Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

13 лютого 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Київської міської ради та просила ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її сина - [PERSON], померлого [INFO]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її син - [PERSON] Спадкоємцем першої черги після смерті сина є вона. [PERSON] звернулась з заявою в установленому порядку до Другої київської державної нотаріальної контори. У зв'язку з тим, що постановою від 12 лютого 2014 року державного нотаріуса Погорілої Л.С. Другої київської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав на спірну квартиру, вона звернулася із зазначеним позовом до суду. У судовому засіданні редставник позивача підримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач Київська міська рада в судове засідання не забезпечив явку свого представника, надіславши клопотання про слухання справи у відсутності їх представника. Третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві також в судове засідання не забезпечив явку свого представника, надіславши клопотання про слухання справи без їх участі. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть (Серія [NUMBER]), виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві 21 липня 2013 року (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Другою київською державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] була заведена спадкова справа № 524/2013 щодо майна померлого. З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач [PERSON] (матір померлого), як спадкоємиця першої черги після смерті [PERSON] звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою від 12 лютого 2014 року державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори Погорілої Л.С. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом на квартиру № [ADDRESS] на підставі Договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 23 липня 1998 року за реєстровим № 3629, оскільки даний договір не зареєстрований Реєстраційною служюою Головного управління юстиції у м. Києві. (а.с. 14) З договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 23 липня 1998 року, вбачається, що позивач [PERSON] подарувала своєму сину [PERSON] двокімнатну квартиру № [ADDRESS], загальною площею 45,5 кв.м, жилою площею 29,9 кв.м, яка належала їй на підставі довідки, виданої ЖБК "Супутник" Московського району м. Києва від 24 грудня 1991 року за № 252, та зареєстрованої у Київському міському бюро технічної інвентаризації 23 квітня 1992 року за реєстровим № 883. (а.с. 6) Як з"ясувалося під час оформлення спадщини, після укладення договору дарування [PERSON] не звернувся до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна і не зареєстрував там договір. Згідно листа № 16902 (И-2013) від 01 серпня 2013 року КП "Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна" квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі довідки ЖБК "Супутник" № 251 від 24 грудня 1991 року. Право власності, яке підтверджується посвідченим 23 липня 1998 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] договором дарування квартири, у встановленому порядку не зареєстроване, оскільки Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві відмовлено у реєстрації права власності за спадкодавцем на підставі поданого Договору дарування квартири. З наведеного вбачається, що спадкодавець [PERSON] після отримання договору дарування квартири не зареєстрував своє право власності на цю квартиру у Державному реєстрі. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема гараж. Згідно з абзацем 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Вбачається, що в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин, договір дарування квартири від 23 липня 1998 року, укладений між [PERSON] та померлим [PERSON] свідчить про належність квартири на праві власності спадкодавцю [PERSON] Позивач у справі є єдиним спадкоємцем померлого, якому державним нотаріусом не видано свідоцтва про право на спадщину за законом. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved