Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

акціонерне товариство "Універсал Банк" звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 01.05.2018 р. відповідач звернувся Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку' з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 01.05.2018 року. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є кредитна картка. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі). При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. Станом на 29.09.2018 р. у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, підставі положення п.п.5.16 п.5 Розділу II Умов, відбулось істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 29.09.2018 р. направив відповідачу повідомлення "пуш" про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт - не виходив та не вчинив жодної дії, направленної на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 кредит 26.01.2019 р. у формі «на вимогу». Загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" за Договором станом на 11.02.2020 р становить 21385,64 грн., в тому числі: заборгованість за наданим кредитом - 6418,04 грн., заборгованість за комісією та пенею 14967,60 грн. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь: заборгованість за Договором про надання банківських послуг "Мопоbапк" від 01.05.2018 р. у розмірі 21385,64 грн. станом на 11.02.2020 р., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 6418,04 грн., заборгованість за пенею та комісією 14967,6 грн.; 2102,00 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений в порядку ч.7 ст.130 ЦПК України, подав суду з місця утримання пояснення від 30.12.2020 р. в яких визнав заборгованість перед банком станом на 11.07.2018 р., подальше нарахування відсотків та пені вважає недоцільним оскільки після 11.07.2018 р. перебував на СІЗО та не міг користуватися кредитною карткою. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 01.05.2018 р. відповідач звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 01.05.2018 р. (а.с. 6). Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Крім того, відповідач в анкеті-заяві зазначив, що просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, як відкриті або будуть відкриті йому в банку; засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення даних згідно з договором. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях; підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису (п.6). Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Згідно наданих позивачем суду інформації поро рух коштів по картці відповідача(а.с.42-43), видно, що відповідач користувався кредитними коштами наданими йому банком, частково повернув борг. Як встановлено судом з 13.07.2018 р. відповідач перебуває під вартою в державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор» в зв`язку із притягненням до кримінальної відповідальності, що підтвержується довідкою вказаної установи(а.с.52). На час розгляд справи в Кам`янець-Подільському міськрайонному суді перебуває на розгляді кримінальна справа № 676/8274/18 по обвинуваченню відповідача. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором №б/н від 01.05.2018 р. станом на 11.02.2020 р. становить 21385,64 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 6418,04 грн., заборгованість за пенею та комісією 14967,6 грн. (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обґрунтування позовних вимог позивачем надано суду витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в ПАТ «Універсал Банк» (а.с.7- 18), Тарифи (а.с.19 - а.с.19 на звороті), Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank» (а.с. 19 на звороті-21), які містять відомості щодо пільгового періоду користування коштами, порядок нарахування заборгованості по кредиту, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і Банку, відповідальність сторін, в т.ч. у вигляді пені та штрафу. При цьому, позивачем не надано належних підтверджень, що саме ці Тарифи Банку та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, паспорт споживчого кредиту розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними при підписанні анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Згідно з частиною 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання позивача щодо стягнення пені та комісії є необґрунтованими з огляду на відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті у анкеті-заяві від 01 травня 2018 року, оскільки Витяг з правил надання банківських послуг в «Універсал Банк» і Тарифи користування кредитною карткою «Monobank», які викладені на банківському сайті: https://www.Monobank.ua/terms, не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору. При застосуванні до спірних правовідносин наведених норм права суд відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17. Суд також враховує, що в обґрунтування позовних вимог про стягнення пені позивач посилається на Тарифи банку, які передбачають нарахуванні штрафів за порушення зобов`язань за кредитом(в залежності від кількості днів прострочень). В той же час з врахуванням положень ст. 549 ЦК України пеня і штраф є різними поняттями, хоча і є різновидами неустойки. Згідно виписки про рух коштів(а.с.42-43) та розрахунку заборгованості(а.с.5, а.с.44-45) видно, що в заборгованість за пенею та комісією 14967,6 грн. яка банком нарахована за період з 01.09.2018 р. комісія банком не включалась. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача стягнути з відповідача заборгованість за пенею та комісією 14967,6 грн. задоволенню не підлягають за недоведеністю. Однак суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ "УніверсалБанк" не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №14-131цс19 від 03 липня 2019 року. Згідно розрахунку позивача(а.с.5, а.с. 44-45) розмір заборгованості відповідача по кредиту(тілу кредиту) станом на 01.07.2018 р. складав 5474,04 грн., в т.ч.: 5224,85 грн. залишок поточної заборгованості за тілом кредиту та 249,19 грн. - залишок простроченої заборгованості за тілом кредиту. В подальшому при розрахунку заборгованості по кредиту банк щомісяця до 01.10.2018 р. збільшував заборгованість по тілу кредиту за рахунок нарахованих відсотків та нарахованих штрафів, що підтверджується співставленням розрахунку заборгованості(а.с.5, а.с. 44-45) та виписки про рух коштів(а.с.42-43). Таке збільшення тіла кредиту за рахунок включення в нього нарахованих банком відсотків за користування кредитними коштами та штрафів є необґрунтованим з огляду на відсутність передбаченого права банку на це в анкеті-заяві від 01 травня 2018 року. Остаточно банком визначено розмір заборгованості по кредиту в сумі 6418,04 грн. станом на 11.02.2020 р. Вказаний розмір заборгованості суд оцінює критично з врахуванням вищевказаної правової позиції, викладеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №14-131цс19 від 03 липня 2019 року. Відповідач в заяві суду від 30.12.2020 р. визнав вимоги банку в частині заборгованості станом на 11.07.2018 р., в зв`язку з цим вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту підлягають задоволенню частково в розмірі 5474,04 грн., який існував станом на 11.07.2018 р. Враховуючи викладене,

Outcome: partial