Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя звернулася [PERSON] Свою заяву мотивує тим, що з 04.09.2010 між сторонами був зареєстрований шлюб, за час перебування у якому у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що за час спільного проживання ними за спільні кошти було придбано транспортний засіб "Chevrolet Lacetti", який зареєстрований на ім`я відповідача. Проте оскільки останній без її згоди відчужив третій особі вказаний автомобіль, а отримані кошти використав у власних інтересах, просить стягнути з [PERSON] грошову компенсацію Ѕ частки транспортного засобу, що становить 76800 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою від 21.02.2019 відкрито загальне позовне провадження по даній справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою від 24.04.2019 по вказаній справі за клопотанням позивача призначено автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження у справі. Ухвалою від 11.09.2019 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали. Відповідач підтримав обставини зазначені у відзиві на позовну заяву у якому вказано, що визнає обставини наведені у позовній заяві частково, оскільки спірний легковий автомобіль він хоч і придбав у період шлюбу проте за власні кошти, які отримав від продажу попереднього автомобіля за суму 46000 грн. Зазначає, що за період їхнього шлюбу позивач взагалі не працювала, а лише навчалася на платній формі навчання, яке оплачував він. Окрім того, позивачу було відомо у який період та за яку суму ним було продано спірне авто, тому зазначена нею сума у позовній заяві є значно завищеною. Представник позивача в судовому засідання позовній вимоги підтримала у повному обсязі з обставин вказаних у позові. Подала відповідь на відзив у якому вказала та у судовому засіданні підтвердила, що вказані відповідачем обставини не відповідають дійсності, оскільки зазначаючи про те, що при придбані спірного автомобіля відповідач використав кошти, які отримав від продажу попереднього автомобіля за суму 46000 гри., він не надає жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували вказані обставини. Окрім того він продав автомобіля за суму приблизно 4000 доларів США, а купив спірний автомобіль "Chevrolet Lacetti" за 9000 доларів, тобто вартість цих двох автомобілів не є співрозмірною. Вказує, що останній автомобіль, який був придбаний відповідачем під час зареєстрованого шлюбу з позивачкою, є набагато новішим, тому вартість цих двох автомобілів не може бути приблизно однаковою, як намагається це довести суду відповідач. Окрім того, до та після укладення шлюбу з відповідачем з вересня 2010 року по серпень 2012 року позивачка працювала згідно цивільно-правового договору продавцем-консультантом в ТОВ «ФУДМАРКЕТ» та отримувала дохід у вигляді заробітної плати, який йшов на потреби сім`ї, а з серпня 2012 року у зв`язку вагітністю була змушена залишити роботу. У травні 2013 року вона народила сина - [PERSON] . З травня 2013 року по березень 2017 року позивач не працювала, у зв`язку з поважними причинами, так як перебувала у декретній відпустці, у зв`язку з чим отримувала соціальну допомогу при народженні дитини та до досягнення дитиною трирічного віку. Під час декретної відпустки позивач активно доглядала за дитиною, займалась її вихованням, а також веденням домашнього домогосподарства. Таким чином, Позивачка своєю працею, грошовими кошти брала активну участь у набутті спільного сумісного майна подружжя, а саме - "Chevrolet Lacetti". Зазначила, що позивачка дійсно навчалась, але не з 2010 по 2015 рік, як про те зазначає Відповідач, а з вересня 2008 року по березень 2014 року. Оплата за її навчання здійснювалась спільними коштами, в тому числі Позивачці допомагала її мати. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що 04.09.2010 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , якій після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище - [PERSON] . (а.с.8) З свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що сторони по справі вказані батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с.9) З договору купівлі-продажу 3246/2018/1238826 від 21.12.2018 встановлено, що [PERSON] було продано для [PERSON] транспортний засіб "Chevrolet Lacetti", реєстраційний номер [NUMBER] , вартість якого за домовленістю сторін складала 49000 грн. (а.с.47) З вересня 2010 року по серпень 2012 року позивачка працювала згідно цивільно-правового договору продавцем-консультантом в ТОВ «ФУДМАРКЕТ» та отримувала дохід у вигляді заробітної плати. Вказані обставини підтверджуються копіями Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 22 березня 2019 року та індивідуальними відомостями про застраховану особу управління ПФУ. З травня 2013 року по березень 2017 року позивач не працювала, у зв`язку з поважними причинами, так як перебувала у декретній відпустці, у зв`язку з чим отримувала соціальну допомогу при народженні дитини та до досягнення дитиною трирічного віку. (а.с.56-63) З висновку за результатами проведення автотоварознавчої експертизи №14321/19-56 від 14.06.2019 встановлено, що середня ринкова вартість автомобіля "Chevrolet Lacetti", реєстраційний номер [NUMBER] , (характеризуючі дані) складала 151050 грн. Дослідження проводилося на підставі використання нормативних актів та методик, оцінка проводилася із застосуванням бази, що відповідає ринковій вартості або неринковим видам вартості. (а.с.86-90) Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, свідків, перевіривши матеріали справи, рахує, що позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, підлягає до часткового задоволення з таких підстав. З матеріалів справи встановлено, що з 04.09.2010 [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого було придбано транспортний засіб "Chevrolet Lacetti", реєстраційний номер [NUMBER] , що не заперечувалося сторонами по справі під час розгляду справи. Як було встановлено судом, з пояснень сторін по справі та їх представників, спірний автомобіль було придбано для сім`ї [PERSON] та [PERSON] , а 21.12.2018 відповідачем було відчужено вказане рухоме майно третій особі, без згоди другого з подружжя, а саме [PERSON] , що також не заперечується сторонами по справі. Посилання відповідача і його представника на той факт, що автомобіль було придбано за особисті кошти [PERSON] , суд не може взяти до уваги з наступних підстав. Будь яких доказів того, що відповідач придбав автомобіль за власні кошти і позивач не приймала жодної участі у його купівлі, суду надано не було. Окрім того, як встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін по справі за час перебування у шлюбі, а саме з вересня 2010 року по серпень 2012 року позивач працювала згідно цивільно-правового договору продавцем-консультантом та отримувала дохід у вигляді заробітної плати, а [INFO] народила сина - [PERSON] та по березень 2017 року перебувала у декретній відпустці, у зв`язку з чим отримувала соціальну допомогу при народженні дитини та до досягнення дитиною трирічного віку. Також позивач займалася веденням домашнього господарства на яке витрачала значний час та сили, що у своїй сукупності є свідченням того, що позивач приймала участь у набутті спірного майна. Вказані обставини не заперечуються сторонами. У відповідності до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. У відповідності до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм па праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності (ч. 1 ст. 66 СК України). Разом з тим, статтею 69 СК України передбачено право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя Так, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до ч. 3 цієї статті за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя. Якщо майно було набуте за час шлюбу, передбачається (презюмується), що воно є спільним. Протилежне, тобто належність майна до роздільного майна подружжя, потребує доведення. Якщо докази відсутні або їх недостатньо, майно, набуте за час шлюбу, вважатиметься спільним майном подружжя. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved