Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" про стягнення орендної плати та пені за невиконання обов'язку щодо сплати орендної плати за 2015 рік. В послідуючому позовні вимоги були збільшені в частині стягнення орендної плати також за 2016 рік. Позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що він являється власником земельних ділянок, площею 2,7622 га., кадастровий номер 4823983800:01:000:0036; площею 2,7623 га., кадастровий номер 4823983800:01:000:0037, які розташовані в межах території Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 15 січня 2015 року він уклав з ТОВ "Агрофірма Корнацьких" договори оренди землі, відповідно до яких передав в строкове платне володіння та користування відповідачу земельні ділянки, строком на 7 років, зі сплатою орендної плати щорічно, у строк до 26 грудня. Посилаючись на невиплату орендної плати за 2015, 2016 р.р., позивач просив стягнути з відповідача орендну плату в сумі 52 809 грн. 28 коп., та пеню за несвоєчасне внесення орендної плати у розмірі 0,3 % від несплаченої суми орендної плати за кожний день прострочки, всього за 367 днів, а також понесені витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги частково, пояснив, що суму заборгованості по орендній платі він рахував із розрахунку 13 202 грн. 32 коп. за рік за кожну земельну ділянку, тобто в розмірі суми доходу, отриманого ним у 2015 році від ТОВ "Агрофірма Корнацьких" за земельну ділянку площею 2.76 га., належну йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 036036, що підтверджено відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України (а.с. 30), пеню просив стягнути за 250 днів прострочки невиплати орендної плати за 2015 рік. Представник відповідача в суд не прибув, в надісланих на адресу суду клопотанні та запереченні на позов просив розглянути справу без представника ТОВ "Агрофірма Корнацьких", позовні вимоги товариство не визнає, посилаючись на те, що оскільки державна реєстрація договорів оренди проведена 09 вересня 2015 року, тому за 2015 рік орендна плата не повинна виплачуватися, крім того зазначено, що відповідно до умов договору оренди орендна плата за користування однією земельною ділянкою в грошовому виразі складає 2 275 грн. в рік, отримання орендної пати в натуральній формі позивачем не погоджено відповідно до процедури, обумовленої умовами договорів оренди, тому орендна плата в сумі 13 202 грн. 32 коп. в рік за оренду кожної земельної ділянки, є необґрунтованою. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено , що [PERSON] є власником земельних ділянок площею 2,7622 га., кадастровий номер 4823983800:01:000:0036; площею 2,7623 га., кадастровий номер 4823983800:01:000:0037, що розташовані в межах території Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які отримані позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], що підтверджується витягами із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 7, 12), свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с. 85), копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 036035 (а.с. 87), кадастровими планами (а.с. 88-89). 15 січня 2015 року між [PERSON] як орендодавцем з однієї сторони та ТОВ "Агрофірма Корнацьких" як орендарем з іншої сторони було укладено договора оренди землі (а.с. 8-10, 13-15), предметом яких значаться вказані земельні ділянки. Державна реєстрація права оренди земельних ділянок здійснена 09 вересня 2015 року, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. 11, 16). Пунктами 9, 11 вказаних договорів оренди передбачено, що орендна плата складає фіксовану грошову суму у розмірі 2 275 грн. 87 коп., що становить 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, яка визначена в сумі 75 842 грн. 87 коп. Орендна плата може бути проведена сільськогосподарською продукцією, тобто в натуральній формі. Форма розрахунку за договором (грошова або у натуральній формі) окремо щорічно погоджується Сторонами в межах розміру плати, визначеного Додатком № 1 до Договору, шляхом подання Орендодавцем на ім'я Орендаря письмової заяви. Така заява подається Орендодавцем Орендарю до 01 вересня року, за який проводиться розрахунок по орендній платі. Якщо протягом року Сторони не погодили форму виплати орендної плати, вважається , що розрахунок по орендній платі буде здійснюватися в грошовій формі на суму зазначеного в абзаці 1 п. 9 Договору. 2 Орендна плата вноситься щорічно до 26 грудня того року за який здійснюється розрахунок по орендній платі. Відповідно до п. 13 Договору розмір орендної плати може бути переглянутий, в разі необхідності, виключно за взаємної згоди сторін, п. 36 Договору зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін. ТОВ "Агрофірма Корнацьких" не заперечувало, що орендна плата не виплачена позивачу за 2015, 2016 р.р. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За частиною 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV. За змістом ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбаченому Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» та договором оренди. За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового 3 пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не спростовано доказами твердження позивача про факт використання ТОВ "Агрофірма Корнацьких" протягом 2015 року належних йому земельних ділянок , тобто після підписання сторонами договорів, яке мало місце 15 січня 2015 року, так як і до цього земельні ділянки використовувалися саме відповідачем для проведення економічної діяльності та отримання доходу від їх цільового використання - вирощування зернових культур , бобових культур і насіння олійних культур. Згідно зі статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру, тобто реєстрацією є запис, фіксація фактів або явищ з метою обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів, внесення до списку або книги обліку. За змістом цієї статті, реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім, щодо договору. Зібрані у справі докази вказують на те, що дії сторін при укладенні Договорів оренди землі від 15 січня 2015 року були направлені на реальне настання правових наслідків, що обумовлені таким договором. Сторони Договору узгодили усі істотні умови Договору оренди землі, у відповідності з вимогами ст. 15 Закону України "Про оренду землі". Наведене свідчить, що державна реєстрація договорів оренди землі у період визначений сторонами дії договору вказує на правомірне, договірне використання відповідачем спірної земельної ділянки відповідно до норм ЗК, ЦК, інших Законів України. Статтею 96 Земельного кодексу України встановлений обовязок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма ЗК України кореспондується відповідно зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в договорах оренди землі, укладених між сторонами, а саме в п. 28 «Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати». Встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами, в розумінні правил ст. 58, 59 ЦПК України, щодо їх належності та 4 допустимості, вказують на наявність порушеного права позивача зі сторони відповідача щодо виплати йому орендної плати за користування земельними ділянками: кадастровий номер - 4823983800:01:000:0036 , площею 2, 7622 га. та кадастровий номер - 4823983800:01:000:0037, площею 2, 7623 га. протягом 2015 - 2016 р.р., тому заборгованість по виплаті орендної плати за користування земельними ділянками за вказаний період і пеня за невнесення орендної плати у строки передбачені договорами, як того вимагає позивач та передбачено умовами договорів оренди землі, підлягають стягненню у примусовому порядку. При визначенні розміру заборгованості по орендній платі, суд приймає до уваги положення пунктів 9, 11 договорів оренди землі, якими передбачено грошова форма орендної плати, яка складає фіксовану грошову суму у розмірі 2 275 грн. 87 коп. за кожну земельну ділянку, що становить 3% від нормативно грошової оцінки земельних ділянок, так як орендна плата в іншій формі розрахунку - натуральній, між сторонами не погоджена у спосіб, передбачений умовами договорів оренди землі, а саме позивачем не надано доказів подання на ім'я Орендаря письмової заяви в строк до 01 вересня року про виплату орендної плати у натуральній формі, за який проводиться розрахунок по орендній платі. Суд не бере до уваги вимоги позивача про стягнення орендної плати в розмірі 13 202 грн. 32 коп. за рік за одну земельну ділянку, що складає, як зазначає позивач, суму доходу отриманого ним у 2015 році від відповідача за оренду земельної ділянки площею 2.76 га, належну йому на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 036036 (а.с. 31), оскільки така сума договорами оренди землі не передбачена та не погоджена між сторонами додатковими угодами, тому заборгованість по орендній платі складає в сумі 9 103 грн. 48 коп. із розрахунку 2 275 грн. 87 коп. х 2 земельні ділянки х 2 роки користування. Пунктом 14 договорів оренди землі передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3 % несплаченої суми за кожний день прострочення. Отже, пеня від несплаченої орендної плати за 2015 рік у розмірі 0,3 % несплаченої суми орендної плати (2 275 грн. 87 коп.) за кожний день прострочки складає 2 275 грн. 87 коп. х 0,3 % = 6,828 грн. в день. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги в частині стягнення пені, вказавши період прострочки 250 днів , таким чином сума пені, яка підлягає стягненню складає 3 414 грн. із розрахунку 250 днів х 6,828 грн х 2 договори. У відповідності до ст 88України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial