Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" 25.06.2014р. звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідачу згідно укладеного договору № б/н від 26.12.2007 року було надано ПАТ КБ "ПриватБанк" кредит у розмірі 9000.00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач у порушення норм Закону та умов договору не повертає кредит та кошти за користування кредитом, станом на 01.06.2014року заборгованість за кредитним договором становила 36533,76 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 8851,24гривень, заборгованість по процентах за користування кредитом - 27332,52 гривні, заборгованість по комісії за користування кредитом - 350,00грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн. штраф (фіксована частина), 1016,28 грн. штраф (процентна складова). Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 21841,87 гривень та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судовому засіданні позову не визнав , подав суду письмове заперечення, просив відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» у задоволенні позовної заяви від 03.06.2014р. за безпідставністю в зв'язку з пропуском строку позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу згідно укладеного договору № б/н від 26.12.2007 року було надано ПАТ КБ "ПриватБанк" кредит у розмірі 9000.00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Судом встановлено, що 26.12.2007року позивачем було отримано кредитну карту ЕС/МС Gold у КБ «Приватбанк», на яку було встановлено кредитний ліміт в сумі 10 000,00 грн. зі строком дії 2 роки. Цьому передувало підписання заяви на отримання платіжної картки. Ним було підписано заяву в одному екземплярі, жодних термінів дії кредитного ліміту зазначено не було, але на бланку заяви вказано, що термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії платіжної карти. Другого екземпляру даної заяви йому надано не було. У зв'язку з скрутним матеріальним становищем з 2009року він не міг сплачувати заборгованість за кредитною картою, про що неодноразово повідомляв Банку. ПАТ КБ "ПриватБанк" 26.03.2010року звернувся з заявою до Луцького міськрайонного суду про видачу судового наказу, яку було задоволено та 04.06.2010р. видано судовий наказ. П. 3.1 умов та правил надання банківських послуг (надалі - правила) передбачено, що для надання послуг Банк відкриває Клієнту картковий рахунок, видає Клієнту карту, їх вид та строк дії визначено в Заяві та пам'ятці клієнта, підписання якої Клієнт і Банк укладає договір про надання банківських послуг. Термін дії кредитної карти складає два роки. Отже, 03.01.2010р. він закінчився, а тому закінчився термін дії кредитного ліміту. Згідно ч. 1, ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. У разі неналежного виконання своїх зобов'язань позичальником за договором, строк пред'явлення кредитором до боржника вимог про повернення отриманих у кредит коштів обчислюється з моменту настання строку погашення зобов'язання, тобто з моменту несплати чергового платежу. Судом встановлено, що відповідач припинив сплачувати черговий платіж у 2009р. Суд вважає, що у позивача право на позов про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26грудня 2007 року виникло з моменту закінчення дії цього договору, тобто закінчення дії картки, а саме: з 26грудня 2009 року. У разі неналежного виконання своїх зобов'язань позичальником за договором, строк пред'явлення кредитором до боржника вимог про повернення отриманих у кредит коштів обчислюється з моменту настання строку погашення зобов'язання, тобто з моменту несплати чергового платежу. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. До суду з заявою про видачу судового наказу позивач звернувся 26 березня 2010року, а даний позов було заявлено 03 червня 2014року, через чотири роки та два місяці, тобто поза межами трирічного строку позовної давності, а тому у зв'язку зі спливом строку позовної давності, є підстави для відмови в позові ПАТ КБ "ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON]. Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до п.7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. З частини 3 ст. 267 ЦК України вбачається, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті (в теперішній редакції - п.11) 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Тому у даній справі позовна давність підлягає застосуванню незалежно від наявності заяви відповідача. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, спеціальна позовна давність в один рік встановлено п.1 ч.2 ст.258 ЦК України відносно неустойки. Відповідно до ст.259 ЦК України позовна давність може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається в письмовій формі. Судом встановлено, що жодних договорів про збільшення позовної давності між сторонами укладено не було. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити.

Outcome: dismissed