Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу - [PERSON] від 24.03.2017 (реєстровий номер 2470), яким з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № СNXRRX05780287 від 01.10.2017, яка виникла за період з 01.10.2007 по 28.02.2017 в сумі 173180 грн 36 коп. Свої вимоги мотивував тим, що з розміром заборгованості він не погоджується, у приватного нотаріуса [PERSON] не було правових підстав для посвідчення даного виконавчого напису, оскільки подані відповідачем нотаріусу документи не підтверджують безпірність заявленої до стягнення суми боргу, водночас нотаріус при видачі виконавчого напису не врахував пропуск банком строку позовної давності. Ухвалою судді від 14 лютого 2018 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позові. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення ( а.с. 58). Дій, визначених ст.\~178 ЦПК України\~відповідачем не вчинено. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус [PERSON], в судове засідання не з явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі ( а.с. 40). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Чернігівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в судове засідання явку свого представника не забезпечив. Враховуючи існування всіх умов передбачених ч.1 до ст.281 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що за заявою ПАТ КБ "ПриватБанк" приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] 24 березня 2017 року вчинила виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що є правонаступником ЗАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за Кредитним договором № СNXRRX05780287 від 01.10.2007, яка виникла за дев"ять років чотири місяці двадцять сім днів, а саме з 01.10.2007 по 28.02.2017 в сумі 170 180 грн 36 коп., що складається із залишку заборгованості за тілом кредитом 4 486,80 грн, залишку заборгованості за відсотками\~- 79 686,49 грн, пені - 76 743,40 грн, комісії 1159,84 грн, штрафу 8103,83 грн . Відповідно до п.п. 2.1, 2.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595 (далі\~-\~Порядок) встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. За змістом\~п.п. 3.1, 3.2 глави 16 розділу ІІ вказаного Порядку,\~нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо\~подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.2, 3.5 глави 16 Порядку). Згідно з пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. На письмовий запит суду приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] надала всі наявні матеріали щодо вчинення оспорюваного виконавчого напису, з яких вбачається, що виконавчий напис був здійснений приватним нотаріусом на підставі таких документів: заяви ПАТ КБ «ПриватБанк»; засвідченої копії розрахунку заборгованості за договором б/н від 01.10.2007 станом на 28.02.2017 року; письмової вимоги на ім"я [PERSON] про усунення порушень за кредитним договором від 01.10.2007 року; документів відділення поштового зв"язку про відправлення претензії позивачу; копія заяви позичальника [PERSON] від 01.10.2007 в якій вказано, що заява разом з Пам"яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг ( а.с. 43-55). Втім, відповідач не надав приватному нотаріусу оригінал заяви позичальника, Пам"ятку клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифи. Також, згідно матеріалів справи, позивачу направлялась письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором (а.с.48), але підтвердження отримання вимоги в матеріалах відсутні. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Проте в матеріалах справи відсутні докази про отримання [PERSON] зазначеної вимоги банку, а отже приватний нотаріус не впевнилася у відсутності заперечень боржника щодо заборгованості. Відповідно до п. 1.10 розділу 1 Положення про організацію операційної діяльності у банках України, затвердженого постановою Національного банку України №254 від 18 червня 2003 року, особовий рахунок рахунок аналітичного обліку операцій з клієнтами банку, що здійснюються відповідно до укладених між банком і клієнтами договорів. Обов"язкові реквізити особових рахунків та виписок банку з них встановлені п. 5.5 Положення. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам, уповноваженим власниками рахунків особам та державним органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України (п.п. 5.6, 5.8 Положення). Виписка банку це єдиний на сьогодні документ, що підтверджує факт надходження грошей на рахунок і списання коштів з рахунка на оплату розрахунково-касових послуг банку. Проаналізувавши вищенаведені норми та беручи до уваги, що стягувачем ПАТ КБ «ПриватБанк» до заяви про вчинення виконавчого напису нотаріусу було додано розрахунок заборгованості за договором від 01.10.2007 року замість засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, суд доходить висновку про те, що наданий відповідачем розрахунок заборгованості не є тим документом, що посвідчує безспірність визначеної до стягнення суми боргу. Як зазначалось вище, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до п. 3.4 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Із заявою про вчинення виконавчого напису ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до нотаріуса 24.03.2017 року. З даної заяви та розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 28 лютого 2017 року вбачається, що відповідачем при поданні заяви про вчинення виконавчого напису ставилась вимога про стягнення заборгованості, в тому числі і по пені за період з 01 жовтня 2007 року по 28 лютого 2017 року, а отже, виконавчий напис, у порушення ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», було вчинено після спливу строку позовної давності. За таких обставин, при вчиненні виконавчого напису нотаріус не впевнився в безспірності суми боргу, а саме не перевірив умови договору, чи дотримано строки давності, як позовної, так і передбачені ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а позивач був позбавлений можливості вчасно бути проінформованим про наявну заборгованість та можливість оспорити вимоги банку, або їх виконати. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольнити позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню з вищезазначених підстав. Також, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у відшкодування сплаченого судового збору 704 грн 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved