Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок, розташований по [ADDRESS] належав її тітці [PERSON] , що доводиться свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим виконавчим комітетом Городенківської міської ради 23.08.2011. З довідки Городенківської міської ради № 11610 від 31.07.2019 вбачається. що для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,06 га. Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів, виданої ОКП "Коломийське МБТІ" № 7985 від 01.03.2017, за архівними даними ОКП "Коломийське МБТІ" право влансості на житлове господарство по [ADDRESS] не зареєстроване. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого ОКП "Коломийське МБТІ", житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літ. А, загальною площею 41,1 кв.м., житловою площею 23,4 кв.м, воріт та огорожі. Будівництво житлового будинку здійснено у 1980 році. При житті, 28.09.2012 [PERSON] вчинила на користь позивачки заповіт, згідно з яким розпорядила їй все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і на що вона за законом матиме право. Заповіт посвідчений державним нотаріусом Городенківської ДНК, ніким не скасовувався та не оскаржувався. [INFO] [PERSON] померла. З метою реалізації своїх спадкових прав позивачка звернулася до Городенківської державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа № 72/2017 та 31.03.2017 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошовий вклад [PERSON] . Однак, в.о. державного нотаріуса відмовила позивачці у видачі документів на спадщину на житлове господарство через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно у спадкодавця, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28.03.2017. Житлове господарство по [ADDRESS] побудоване до серпня 1992 року, коли виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Спадкодавець була одинокою, не мала сім`ї та склала на користь позивачки заповіт. Після смерті спадкодавця позивачка фактично вступила в управління спадщиною - отримала свідоцтво про право на спадщину на грошові вклад, користується спадковим майном на власний розсуд, оплачує комунальні послуги, обробляє земельну ділянку, виготовила технічну документацію за власні кошти. тобто своїми діями фактично прийняла спадщину. Однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через відсутність правовстановлюючих документів на житлове господарство у спадкодавця. Відповідно до звіту про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] вартість житлового господарства по [ADDRESS] становить 65 885 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. Ухвалою суду від 19.11.2019 за клопотанням позивачки провадження по справі було зупинено . Ухвалою суду від 10.02.2020 провадження по справі поновлено. В судове засідання позивачка не з`явилася. В поданій до суду заяві від 06.02.2020 позивачка просить про завершення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Городенківської міської ради в судові засідання призначені по справі не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи Городенківська міська рада була повідомлена у встановленому законом порядку, що стверджується розписками при матеріалах справи. Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно копії дублікату заповіту посвідченого 28.09.2012 державним нотаріусом Городенківської РДНК Івано-Франківської області 28.09.2012 і зареєстрованого в реєстрі за № 1632 , [PERSON] , [INFO] , що проживає в [ADDRESS] , на випадок своєї смерті все належне їй майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося і на що вона за законом матиме право заповіла своїй племінниці [PERSON] , [INFO] Дублікат заповіту видано в.о. державного нотаріуса Городенківської РДНК Білоконь К.С. замість втраченого та зареєстровано в реєстрі за № 435. [PERSON] померла [INFO] у віці 87 років в м. Городенка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 81 від 09.09.2016, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09.09.2016 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого с.1270 ЦК України. Заява про відмову від спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. З довідки № 11366, виданої 04.10.2019 виконавчим комітетом Городенківської міської ради вбачається, що останнє місце реєстрації померлої [PERSON] , [INFO] , було [ADDRESS] та осіб зареєстрованих з нею на момент смерті не було. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03.12.2019 по справі № 342/1326/19 (провадження 2-о/342/95/2019) встановлено факт родинних відносин між [PERSON] . [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , як племінницею та тіткою. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З копії спадкової справи № 72/2017 наданої суду державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В. вбачається, що позивачка прийняла спадщину після смерті тітки [PERSON] . 28.02.2017 [PERSON] подала до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46923323, виданого 28.02.2017 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 60310663, номер у нотаріуса 72/2017. Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 31.03.2017, зареєстрвоаного в реєстрі за № 436, спадкова справа № 72/2017 в.о. державного нотаріуса Городенківської РДНК Білоконь К.С. доводиться, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті тітки [PERSON] , яка складається з грошового вкладу з процентами та усіма видами компенсації і індексації в сумі 2 326,84 грн. по рах. № [NUMBER] у ТВБВ № 10008/079 м. Городенка філії - Івано-Франківського обласного управління ПАТ "Ощадбанк" з усіма видами компенсації і іендексації та подальшим одержанням компенсаційних сертифікатів , належного померлій на підставі довідки № 77 від 03.03.2017 виданої Територіально відокремленим безбалансовим відділеннмя № 10008/079 філії Івано-Франківського ОУ ПАТ " Державний ощадний банк України". Однак, відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 685/02-31 виданої 28.03.2017 в.о. державного нотаріуса Городенківської РДНК Білоконь К.С. позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті тітки [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] у зв`язку з тим, що спадкодавець не надала документ, який посвідчував би право власності спадкодавця [PERSON] на вищезгаданий житловий будинок. З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 23.08.2011 виконавчим комітетом Городенківської міської ради на підставі рішення № 52 від 27.01.2011 вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . Проте, випискою з інвентаризаційних матеріалів № 7985 виданої 1.03.2017 ОКП "Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" доводиться, що згідно архівних даних ОКП " Коломийське МБТІ" право власності на житловий будинок по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 р. не зареєстровано. Тобто [PERSON] фактично отримавши свідоцтво про право власності на нерухоме майно виданого 23.08.2011 року виконавчим комітетом Городенківської міської ради на підставі рішення № 52 від 27.01.2011 року не здійснила реєстрацію нерухомого майна в МБТІ. Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р.) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва. До часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в ред.2003 року та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , встановлено, що житловий будинок збудований в 1980 році, господарські будівлі та споруди збудовані в 1980, 1990 роках. Згідно звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 41,1 кв.м) складеного ФОП [PERSON] на підставі договору № 00553/С від 02.07.2019 ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] станом на 02.07.2019 становить 65 885 грн. Довідкою № 11610, виданою 31.07.2019 виконавчим комітетом Городенківської міської ради стверджується, що площа присадибної земельної ділянки будинку [ADDRESS] становить 0,06 га, згідно рішення виконкому Городенківської міської ради № 27 від 12.04.1960 року. Після смерті [PERSON] , позивачка прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, однак, через відсутність правовстановлюючого документу про власність спадкодавця на житловий будинок по [ADDRESS] , не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON] , права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] судом не встановлено, відповідач не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 316,317, 328, 1216, 1221,1223, 1258,1261, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України,

Outcome: approved