Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

05.04.2021р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , з участю третьої особи Приватного нотаріуса Коцюруба Лариси Ярославівни про визначення розміру частки у спільному сумісному майні. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина за заповітом на усе належне йому майно. До складу спадкового майна зокрема належала 1/4 квартири за адресою: [ADDRESS] . Квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності відповідачам, йому та його батькові. Після відкриття спадщини він звернувся до приватного нотаріуса Коцюруба Л.Я., з метою прийняття спадщини. 26.03.2021 року позивач отримав відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус мотивував відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину в квартіфі за адресою: [ADDRESS] , тим, що згідно із ст. 69 ЗУ «Про нотаріат» та п. 4.14. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину перевіряє склад спадкового майна. Частка, яка належала батькові позивача - [PERSON] , в квартирі за адресою: [ADDRESS] , не була визначена, тому нотаріусом неможливо встановити склад спадкового майна, а саме, яка частка квартири належала померлому, [PERSON] , на день смерті, відтак невідомо на яку частку квартири має бути видано Свідоцтво про право на спадщину. Тобто для отримання Свідоцтва про право на спадщину щодо квартири за адресою: [ADDRESS] і в подальшому зареєструвати право власності потрібно визначити, яка частка вказаної квартири належала його батькові [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явився. Згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 25.04.2019р., до [PERSON] застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Від третьої особи Приватного нотаріуса Коцюруби Л.Я. на адресу суду поступила заява про розгляд справи у її відсутності. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина за заповітом на усе належне йому майно. До складу спадкового майна зокрема належала 1/4 квартири за адресою: [ADDRESS] . Квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності відповідачам, позивачу та його батькові. Після відкриття спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Коцюруба Л.Я., з метою прийняття спадщини. З відповіді приватного нотаріуса Коцюруба Л.Я. від 26.03.2021 року, вбачається, що згідно п. 2 ст. 369 ЦПК України, вона не може надати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у звязку з тим, що не виділена його частка у квартирі [ADDRESS] , яка є у спільній сумісній власності та входить до складу спадкового майна. Відповідно до п.4.14, 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, «При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє: склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.». Видача Свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві». Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ N 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику по справам про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємця, який прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають із ст. 370 ЦК України, де передбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування. У пункті 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. N 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" зазначено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають із ст. 370 ЦК України, де передбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Outcome: approved