Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

Позивач Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області, звернулося до суду з позов до відповідача [PERSON] , в якому просить: стягнути [PERSON] шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, в розмірі 1343,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що відповідно до статті 11 Закону України «Про тваринний світ», державне управління та регулювання у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, уповноважені центральні органи виконавчої влади у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 895, Державне агентство рибного господарства України (далі - Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів. регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Згідно Положення про Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15 липня 2016 року № 229, Черкаський рибоохоронний патруль є територіальним органом Держрибагентства, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Повноваження Черкаського рибоохоронного патруля поширюються на Черкаську область, територію та акваторію водних об`єктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагентством. Основним завданням Черкаського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагентства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності. Відповідно до статті 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони уповноважені подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Стаття 34 Закону України «Про тваринний світ» передбачає, що користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язанні додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу, використовувати тваринний світ у способи , що не допускають порушення цілісності природних угрупувань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати. Згідно п.3.15 Правил любительського та спортивного рибальства забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 21.12.2018 у справі № 711/10520/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення. передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП і звільнено від адміністративної відповідальності враховуючи пом`якшуючи обставини.. Вищевказана постанова суду відповідачем не оскаржувалась . Відповідно до ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Питання щодо відшкодування завданих збитків [PERSON] в ході розгляду адміністративної справи не вирішувалось, оскільки ст. 40 КУпАП не передбачено одночасне стягнення завданої шкоди саме на користь держави. За таких обставин, сума завданої шкоди, може бути стягнена в порядку цивільного судочинства. Таким чином, вина [PERSON] є доведеною, а факт заподіяння ним шкоди, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів є безспірним, оскільки зазначений факт встановлений постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси, а відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 27 листопада 2019 року на адресу [PERSON] надіслано лист-вимогу №1-5-19/1720-19 з проханням добровільно сплатити завдану шкоду, але даний лист відповідачем проігноровано і на момент подачі позову шкода не відшкодована. На підставі вищевикладеного Управління Держаного агентства рибного господарства Черкаської області (Черкаський рибохоронний патруль) просить суд, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача завдану шкоду в розмірі 1343,00 грн. та сплачений судовий збір в сумі 1921,00 грн. Ухвалою суду від 20 січня 2020 року відкрито провадження по справ та признаено до розгляду а правилами с прощенного позовного провадження. В судове засідання представник позивача Управління Держаного агентства рибного господарства Черкаської області (Черкаський рибохоронний патруль) не з`явився. До початку розгляду справи надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Причину неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи був вчасно та належним чином повідомлений. Згідно адресної довідки Відділу реєстрації місця проживання Черкаської міської ради від 16 січня 2020 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 24 січня 1992 року. (а.с. 16). Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суддя прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 26.10.2018 року о 18 год. 00 хв. на р.Дніпро м.Черкаси мікрорайону «Митниця», здійснював вилов риби забороненим знаряддям лову риби, а саме - сіткою з мисинової ліски, яку став у брід, чим порушив п. 3.5 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. № 19, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП. При цьому вилов свіжу рибуцінних видів, а саме судак-1 штука, плоскирка - 3 штуки, синець - 3 штуки, сазан - 1 штука, лящ - 1 штука та завдав збитків рибному господарству України на суму 1343 гривень 00 копійок. Відносно [PERSON] складений протокол про адміністративне правопорушення №001516 від 26.10.2019 року за ч.4 ст. 85 КУпАП. Постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 21 грудня 2018 у справі № 711/10520/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення. передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено штраф в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень з конфіскацією знарядь лову.. Вищевказана постанова суду відповідачем не оскаржувалась та 02.01.2019 набрала законної сили. Відповідно до ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Питання щодо відшкодування завданих збитків громадянином [PERSON] в ході розгляду адміністративної справи не вирішувалось, оскільки ст. 40 КУпАП не передбачено одночасне стягнення завданої шкоди саме на користь держави. За таких обставин, сума завданої шкоди, може бути стягнена в порядку цивільного судочинства. Таким чином, вина [PERSON] є доведеною, а факт заподіяння ним шкоди, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів є безспірним, оскільки зазначений факт встановлений постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 21 грудня 2018 року, а відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В ст. 10 Закону України "Про тваринний світ" зазначено, що громадяни зобов`язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об`єктів тваринного світу, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про тваринний світ" об`єктами тваринного світу є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі. Згідно ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно ст. 20 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно ст. 37 Закону України ''Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади. Поряд із цим, одночасно дані природні ресурси є власністю Українського народу. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку (ст. 145 Конституції України). Враховуючи вищевикладене, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди. Згідно розрахунку розміру шкоди, заподіяної незаконним виловом риби, [PERSON] завдано збитків рибному господарству України на суму 1343 гривень 00 копійок. Розмір шкоди визначено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1030 від 07.11.2012 року та Такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» (п. 6.2. Правил рибальства). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з [PERSON] на користь Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області слід стягнути судові витрати в сумі 1 921 грн. 00 коп.

Outcome: approved