/13/2012, яка відповідно до приписів статті 360-7 ЦПК України має враховуватися судами. Отримані в подальшому Банком кошти в якості повернення судового збору після залишення позову без розгляду за ухвалою суду - не є коштами позивача, отже не можуть бути стягнуті з Банку " як надмір сплачена сума судовго збору нак користь позивачки.

Outcome: dismissed