Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій протиправними та скасування рішень посилаючись на те, що в 2015 році позивач на підставі договору купівлі-продажу набув право власності на об`єкт нерухомого майна №466948980000 (нежиле приміщення магазину [NUMBER] , загальною площею 799,5 кв.м., за адресою: [ADDRESS] ). Однак, в подальшому, щодо вказаного об`єкту нерухомого майна №466948980000, відповідачем-1 державним реєстратором Київської філії комунального підприємства Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області «Центр реєстрації», м. Київ Грачовим О.В. та відповідачем-2 державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації» Грицай Н.В., було здійснено ряд реєстраційних дій, з грубим порушенням чинного законодавства України, внаслідок яких позивач [PERSON] була протиправно позбавлена права власності на зазначене вище майно. Тому просить позов задовольнити, Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, про час розгляду справи повідомлені. Представники 3тіх осіб в судове засідання не з`явились, про час розгляду справи повідомлені. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 2.10.2018р. відкрито провадження по справі в порядку загального провадження. Суд, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 28 березня 2007 року, зареєстрованого у реєстрі № 328, [PERSON] було придбано нежиле приміщення, загальною площею 1 032,30 кв. м, розташоване за адресою: [ADDRESS] та складає 13/100 частини від усього домоволодіння. 12 квітня 2007 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна було зареєстроване право власності на вказане нежиле приміщення № 135 за [PERSON] 23 серпня 2007 року між [PERSON] та АТ «Parex banka», юридичною особою Латвійської Республіки, було укладено договір іпотеки № 2.1.16.4-07/22-ІЕ1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малиновською Е.Ю., реєстраційний номер 2948, 2949, відповідно до умов якого [PERSON] передав вказане нежиле приміщення в іпотеку. 11 червня 2012 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано обтяження іпотекою вказаного нежилого приміщення. В 2014 році на підставі реконструкції нежилого приміщення, загальною площею 1032,30 кв.м., було утворено два об`єкти нерухомого майна: об`єкт нерухомого майна № 466922980000, нежиле приміщення магазину [NUMBER] , загальною площею 187 кв.м., за адресою: [ADDRESS] та об`єкт нерухомого майна № 466948980000, нежиле приміщення магазину [NUMBER] , загальною площею 799,5 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . 29 вересня 2014 року державним реєстратором Коровайко О.С. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, внесено запис про право власності № 7192088, яким зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна № 466922980000, нежиле приміщення магазину [NUMBER] , загальною площею 187 кв.м., за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] , підстава виникнення права власності свідоцтво про право власності, серія та номер: 27555044, видавник Реєстраційна служба Головного управління юстиції в місті Києві. 17 січня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено договір іпотеки № 27, посвідчений приватним нотаріусом Шевченко І.Л. та договір позики, серія та номер: б/н від 17 січня 2014 року. 17 січня 2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Коровайко О.С., Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, зареєстровано обтяження іпотекою вказаного нежилого приміщення. 28 серпня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено договір іпотеки № 746, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Капусняк О.Т. 28 серпня 2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Коровайко О.С., Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, зареєстровано обтяження іпотекою вказаного нежилого приміщення. 01 грудня 2014 року між [PERSON] та ПАТ "Український професійний банк", було укладено договір іпотеки № 1073, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Капусняк О.Т. 01 грудня 2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Капусняк О.Т., зареєстровано обтяження іпотекою вказаного нежилого приміщення. На підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 24, від 15 січня 2015 року, видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Капусняк О.Т., [PERSON] передала у власність [PERSON] , а остання прийняла на праві приватної власності об`єкт нерухомого майна № 466948980000, нежиле приміщення магазину [NUMBER] , загальною площею 799,5 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . 15 січня 2015 року за індексовим номером 32256054, приватним нотаріусом Капусняк О.Т., до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, внесено запис № 8390384, яким зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна №466922980000, нежитлове приміщення магазину [NUMBER] , загальною площею 799,5 кв.м., за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] 16 січня 2015 року між [PERSON] та ПАТ "Український професійний банк", було укладено договір іпотеки № 29, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Капусняк О.Т. 16 січня 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Капусняк О.Т., зареєстровано обтяження іпотекою вказаного нежилого приміщення. Позивач стверджує, що 30 липня 2018 року з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно їй стало відомо про те, що вона не є власником об`єкта нерухомого майна № 466922980000, нежитлове приміщення магазину [NUMBER] , загальною площею 799,5 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . 30 липня 2018 року державним реєстратором Грицай Н.В. Київська філія Комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації», м. Київ, скасовано об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 466948980000, нежитлове приміщення магазину № 2, загальна площа 799.5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (рішення № 42124288 від 18 липня 2018 року), скасовано право власності [PERSON] на вказаний об`єкт нерухомого майна; скасовано право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна № 466922980000, нежиле приміщення магазину [NUMBER] , загальною площею 187 кв.м., за адресою: [ADDRESS] ; погашено ряд іпотек та обтяжень; зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна № 1602241880000, нежиле приміщення, загальною площею (кв.м): 1032.3, що становить 13/100 частин від всього домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] за ТОВ "Rental Management", єдиний реєстраційний номер 40203144763, юридична адреса: LV-103, Латвійська Республіка, місто Рига, вулиця Гростонас 21-17, на підставі: договору відступлення прав (цесії), серія та номер: 2.5.-15/14 від 31 травня 2018 року, договору іпотеки № 2.1.16.4.-07/22-ІЕ1, серія та номер: 2948; 2949, від 23 серпня 2007 року, постанови Вищого Господарського суду України від 16 травня 2016 року, по справі № К2/107-12/13 та рішення Господарського суду Київської області від 26 грудня 2013 року, по справі № К2/107-12/13. 31 липня 2018 року державним реєстратором Грачовим О.В., Київська філія комунального підприємства Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області «Центр реєстрації», м. Київ, скасовано право власності ТОВ "Rental Management" єдиний реєстраційний номер 40203144763, юридична адреса: LV-103, Латвійська Республіка, місто Рига, вулиця Гростонас 21-17, на об`єкт нерухомого майна № 1602241880000, нежиле приміщення, загальною площею (кв.м): 1032.3, що становить 13/100 частин від всього домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] ; зареєстровано за [PERSON] право власності на об`єкт нерухомого майна № 1602241880000, нежиле приміщення, загальною площею (кв.м): 1032.3, що становить 13/100 частин від всього домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] Позивач, зазначає, що всі вищеперераховані реєстраційні дії вчинені державним реєстратором Грицай Н.В. Київська філія Комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації», м. Київ та державним реєстратором Грачовим О.В., Київська філія комунального підприємства Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області «Центр реєстрації», м. Київ проведені з грубими порушеннями законодавства та підлягають скасуванню. Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV, Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127. Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації врегульовано нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав. Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Пунктом 1 частини третьої статті 10 Закону визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; Пунктом 2 частини третьої статті 10 Закону визначено, що державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Відповідно до пункту 12 Порядку розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів. Статтею 18 Закону встановлено порядок проведення державної реєстрації прав, до якого, зокрема, входить: перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав. Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав. Відповідно до ст. 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці Згідно із ч. 3 ст. 10 Закону державний реєстратор: - встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; - перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Частиною 1 ст.27 Закону встановлено перелік документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва. Пунктом 5 частини першої статті 2 Закону визначено, що обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору. Відповідно до пункту 54 Порядку, Державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом поділу майна, у тому числі в результаті виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів, або об`єднання майна, проводиться за умови наявності технічної можливості такого поділу або об`єднання нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин. Для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу або об`єднання, подаються: документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його поділу або об`єднання (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (крім випадків, коли об`єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або об`єднання без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення); технічний паспорт на новостворений об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Згідно з ч.2 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Аналізуючи зміст наведеного закону та порядку, суд приходить до висновку про те, що реєстратором Грицай Н.В. , Київська філія Комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації», м. Київ при проведенні вказаних реєстраційних дій від 18 липня 2018 року та 19 липня 2018 року та здійсненні реєстрації права власності за ТОВ "Rental Management" на об`єкт нерухомого майна №1602241880000, нежитлове приміщення, загальною площею 1032.3 кв.м., що становить 13/100 частин від всього домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] порушено вимоги п.54 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки для проведення реєстрації реєстратору не подано технічні паспорти на новостворені об`єкти нерухомого майна та документ, що підтверджує присвоєння новоствореному об`єкту нерухомого майна окремої адреси, що було беззаперечною підставою для відмови проведення державної реєстрації. Разом з тим реєстратором Грицай Н. В . , Київська філія Комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації», м. Київ порушено п.6 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», де зазначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо - наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно у формі іпотеки та арешту нерухомого майна. Однією з підстав для проведення реєстраційних дій, реєстратор посилався на рішення Господарського суду Київської області від 26 грудня 2013 року, по справі № К2/107-12/13 та Постанову Вищого Господарського суду України від 16 травня 2016 року, по справі № К2/107-12/13. Рішенням господарського суду Київської області від 26 грудня 2013 року у справі № К2/107-12/13 було відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Нісема» про визнання недійсним частково статуту; прийнято відмову ТОВ «Нісема» від зустрічного позову до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно і припинено провадження у справі в цій частині; позов третьої особи AT «Реверта» задоволено повністю, визнано недійсним статут ТОВ «Нісема» в частині формування статутного капіталу за рахунок внесення до його складу нежитлового приміщення в [ADDRESS] , визнано право власності AT «Реверта» на вказане нерухоме майно. Отже, посилання реєстратора на те що право власності ТОВ "Rental Management" набуте на підставі рішення суду не відповідає дійсності, оскільки ТОВ "Rental Management" не було учасником розгляду судової справи № К2/107-12/13 та право власності за останнім не визнавалось. Іншою підставою проведення реєстраційних дій, на яку посилається реєстратор є Договір іпотеки № 2.1.16.4.-07/22-ІЕ1, серія та номер: 2948; 2949, від 23 серпня 2007 року, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малиновська О.Ю., укладений між АТ «Parex bankа», найменування якого змінено на АТ "Reverta" та [PERSON] Однак, Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року, по справі № 757/27188/13-ц, позовні вимоги [PERSON] задоволено, а саме: визнано недійсним Договір іпотеки № 2.1.16.4.-07/22-ІЕ1 від 23 серпня 2007 року, укладений між [PERSON] та АТ "Parex banka", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малиновська О.Ю., реєстраційний номер 2948, 2949. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 20 червня 2018 року та постановою Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 757/27188/13-ц рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року, по справі №757/27188/13-ц залишено без змін. Враховуючи наведене, посилання реєстратора на договір іпотеки №2.1.16.4.-07/22-ІЕ1 від 23 серпня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малиновська О.Ю., реєстраційний номер 2948, 2949, як на підставу для набуття права власності ТОВ "Rental Management" є незаконним та таким, що не має жодних правових підстав. Також, як підставу для проведення реєстраційних дій реєстратором використано договір відступлення прав (цесії), серія та номер: 2.5.-15/14, від 31 травня 2018 року, укладений між АТ "Reverta" (колишня назва АТ "Parex banka") та ТОВ "Rental Management". Зокрема, у п.1.1. вказаного договору встановлено, що АТ "Reverta" уступає на користь ТОВ "Rental Management" вимоги, які витікають із Кредитного договору (між АТ "Reverta" та компанія «Lindmax LLP» від 23.08.2007 р.), іпотечного договору (між АТ "Reverta" та [PERSON] від 23.08.2007 р.) та договорів поруки (поручителями за якими були: ТОВ «Апстар Континенталь Юкрейн», ТОВ «Еверест СВ», «Upstar Continental Corp», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ). Однак, на день укладення Договору відступлення прав (цесії), серія та номер: 2.5.-15/14, від 31 травня 2018 року, було прийнято рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року, по справі №757/27188/13-ц, про визнання недійсним Договору іпотеки, а справа продовжувала розглядатись в Апеляційному суді м. Києва. Крім того, станом на день укладення зазначеного договору, нерухоме майно (нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1032.30 (кв.м), які складають 13/100 частин від всього домоволодіння), про яке вказано в такому договорі, не існувало, оскільки було поділене в 2014 році на два об`єкти, № 466922980000, загальною площею 187 кв.м. та № 466948980000, загальною площею 799,5 кв.м. Також, суд бере до уваги те, що договір про відступлення прав (цесії) від 31 травня 2018 року за № 2.5.-15/14 укладений між АТ «Reverta» (AT Parex Banka) та ТОВ "Rental Management" не посвідчений нотаріально. Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року по справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18) зазначено, що поза увагою судів залишились вимоги статті 24 Закону N 898-IV, відповідно до якої правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Таким чином, АТ «Reverta» (AT Parex Banka) та ТОВ "Rental Management" при укладенні договору про відступлення прав (цесії) від 31 травня 2018 року за № 2.5.-15/14, не дотримано законодавчих вимог щодо форми укладення договору, що у відповідності до приписів Цивільного кодексу України робить такий договір нікчемним. Таким чином, судом встановлено, що реєстратором Грицай Н.В. , Київська філія Комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації», м. Київ не було дотримано Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» при проведенні реєстраційних дій від 18 липня 2018 року і 19 липня 2018 року та здійсненні реєстрації права власності за ТОВ "Rental Management" на об`єкт нерухомого майна №1602241880000, нежитлове приміщення, загальна площа (кв.м): 1032.3, опис: що становить 13/100 частин від всього домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] ), а отже такі реєстраційні дії підлягають скасуванню. Враховуючи що судом встановлено що реєстратором Грицай Н.В. , Київська філія Комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації», м. Київ при здійсненні вказаних реєстраційних дій не дотримано Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», то підлягають також скасуванню і здійсненні реєстраційні дії державним реєстратором Грачовим О.В., Київська філія комунального підприємства Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області «Центр реєстрації», м. Київ. Отже, позивачем підтверджено право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна № 466922980000, нежитлове приміщення магазину [NUMBER] , загальною площею 799,5 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.4 ч.3 ст.10 Закону державний реєстратор: під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень. Згідно із ч.ч. 1,2 ст.31-1 Закону реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. Отже, суд приходить до висновку про те, що вищезазначені реєстраційні дії є незаконними та такими, що порушують права власності [PERSON] стосовно нерухомого майна № 466948980000, нежиле приміщення магазину [NUMBER] , загальною площею 799,5 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , яке набуте останньою на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 24 від 15 січня 2015 року. Суд також бере до уваги те, що Київська філія комунального підприємства Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області «Центр реєстрації», м. Київ та Київська філія Комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації» фактично не існують, а державний реєстратор Грицай Н.В. перебуває в розшуку. За таких обставин, беручи до уваги належність та допустимість кожного доказу окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання права власності, визнання дій протиправними та скасування рішень засновані на законі та підлягають задоволенню. Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 13 743,60 грн . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved