Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

У травні 2015 року позивач, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 15.08.20013 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (в подальшому - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та громадянином України [PERSON] було укладено Кредитний договір № 22038117473, відповідно до якого Банк надав Відповідачу кредит на покупку автомобіля в сумі 30 000 доларів США, строком на 84 місяці до 15.08.2015 року з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 13,80% річних. 03.11.2009 року між Банком,[PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про переведення боргу, відповідно до умов якого первісний боржник, [PERSON] за згодою Банку перевів свої боргові зобов'язання за Кредитним договором № 22038117473 від 15.08.2008 року, а новий боржник, [PERSON] замінив боржника як сторону - позичальника у кредитному договорі та прийняв на себе всі його права та обов'язки за вказаним кредитним договором. Крім того, 03.11.2009 року сторони уклали Додатковий договір до Кредитного договору № 22038117473 від 15.08.2008 року, відповідно до якого внесено зміни до кредитного договору шляхом перейменування позивачальника, його даних, реквізитів та адреси з [PERSON] на [PERSON] Відповідач, [PERSON] свої зобов'язання за Кредитним договором № 22038117473 від 15.08.2008 року не виконує, внаслідок чого станом на 26.02.2015 року має прострочену заборгованість в сумі 10 436 доларів США 01 цент, що еквівалентно по курсу НБУ складає 313 186 грн. 48 коп., які йпросив позивач стягнути з відповідача, звертаючись до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив суд відмовити в задоволенні позову. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.08.20013 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та громадянином України [PERSON] було укладено Кредитний договір № 22038117473 (далі- Кредитний договір), відповідно до якого Банк надав Відповідачу на умовах строковості, забезпеченості, повернення та плати за користування кредит на покупку автомобіля Suzuki Grand Vitara в сумі 30 000 доларів США, строком на 84 місяці до 15.08.2015 року з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 13,80% річних (а.с.10-14). Згідно умов п. п. 2.1., 2.2. Кредитного договору Банк на положеннях та умовах цього Договору надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов"язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов Договору та Тарифів Банку, та виконати всі інші боргові зобов"язання в порядку та строки, визначені Договором. Зобов"язання Банку за Договором є відкличними. Відповідно до умов п. 3.3. Кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється Позичальником шляхом здійснення щомісячних фіксованих рівних платежів протягом всього строку дії цього договору згідно графіку. Кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у випадках невиконання Позичальником умов кредитного договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав Позичальника, включаючи забезпечення за цим договором, за умови попереднього (за 30 днів) повідомлення Позичальника рекомендованим листом (п. 3.13 Кредитного договору). За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом Позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 10.1 договору). Протоколом Загальних зборів акціонерів № 3б-45 від 14 жовтня 2009 року прийнято рішення про зміну найменування Відкритого акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" на Публічне акціонерне товариство „Райффайзен Банк Аваль". Публічне акціонерне товариство „Райффайзен Банк Аваль" є правонаступником за всіма правами та обов'язками Відкритого акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль", що підтверджується п. 1.3. Статуту Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль". Судом встановлено, що 03.11.2009 року між Банком,[PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про переведення боргу, відповідно до умов якого первісний боржник, [PERSON] за згодою Банку перевів свої боргові зобов'язання за Кредитним договором № 22038117473 від 15.08.2008 року, а новий боржник, [PERSON] замінив боржника як сторону - позичальника у кредитному договорі та прийняв на себе всі його права та обов'язки за вказаним кредитним договором (а.с.18-21). Крім того, 03.11.2009 року Відкрите акціонерне товариство „Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] уклали Додатковий договір № 2 до Кредитного договору № 22038117473 від 15.08.2008 року, відповідно до якого внесено зміни до Кредитного договору шляхом перейменування позивачальника, його даних, реквізитів та адреси з [PERSON] на [PERSON] (а.с.23-24). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Із ст. 514 ЦК України, вбачається, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не дотримується умов Кредитного договору щомісячно відповідно до графіку та належним чином не виконує умови договору, порушуючи обов'язки щодо погашення кредиту та сплати відсотків за його користування у повному розмірі, внаслідок чого станом на 26.02.2015 року прострочена заборгованість складає: -6 434 долари США 80 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 26.02.2015 року еквівалентно 193 109 грн. 47 коп. - заборгованість за кредитом; -474 долари 98 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 26.02.2015 року еквівалентно 14 254 грн. 23 коп. - заборгованість по сплаті відсотків; -105 822 грн. 78 коп. - пеня. 22.01.2015 року відповідачу, [PERSON] надіслано вимогу № 22038117473 про дострокове виконання грошових зобов'язань, якою було зобов'язано у 30-денний термін достроково повернути всю суму заборгованості. Незважаючи на те, що дана вимога була отримана ним 27.01.2015 року, в установлений строк заборгованість за кредитом повернуто не було. Відповідно до умов п. 6.1. Кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника повного та своєчасного виконання зобов'язань, що випливають з цього Договору, та/або необхідні для його належного виконання. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідача. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Згідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Будь-яких заперечень щодо розміру заборгованості відповідачем суду не надано. Суд вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved