Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" з січня 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 490053573 (далі кредитний договір) від 17 грудня 2007 року у сумі 366473,53 грн. Позивач вказав, що у відповідності до умов кредитного договору банк надав позичальнику [PERSON] кредит у сумі 18938,72 долари США. Посилаючись на те, що боржник [PERSON] зобов'язання за договором щодо здійснення щомісячного погашення заборгованості не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, а відповідач [PERSON] згідно договору поруки №490053573-П від 17 грудня 2007 року, укладеного між позивачем та останньою, взяла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати по зобов'язаннях, що виникають з умов кредитного договору від 17 грудня 2007 року № 490053573, просить стягнути з відповідача 366473,53 грн. боргу за кредитним договором, та судові витрати. Відповідач [PERSON] 20 лютого 2014 року подала зустрічний позов до публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк", в якому просить розірвати договір поруки № 490053573-П укладений між нею та позивачем 17 грудня 2007 року. В заяві відповідач вказує на те, що боржник [PERSON] припинив внесення щомісячних платежів щодо повернення кредиту у 2009 році. В порушення умов договору та ч.4 ст.559 ЦК України позивач не виконав свого обов'язку та не звернувся в 2009 році з вимогою до поручителя, відповідача у справі, про дострокове повернення частини позики, така вимога поступила лише 11 грудня 2013 року, а тому вважає, що банк втратив право вимоги за договором поруки. Посилаючись на вимоги ст.ст.526,610 та 611 ЦК України, а також те, що позивач порушив вимоги ч.4 ст.559 ЦК України, просить договір поруки розірвати. Представник позивача за довіреністю Марків П.І. в письмовій заяві просить справу розглянути у відсутності представника банку, позов підтримує, просить задовольнити позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, а в задоволенні зустрічного позову відмовити. Зокрема позивач в запереченні на зустрічну заяву вказує на те, що відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці третьому п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», пред'явлення вимоги до поручителя є як направлення / вручення йому вимоги про погашення боргу, так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Посилаючись на те, що банк звернувся до суду з позовом в межах строків встановлених ст..559 ЦК України, в задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Представники відповідача за довіреністю [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, зустрічні вимоги змінили, просять договір поруки, укладений 17 грудня 2007 року банком із відповідачем [PERSON] припинити. Вислухавши пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до наступного висновку. Позивач - публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" з 19 серпня 2009 року є правонаступником закритого акціонерного товариства "Альфа-Банк", останній, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №306405 зареєстрований з 24 березня 1993 року. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 306405, копією статуту ПАТ «Альфа-Банк» в редакції 2013 року. 17 грудня 2007 року між закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк" в особі Махно Р.А., який діє на підставі довіреності №1044/07 від 24 жовтня 2007 року, з однієї сторони, та [PERSON], з другої сторони, було укладено кредитний договір №490053573 про надання кредиту на придбання транспортного засобу у розмірі 18938,72 доларів США (гривневий еквівалент - 95640,54 грн), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,7 % річних, та кінцевим терміном повернення 17 грудня 2014 року. На забезпечення виконання зобов'язань позичальника, що випливають з кредитного договору (п.4.1 частини 2 кредитного договору «Загальні умови кредитування»), між ЗАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] 17 грудня 2007 року укладено договір поруки №490053573-П, з подальшим внесенням змін і доповнень (далі по тексту - договір поруки), відповідно до умов якого поручитель зобов»язалась відповідати за належне виконання позичальником умов кредитного договору. У зв»язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору утворилась заборгованість в сумі 366473,53 грн. Відповідно до вимог ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пунктом 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Судом встановлено, що у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] умов кредитного договору №490053573 від 17 грудня 2007 року банком у серпні 2009 року було пред'явлено вимогу до позичальника [PERSON] про дострокове погашення заборгованості за вказаним кредитним договором. За судовим наказом Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2009 року з [PERSON] стягнуто на користь ЗАТ «Альфа-Банк» за кредитом №490053573 від 17 грудня 2007 року заборгованість в розмірі 133574,75 грн., по процентам 7211,45 грн., пені в сумі 21723,21 грн., всього 162509,41 грн. Відповідно до 5.3 договору поруки цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов'язань у повному обсязі. Частиною 1 ст. 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом із тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України). Із договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. За таких обставин у ПАТ "Альфа-Банк" виникло право пред'явити вимогу до поручителя [PERSON] про виконання порушеного зобов'язання боржника [PERSON] щодо сплати заборгованості по кредитному договору, починаючи з 1 вересня 2009 року, протягом наступних шести місяців. Таку вимогу до поручителя банк пред'явив, однак, як вбачається з матеріалів справи, лише 11 грудня 2013 року, тобто вже після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шести місячного строку. За таких обставин, суд приходить до висновку про припинення поруки [PERSON], оскільки кредитор після настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя протягом шести місяців. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити в тій частині, в якій просить позивач, стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача заборгованість за кредитним договором №490053573 від 17 грудня 2007 року, суму боргу, що станом на 17 листопада 2013 року, становить 366473,53 грн. Судові витрати по справі слід стягнути з позивача в користь відповідача. На підставі ст.ст. 251, 252, 526, 548, 553, 554, 559, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved