Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

АТ КБ „ПриватБанк" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач вказує, що [PERSON] 24.11.2010 отримала кредит у розмірі 2000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складають між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, у результаті чого, станом на 13.11.2018, має заборгованість в сумі 15957,80 грн, яка складається з: 32,65 грн - заборгованість за кредитом; 2576,46 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 12112,60 грн - заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована частина), 736,09 грн - штраф (процентна складова). З цих підстав АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості та судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. У судове засідання представник позивача АТ КБ „ПриватБанк" не з`явився, до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судові засідання, що призначалися на 28 лютого 2019 року та 10 травня 2019 року не з`явилася, про дату, час та місце розгляду цивільної справи була повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 24.11.2010 року, [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» та отримала кредит у розмірі 2000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею і позивачем договір, що підтверджується її підписом у заяві. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. На боргові зобов`язання за Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг - Клієнт зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. На підставі ч. 1 ст. 527 ЦК України - боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. За кредитним договором, банк зобов`язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України - виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Частина 1 ст. 549 ЦК України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пункт 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг зазначає, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Згідно розрахунку АТ КБ „ПриватБанк", загальна сума заборгованості [PERSON] , станом на 13.11.2018 , становить 15957,80 грн, яка складається з: 32,65 грн - заборгованість за кредитом; 2576,46 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 12112,60 грн - заборгованість за пенею; заборгованість по судовим штрафам 1236,09 грн. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язання по договору, за яким банк виконав умови договору повністю і своєчасно, а клієнт умови договору не виконує, відповідач порушує майнові права АТ КБ „ПриватБанк". За вищевикладених обставин, суд вважає, що заборгованість по договору в сумі 15957,80 грн, підлягає стягненню з відповідача, тому позов слід задовольнити. Враховуючи, що позивач при подачі позовної заяви сплатив судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн, що підтверджується платіжним дорученням від 30.11.2018, тому згідно ст. 141 ЦПК України, сплачена позивачем сума судових витрат, підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved