Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, позивач просить стягнути з ДП "Артемвугілля" на його користь грошові кошти в сумі 40000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, стійкою втратою професійної працездатності, та допустити негайне виконання рішення суду про стягнення всієї присудженої судом суми відшкодування моральної шкоди. Позивач посилається на те, що з 16.07.1996 року по 21.05.2013 року працював на підприємствах вугільної промисловості, у тому числі в структурному підрозділі відповідача - шахті ім. Калініна з повним робочим днем під землею. Під час роботи у небезпечних і шкідливих умови праці отримав професійне захворювання - вібраційна хвороба. 06.03.2013 року роботодавцем було проведено розслідування та складений акт по формі П-4 розслідування хронічного професійного захворювання. 20.05.2013 року висновком МСЕК йому вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності у розмірі 40% та визнано інвалідом 3 групи. Внаслідок ушкодження здоров'я відчуває моральні страждання, позбавився можливості реалізувати своє право на працю, вести активний спосіб життя, виконувати роботу по господарству, змушений постійно проходити лікування. Вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому завдану ушкодженням здоров'я моральну шкоду. Крім того, позивач вважає, що сума моральної шкоди має бути індексована відповідно до ч. 1 ст. 1208 ЦК України у зв'язку з підвищенням вартості життя. В судове засідання позивач та його позивача [PERSON] не з'явилися, надали суду заяви, в яких наполягали на позовних вимогах та просили справу розглянути в їх відсутність. Представник відповідача за довіреністю Коваленко О.В. у судовому засіданні позов визнав частково, вважав, що розмір моральної шкоди позивачем завищений. Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України "Про охорону праці" державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Судом встановлено, що позивач працював на шахті ім. М. І. Калініна, яка входить до складу Державного підприємства "Артемвугілля", забійником на відбійних молотках з повном робочим днем під землею. Звільнений 21.05.2013 року за станом здоров'я на підставі ст. 40 ч. 2 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 06.03.2013 року у позивача виявлено вперше професійне захворювання - вібраційна хвороба, яке виникло внаслідок тривалого та багаторазового впливу локальної вібрації, параметри якої перевищують гранично допустимі норми. Висновком МСЕК від 20.05.2013 року позивачеві первинно встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 40 % за професійним захворюванням - вібраційна хвороба та визнано інвалідом 3 групи, що підтверджується копією довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках. Отже позивач втратив професійну працездатність за професійними захворюваннями. Факт заподіяння шкоди здоров'ю позивача підтверджений вищезазначеним висновком МСЕК про встановлення йому стійкої втрати професійної працездатності. Згідно зі ст. ст. 23, 1168 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" моральна шкода може складатися, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного способу життя, при настанні інших негативних наслідків. Дослідженні судом докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням позивачем трудових обов'язків, заподіює йому моральні та фізичні страждання, обмежує його можливості вести активний спосіб життя, у зв'язку з чим висновком МСЕК встановлені відповідні обмеження, тому суд дійшов висновку про доведеність факту заподіяння позивачеві моральної шкоди. За вимогами ст. 237-1 КЗпП України у випадку, якщо порушення законних прав працівника призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя, відшкодування морального збитку здійснюється власником підприємства. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). За таких обставин, позов до ДП "Артемвугілля" є обґрунтованим. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 12000 грн. При цьому суд вважає, що доводи позивача щодо необхідності застосування вимог ст. 1208 ч. 1 ЦК України не ґрунтуються на законі. Позовні вимоги в частині допущення негайного виконання рішення про стягнення з відповідача на користь позивача всієї присудженої суми відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на вимогах ст. 367 ЦПК України, якою не передбачене негайне виконання рішення в справах про стягнення моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial