Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Банк "Траст" звернулося до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого посилалося на те, що 10.08.2012 року позивач отримав від відповідача пропозицію (оферту) про укладання договору №R111/0016936, в якій відповідач пропонувала позивачу надати їй споживчий кредит. Позивачем було акцептовано вищезазначену оферту і надано відповідачу кредит в розмірі 16 757,00 гривень зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 12,49% річних та 1,47% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 36 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Відповідач відповідно до умов кредитного договору свої зобов'язання не виконувала належним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Враховуючи вищезазначені обставини ПАТ Банк "Траст" звернулося до суду з позовом в якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору в розмірі 23 745,25 гривень та судові витрати понесені позивачем по даній справі. Представник позивача надав суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, зазначив, що позов підтримує, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що 10.08.2012 року позивач отримав від відповідача пропозицію (оферту) про укладання договору №R111/0016936, в якій відповідач пропонувала позивачу надати їй споживчий кредит. Позивачем було акцептовано вищезазначену оферту і надано відповідачу кредит в розмірі 16 757,00 гривень зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 12,49% річних та 1,47% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 36 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Викладені обставини підтверджуються в копіях: заявою - анкетою, пам'яткою клієнта, умовами надання та обслуговування кредитів, заявою про надання кредитів на споживчі цілі, додатком до договору №1, тарифами на розрахунково-касове обслуговування поточних рахунків фізичних осіб відкритих при отриманні споживчого кредиту (а. с. 10-21). Також судом встановлено, що кредит було отримано відповідачем 10.08.2012 року, що підтверджується меморіальним ордером №Loan-16972 від 10.08.2012 року про перерахування коштів (а.с. 22). Відповідно до п.2.2. умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною часиною кредитного договору, відповідач, який є позичальником зобов'язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за використання кредитом не виконала, у зв'язку з чим станом на 15 січня 2015 року виникла заборгованість, яка становить 23 745,25 гривень, яка складається з основної суми заборгованості по кредиту - 10 995,77 гривень, відсотків за фактичне користування кредитом - 1 204,76 гривень, комісії за обслуговування кредитом - 3 694,95 гривень, суми пені за прострочення платежів - 7 849,77 гривень, що підтверджуються розрахунком заборгованості по кредитному договору наданим позивачем (а.с. 26). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між сторонами кредитного договору. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 5.16 пам'ятки клієнта про основні параметри споживчого кредитування, також п. 4.3. умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною кредитного договору, за несвоєчасне виконання зобов'язань з погашення заборгованості по кредиту, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0,3% від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення. Згідно ст.ст. 525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 8.7.та п. 8.12 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, позивач набуває право вимагати, в тому числі і в судовому порядку, від відповідача дострокового повернення кредиту, а відповідач зобов'язується на вимогу позивача достроково повернути кредит в повному обсязі та сплатити нараховані проценти за користування кредитом, нараховану неустойку та інші платежі та нарахування за цим кредитним договором (при їх наявності), що підлягають сплаті відповідачем на користь позивача, у випадках: порушення клієнтом своїх зобов'язань по кредитному договору; якщо клієнт введе кредитора в оману шляхом надання недостовірної або неповної інформації; якщо клієнт не виконує або неналежним чином виконує свої зобов'язання по будь-яким договорам, які укладені між кредитором і клієнтом та пов'язані з наданням кредитором клієнту позикових коштів; в інших випадках, передбачених заявою, цими умовами та чинним законодавством України. 23.10.2014 року позивачем направлено відповідачу вимогу б/н від 20.10.2014 року про дострокове погашення кредиту та інших нарахувань за ним (а.с. 23-25). Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). А згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання. Взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів в строки, що передбачає кредитний договір, відповідач належним чином не виконує. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачано наслідки порушення договору позичальником, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплаті процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 610 та ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання в строк, встановлений договором. За ч. 1 ст. 549 та ч. 1 ст. 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Таким чином, оцінюючі докази, досліджені у судовому засіданні під час розгляду справи в їх сукупності, суд вважає необхідним позовні вимоги публічного акціонерного товариства Банк "Траст" задовольнити у повному обсязі. Оскільки позовні вимоги публічного акціонерного товариства "БМ Банк" задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору (державного мита) при зверненні до суду з позовною заявою у розмірі 243,60 грн., що підтверджується платіжне доручення про сплату. На підставі викладеного,

Outcome: approved