Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

03 грудня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] та на квартиру [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно. У встановлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 35/02-14 від 26 березня 2014 року нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на вказані вище квартири у зв'язку з тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові та подані не всі відомості та документи, необхідні для вчинення такої нотаріальної дії, а саме відсутні докази реєстрації за спадкодавцем права власності на вказані вище квартири. А тому, вказані квартири не входять до складу спадщини і на них неможливо видати свідоцтва про право на спадщину. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача - Чернігівської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином. Представник третьої особи - Комунального підприємства "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" в судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували. Заслухавши пояснення позивача, третіх осіб та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який доводився батьком позивачу (а/с 5). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. У встановлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 35/02-14 від 26 березня 2014 року нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та на квартиру [ADDRESS] у зв'язку з тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові та подані не всі відомості та документи, необхідні для вчинення такої нотаріальної дії, а саме: відсутні документи, підтверджуючі право власності [PERSON] на вказані квартири та факт їх державної реєстрації (а/с 8-10). Відповідно до довідки № 432 від 04 листопада 2013 року, виданої Об'єднанням житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова, [PERSON] являвся членом ЖБК з 1991 року, квартира [ADDRESS] повністю оплачена у 1991 році (а/с 6). Свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] за життя [PERSON] не отримав, а у відповідності до ч. 3 ст. 384 Цивільного кодексу України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Крім того, [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] на підставі реєстраційного посвідчення від 14 лютого 1992 року, що підтверджується довідкою № 21199 від 11 грудня 2013 року, виданою Комунальним підприємством "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації", проте право власності на вказану квартиру не було зареєстровано належним чином (а/с 7). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до положення статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За таких обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved