Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

01.10.2018 Голова Турківської районної державної адміністрації О.М. Лабецький подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON], треті особи: Виконавчий комітет Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області, Служба у справах дітей Турківської районної державної адміністрації, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її дітей [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON]., [INFO], [PERSON], [INFO]., [PERSON]., [INFO] та [PERSON], [INFO] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є матір'ю неповнолітніх дітей: [PERSON]., [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON]., [INFO], [PERSON], [INFO]., [PERSON]., [INFO] та [PERSON]., [INFO] Сім'я відповідача з 06.04.2011 по 22.11.2012.перебувала на профілактичному обліку в Службі у справах дітей 04.04.2011 за розпорядженням Голови Турківської РДА малолітніх дітей [PERSON]. та [PERSON] було влаштовано на повне державне забезпечення в будинок дитини №1 м.Львова. 25.11.2014 за розпорядженням Голови Турківської РДА, дітей: [PERSON]., [INFO], [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO] було влаштовано в Добромильську загальноосвітню школу - інтернат, де вони і перебувають. 06.07.2018 сім'ю [PERSON] повторно взято на профілактичний облік. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, зокрема тривалий час не забезпечує харчуванням дітей, не дбає про їх розвиток, виховання, медичний догляд, залишає їх без нагляду, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, що робить свідомо. За таких обставин позивача вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення батьківських прав. За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 04.08.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 04.09.2020 позивачем подано уточнену позовну заяву. Відповідач відзиву на позовну заяву не подала, треті особи пояснень на позов також не подавали. Ухвалою суду від 25.09.2020 прийнято уточнену позовну заяву до розгляду, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача Галич М.В. позов підтримав з наведених у ньому доводів та підстав. Додатково зазначив, що відповідач є здоровою, працездатною особою, однак ніде не працює, зловживає спиртним, веде аморальний спосіб життя. При цьому, не займається вихованням своїх дітей, діти влаштовані в школу інтернат, а одна дитина, якій 5 рочків на даний час з нею, однак дитина недоглянута, не має належного виховання. Батько дітей записаний зі слів матері, у шлюбі вона не перебувала. Вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не дбає про дітей, про їх здоров'я, навчання, розвиток, а тому є всі підставити позбавити її батьківських прав. Також вказав, що відповідач притягувалась до кримінальної відповідальності і була засуджена за злісне невиконання батьківських обов'язків, після чого свого відношення до своїх батьківських обов'язків не змінила. У подальшому представник позивача в судове засідання не прибув, 23.02.2021 на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 29.10.2020 пояснила, що має шестеро дітей, п'ятеро з яких знаходяться у школі-інтернаті, а найменша дочка проживає з нею. Пояснила, що живе на кошти, які отримує на дітей. Зазначила, що забирає дітей на канікули, не відвідує їх в школі інтернаті, оскільки далеко їхати і потрібні кошти. Не заперечила, що вживає спиртне і залишала дітей вдома, а сама ходила гуляти. Вказала, що змінить свою поведінку, не буде вживати спиртних напоїв, обов'язково буде відвідувати дітей і на Різдвяні свята забере їх додому. У подальшому в судові засідання відповідач повторно не з'являлась, хоча належним чином була повідомленою про день, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомила. Адресований їй поштовий конверт повернувся з відміткою про причини невручення: "адресат не проживає". Згідно з п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відтак, судом дотримано вимоги щодо належного повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи, а з урахуванням, що адресат не проживає за адресою місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку, а інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідача немає і про такі вона суду не повідомила, а тому судова повістка вважається врученою, а відповідає - повідомленою про судове засідання. У судовому засіданні представники третьої особи Стебівка І.І., Леневич С.В. позов підтримали. Стебівка І.І. вказала, що п'ятеро дітей перебувають на державному утриманні в школа-інтернаті. Під час літніх канікул діти повертаються додому, однак відповідач не займається ні вихованням, ні утриманням своїх дітей, не дбає про них, залишає на їх з бабою або тіткою, а сама веде розгульний спосіб життя. За нецільове використання грошей на дітей відповідач певний час була позбавлена соціальних виплат. Така поведінка відповідача є тривалою і змінити її вона не бажає. Вважає за доцільне позбавити її батьківських прав. Представники третьої особи Леневич С.В. в свою чергу суду пояснила, що відповідач дійсно ухиляється від своїх батьківських обов'язків і це триває значний проміжок часу. На даний час п'ятеро її дітей знаходяться в Добромильській школі інтернаті, куди відповідач протягом 2020 року та на даний час не навідується і не цікавиться життям, здоров'ям, вихованням, навчанням своїх дітей. На літні канікули, коли приїжджають діти з Добромильської школи інтернату, то про них піклується тітка відповідача, годує їх, доглядає. Коли діти були з відповідачкою, то їх стан здоров'я був незадовільний, вони були брудні, недоглянуті. Окрім цього, востаннє на Різдвяні свята відповідач не забрала дітей на канікули, хоча обіцяла, що змінить свою поведінку та відношення до дітей. Щодо наймолодшої дитини, то така також вже влаштована в Турківську школу інтернат, де дитина перебуває у дні навчання, а на вихідні відповідач повинна її забирати. Однак, частими є випадки, що відповідач не приходить за дитиною, її розшукують вихователі, так як з нею не має зв'язку. Також зазначила, що представниками Служби у справах дітей неодноразово проводились бесіди з відповідачкою щодо того, щоб вона змінила свою поведінку, належно виконувала батьківські обов'язки, дбала про дітей. Однак відповідач не прислухається до них, допомоги не просить, а навпаки каже, щоб до неї не приходили і не втручались в її життя. Вважає, що відповідач не бажає змінити своєї поведінки, хоча мала достатньо для цього часу, зокрема про це свідчить і те, що вона не з'явилась в судові засідання, чим продемонструвала свою байдужість. Відповідач не працевлаштувалась, не відвідує дітей в школі інтернаті, не забезпечує дітей матеріально, не займається їх вихованням, розвитком, навчанням, не дбає про їх здоров'я, що дає підстави для позбавлення її батьківських прав. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Суд встановив, що відповідач у справі є матір'ю шістьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 9-14). Відповідно до інформації з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, відомості про батька дітей: [PERSON]., [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]., [INFO], [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO], [PERSON]., [INFO] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 17-23). Згідно з розпорядженням Голови Турківської РДА від 04.04.2011 №167, малолітніх [PERSON]. та [PERSON] було влаштовано на повне державне забезпечення в будинок дитини №1 м.Львів за заявою матері у зв'язку з тяжкими матеріально - побутовими умовами (а.с. 16). Вироком Турківського районного суду Львівської області від 16.08.2011 [PERSON] було засуджено за ч.1 ст.164, ст.166 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі та зі звільненням від відбування такого з випробувальним терміном (а.с. 6,7). На підставі розпорядженням Голови Турківської РДА Львівської області №275 від 25.11.2014 малолітніх [PERSON]. та [PERSON]. переведено з Будинку дитини №1 м.Львова в Добромильську загальноосвітню спеціалізовану школу-інтернат (а.с. 25). Як видно з акту проведення профілактичної бесіди від 05.07.2018, службою у справах дітей проведено профілактичну бесіду з [PERSON] щодо залишення нею неповнолітніх дітей на утриманні бабусі на більше ніж два тижні (а.с. 4). З акту, складеного 30.07.2018 комісією Служби у справах дітей Турківської районної державної адміністрації Львівської області видно, що [PERSON] перебувала в міському парку м.Турка, візуально виглядала як людина в стані алкогольного сп'яніння, був характерний запах з рота. Пояснила, що діти залишила на свою матір та тітку. На зауваження реагувала агресивно, повідомила, що і надалі буде вести такий спосіб життя, відмовилася їхати додому. Також пояснила, що її банківська картка знаходиться в магазині в с.Верхнє і діти беруть в магазині все, що необхідно. [PERSON] доведено, що в разі такого відношення до дітей буде ініційовано позов до суду про позбавлення її батьківських прав (а.с. 5). Також, з повідомлення сільського голови Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області від 17.08.2018 №116 гр. видно, що [PERSON] знову залишила своїх дітей одних без нагляду дорослих, і на протязі тижня не з'являється додому. Діти залишені на півтора місяця, сільська рада неодноразово відвідує дану сім'ю, робили зауваження, також повідомляли службу і органи міліції. До обстеження було залучено медичну службу, перевіривши дітей було виявлено, що діти були не помиті і мають педикульоз, проведено роботу з бабою і тіткою [PERSON] щодо утримання дітей. Діти ночують одні без дорослих, в хаті немає печі, їсти готують на відкритій електричній плиті, що є загрозою життю дітей. На запитання сільського голови, де мама, син [PERSON] відповів, що мама казала, що їде і скоро приїде (а.с.8). Рішення комісії з питань захисту прав дитини при Турківській РДА від 23.08.2018 - Службою у справах дітей Турківської РДА вирішено звернутися до Турківського районного суду Львівської області з позовною заявою про доцільність позбавлення батьківських прав щодо 6 малолітніх дітей [PERSON], 1985 р.н. (а.с. 24). Як видно із повідомлення Служби у справах дітей Турківської РДА від 19.03.2020 №99/01-68, з часу подання позовної заяви до суду - 01.10.2018, п'ятеро дітей проживають та навчаються в Добромильській ЗОШ-інтернат, на літні канікули були влаштовані в табір, а зимові канікули діти прибули додому. Згідно з актами обстеження житлово-побутових умов сім'ї [PERSON] від 19.02.2020, 12.06.2020 та 20.07.2020 - [PERSON] проживає із дітьми в одній кімнаті будинку, який належить її матері. Санітарний стан житла - задовільний. 19.02.2020 та 12.06.2020 при проведенні обстеження [PERSON] була відсутня. На утриманні [PERSON] перебуває донька, 2015 р.н., п'ятеро дітей навчаються та проживають в Добромильському ліцеї протягом півроку, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Зі слів бабусі вона часто йде з дому на декілька днів у невідомому напрямку. Доньку забирає з собою. 12.06.2020 під час чергового обстеження сім'ї встановлено зі слів дітей, що мама їх часто залишає і вони ночують у бабусі або тітки. Прийнято рішення скерувати листа в Турківське відділення поліції щодо відсутності [PERSON] 20.07.2020 при обстеженні житлово-побутових умов встановлено, що [PERSON] з дітьми була вдома. У травні 2020 року Турківським РЦСССДМ за неналежне утримання та виховання дітей, [PERSON] було припинено виплату соціальної допомоги на дітей, тому на даний час діти знаходяться на утриманні бабусі та тітки. Зі слів тітки [PERSON] часто залишає дітей на тривалий час та не займається належним чином їх утриманням та вихованням. З [PERSON] черговий раз була проведена профілактична бесіда та її попереджено про наслідки невиконання батьківських обов'язків. Під час бесіди [PERSON] вела себе агресивно, весь час кричала (а.с. 63-65). Як видно з довідки про склад сім'ї [PERSON] № 876 від 2020 року разом із [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO].-мати, [PERSON]., [INFO]-брат, [PERSON], [INFO]- брат, [PERSON]., [INFO]-брат, [PERSON]., [INFO]-сестра, [PERSON], [INFO]- син, [PERSON], [INFO]-син, [PERSON]., [INFO]-дочка, [PERSON], [INFO].-син, [PERSON], [INFO]-дочка, [PERSON], [INFO]-дочка; [PERSON]., [INFO]-племінник; [PERSON], [INFO]-племінник; [PERSON], [INFO]-племінник (а.с. 69). З характеристики від 25.08.2020 виданої Верхненською сільською радою Турківського району Львівської області на [PERSON], 1985 р.н., жительку с.Верхнє Турківського району Львівської області видно, що за час проживання на території Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області [PERSON] проявила себе з негативної сторони, ніде не працює, вживає спиртні напої, не займається належним вихованням та доглядом за своїми неповнолітніми дітьми, інколи по декілька днів не з'являється вдома. Неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за свідомо неправдивий виклик спеціальних служб. [PERSON] неодноразово вчиняла скандали в сім'ї (а.с. 70). У відповідності до висновку Турківської районної державної адміністрації Львівської області від 01.09.2020 №530, Турківська районна державна адміністрація Львівської області вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], жительку с.Верхнє щодо її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 66-67). З листа комунального закладу Львівської обласної ради Добромильської спеціальної школи І-ІІ ступенів №37 від 05.02.2021 встановлено, що в навчальному закладі навчаються учні - жителі с.Верхнє Турківського району Львівської області [PERSON], 2009 р.н., [PERSON], 2010 р.н., [PERSON], 2007 р.н., [PERSON], 2011 р.н., [PERSON], 2009 р.н. Сім'я [INFO] перебуває на обліку, як сім'я, що перебуває у складних життєвих обставинах. Мати учнів [PERSON], 1985 р.н., яка проживає у с.Верхнє Турківського району протягом 2020-2021 року жодного разу не була у школі, не цікавилася своїми дітьми, місце перебування її невідоме та зв'язок з нею відсутній. Протягом зимових канікул діти перебували у школі. Зі слів рідної сестри матері п.[PERSON], [PERSON] вдома не перебуває, продовжує вести аморальний спосіб життя. З урахуванням поданих письмових доказів, позивач вказує, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо батьківських обов'язків по вихованню дітей, який регулюється Главою 13 Сімейного кодексу України. Вирішуючи цей спір, суд з урахуванням встановлених дійсних обставин у справі, виходить з наступних положень закону. Так, відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з усталеною судовою практикою Верховного Суду позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Водночас Європейський суд з прав людини в контексті статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, серед іншого зазначив, що головним критерієм при вирішенні таких справ є інтереси дитини, розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, і відповідне рішення має підкріплюватись достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини (пункт 49 рішення від 18 грудня 2008 року в справі «Савіни проти України»). Також практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши докази, суд встановив, що відповідач є матір'ю шістьох дітей. П'ятеро дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]., [INFO], [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO], влаштовані в Добромильську спеціальну школу І-ІІ ступенів, де проживають, навчаються, перебувають на утриманні, а наймолодша дочка, 2015 р.н. влаштовану в Турківську школу інтернат, де перебуває протягом навчального тижня, а на вихідні дитина повертається додому. Відповідач протягом 2020-2021 років жодного разу протягом навчального року не відвідувала дітей в Добромильській спеціальній школі І-ІІ ступенів, не цікавилась їх життям, здоров'ям, навчанням, розвитком. Окрім цього, на зимові свята, які тривали в період 2020-2021, не забрала дітей додому, не відвідала їх, що зокрема беззаперечно встановлено з листа вказаного навчального закладу від 05.02.2021 за №37. Також суд встановив, що на літні канікули 2020, коли діти повернулись додому, то такі були не з матір'ю, а перебували в тітки, яка їх утримувала, доглядала, годувала. Водночас суд з'ясував, що відповідач неодноразово вчасно не забирала додому наймолодшу дочку [PERSON], [INFO], зі школи інтернату на вихідні, її доводилось розшукувати. При цьому, суд не встановив поважних та об'єктивних причин такої поведінки, адже відповідач непрацевлаштована, має вільний час, інші її діти перебувають на навчанні. У судовому засіданні відповідач не заперечила, що часто не відвідує дітей в Добромильській школі, однак пояснила це тим, що це далеко і в неї немає коштів. Однак, суд критично відноситься до таких пояснень причин неможливості відвідати дітей, оскільки територіально, навчальний заклад знаходиться на відстані 65 км, що не є значною відстанню, а враховуючи пояснення відповідача, яка вказала, що отримує кошти на дітей, суд відхиляє її твердження щодо відсутності грошей, не залишаючи поза увагою той факт, що дітей вона не утримує, кошти на них не витрачає. Суд не залишає поза увагою той факт, що з позовом про позбавлення батьківських прав позивач звернувся в 2018 році, і обставини, на які покликався позивач як на підставу своїх позовних вимог, продовжують існувати і на час розгляду справи. При цьому, відповідач за цей достатньо тривалий час - більше двох років, не змінила своєї поведінки щодо належного виконання нею своїх батьківських обов'язків, а продовжує нехтувати такими, більше того У розрізі вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав відповідача, суд також оцінює її особистість, поведінку, характеристику з боку суспільства. Так, суд встановив, що відповідач є молодою, працездатною особою, однак тривалий час ніде не працює, хоча має можливість, адже всі її шестеро дітей влаштовані в навчальні заклади, де не лише навчаються, а й проживають. Відповідач негативно характеризується за місцем проживання, зокрема вживає спиртні напої, не займається належним вихованням та доглядом за своїми неповнолітніми дітьми, інколи по декілька днів не з'являється вдома. Відповідач в судовому засіданні не заперечила цього, вказала, що дійсно ніде не працює, вживає спиртне, залишає дітей на бабу, а сама йде гуляти. Вказала, що на роботу не влаштовувалась, оскільки в неї діти, однак це не відповідає дійсності, адже діти з нею не проживають протягом навчального року, а наймолодша дочка повертається зі школи інтернату лише на вихідні дні. Відтак, з урахуванням встановлених дійсних обставин у справі, які знайшли своє підтвердження належними, достатніми та допустимими доказами, які перевірені та оцінені судом, суд дійшов висновку, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що знайшло свій прояв у тому, що вона не займається вихованням дітей, не спілкується з ними, не забирає дітей додому на свята та канікули, не піклується про їх потреби дітей, не цікавиться їх життям, здоров'ям, навчанням, розвитком, не дбає про їх майбутнє, забезпечення їх належним та достатнім матеріальним утриманням, що необхідно для створення відповідних умов життя та розвитку, натоміть свідомо повністю самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Такі її дії набули стійкого та тривалого характеру. При цьому за обставин цієї справи, ухилення відповідача від виконання нею своїх обов'язків по вихованню дітей має місце через її винну поведінку та свідоме нехтування нею своїми обов'язками. Поведінка відповідача у повсякденному житті, побуті свідчить про небажання змінити ставлення до виховання дітей, проявляти батьківське піклування та турботу про них. Суд не надає віри твердженням відповідача, що вона змінить таку свою поведінку, працевлаштується, припинить вживати спиртне, оскільки відповідач мала для цього чимало часу, однак жодних позитивних змін не продемонструвала. Зокрема, її процесуальна поведінка під час розгляду справи, повторне неприбуття її в судові засідання без поважних причин, дають підстави для висновку, що відповідач не бажає змінити своєї поведінки як матері відносно її батьківських обов'язків щодо дітей, що вона виявляє байдуже відношення до результатів розгляду справи. Отже, у сукупності, встановлені обставини у справі та надані докази дають підстави для висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, ухиляє від їх виконання, систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, не бажає змінити свою поведінку як матері, що свідчить про необхідність застосування судом такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved