Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району про визнання права власності в порядку спадкування на будинок з надвірними спорудами та земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площами 0,2256 га та 0,0738 га, що знаходяться за адресою: с. Мельники Чорнобаївського району Черкаської області по вул. Лесі Українки,9. Мотивує позов тим, що даний будинок з надвірними спорудами та земельні ділянки належали її матері [PERSON], яка померла 03.10.2016 року. Все своє майно померла заповідала їй, спадщину прийяла шляхом подачі до Чорнобаївської державної нотаріальної контори відповідної заяви. В зв"язку з відсутністю оригіналів правостановлюючих документів на нерухоме майно, не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. В судове засідання позивач та представник позивача не з"явилися, в поданій до суду заяві просили розгляд справи проводити в їх відсутність. Представник Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району в судове засідання не зявився. 22.11.2017 до суду надійшла заява, в якій сільський голова просить розглядати справу без участі представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують (а.с43). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON])Н.В. є дочкою [PERSON] (а.с.19-20). 03 жовтня 2016 року [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть серія І-СР № 290080, а.с.11). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входять: - будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: с. Мельники Чорнобаївського району Черкаської області, по вул. Лесі Українки,9. Належність померлій зазначеного майна підтверджується довідкою Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району від 15.08.2017 № 1317 (а.с.17); - земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площами 0,2256 га та 0,0738 га, розташовані в с. Мельники по вул. Лесі Українки, 9 Чорнобаївського району Черкаської області, що належали померлій згідно державного акту серії ЯЕ № 126239 виданого на підставі рішення Мельниківської сільської ради № 8-4/5 від 11 січня 2007 року (а.с. 14). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 09 січня 2007 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій № 1, яким заповіла все своє майно позивачу [PERSON] Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповіт є чинним, не змінено (а.с.46). Статтею 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Обставини, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 179 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. З довідки Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району від 15.08.2017 року № 1316 вбачається, що [PERSON] до дня смерті була зареєстрована і проживала в [INFO] одна (а.с.18). З листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 1682-01/16 від 21.11.2017 та доданих документів вбачається, що після смерті [PERSON] подана заява про прийняття спадщини від імені позивача [PERSON] (а.с. 44-46). Відповідно [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка у встановлений законом строк та спосіб прийняла спадщину. Інших спадкоємців померлої, які прийняли спадщину, судом не встановлено. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом позивачу відмовлено, у зв"язку з відсутністю оригіналів правостановлюючих документів на спадкове майно (лист Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 1075/02-16 від 18.08.2017, а.с.13). За положеннями ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В розумінні глави 12 Цивільного кодексу України земельна ділянка як нерухоме майно є об"єктом цивільних прав. Згідно ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути обєктом права власності. За приписом ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Враховуючи викладені обставини, грунтуючись на вищезазначених нормах права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач прийняла спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено її право на спадкування зазначеного майна та його належність на час смерті спадкодавцю. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved