Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

ПАТ "Альфа-Банк"звернулось 06.07.2015 року до Оржицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що 28.10.2014 року між ПАТ "Альфа-Банк"та [PERSON]був укладений кредитний договір №500963190, згідно якого позивач по даній справі зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 25087,78 грн. у строк з 28.10.2014 року до 29.10.2019 року, а відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту. Свої зобов'язання за договором позивач виконав. Відповідач порушив умови Кредитного договору, внаслідок чого станом на 17.06.2015 року він має прострочену заборгованість за кредитом на суму 25087 грн. 78 коп., за відсотками - 2299 грн. 36 коп. та по комісії - 2296 грн. 73 коп. У зв'язку з систематичним порушенням своїх обов'язків зі сплати кредиту відповідачу нараховано неустойку: штраф - 1400 грн. 00 коп. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просить стягнути [PERSON]на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованість - 31083,87 грн., а саме: за кредитом - 25087,78 грн.; по відсотках - 2299,36 грн.; по комісії - 2296,73 грн.; штраф - 1400,00 грн та судові витрати - судовий збір в сумі 310 грн. 84 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, проте надав заяву, в якій прохає суд розгляд справи провести за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позову. Зазначивши, що позивач умисно приховує той факт, що спірний кредитний договір укладено на виконання іншого кредитного договору, який ним надано суду. Реально за спірною угодою відповідач коштів не отримувала. Відповідач належним чином погашала кредит за 2013 рік, що не було враховано позивачем при подачі позову до суду, як доказ суду надано відповідні квитанції. Прохає відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.10.2014 року між ПАТ "Альфа-Банк"та [PERSON]був укладений кредитний договір №500963190, згідно якого позивач по даній справі зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 25087,78 грн. у строк з 28.10.2014 року до 29.10.2019 року. Додатком №1 до кредитного договору №500963190 від 28.10.2014 року вказано графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Аналізуючи зміст договору та невід»ємних додатків до нього встановлено, що п. 2.4. кредитної угоди № 500963190 від 28.10.2014 року передбачено, що вказаний кредит надається для погашення заборгованості за кредитним договором № 500428548 від 07.11.2013 року у розмірі 25087,78 грн. Відповідно до п. 2.2 договору встановлена процентна ставка по кредиту у розмірі 15,99% річних. Пунктом 2.8 передбачено комісійну винагороду банку за управління кредитом у розмірі 1,29% від суми кредиту. Пунктом 4 договору передбачено, що у випадку коли позичальник допустить прострочення, то зобов»язаний сплатити штраф у розмірі 150 грн. за кожен день допущеного прострочення платежу. Вказаний договір підписаний сторонами, тобто сторони прийняли його до виконання. Додатком № 1 та № 2 урегульовані інші умови даного кредиту, вказані додатки також підписані сторонами. 21.04.2015 року на адресу відповідача позивач направив вимогу про дострокове повернення кредиту (поштове відправлення № 91). Що було залишено поза увагою боржника. У запереченнях на позов, відповідач надав суду кредитний договір № 500428548 від 07.11.2013 року згідно якого відповідач отримала в банку кредит у розмірі 20000 грн. з терміном повернення до 08.11.2016 року. На виконання його умов відповідачем здійснювалось погашення кредиту 26.11.2013 року на суму 1269,21 грн., 02.01.2014 року на суму 1269, 21 грн., 05.02.2014 року на суму 1269,21 грн. та 22.03.2014 року на суму 1500 грн. Таким чином, у суді встановлено, що всупереч договірним умовам кредитної угоди № 500428548 від 07.11.2013 року, [PERSON] здійснювала платежі лише до березня 2014 року, що і слугувало підставою для укладення іншої угоди від 28.10.2014 року, як рефінансування попередньої. Дослідивши зміст платіжних документів суд вважає, що вказані квитанції стосуються кредитного договору, який було укладено між сторонами 07.11.2013 року. Спірний договір було укладено 28.10.2014 року за № 500963190. Квитанцій, які б підтверджували погашення відповідачем взятих на себе зобов»язань по даній угоді суду надано не було. Відповідно до статті 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, що підтверджується випискою по особовим рахункам з 28.10.2014 року по 17.06.2015 року. Відповідачем було порушено умови кредитного договору, внаслідок чого він станом на 17.06.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом на суму 25087 грн. 78 коп., за відсотками - 2299 грн. 36 коп., по комісії - 2296 грн. 73 коп, штраф (за прострочку платежів) 1400 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом від 17.06.2015 року. У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов'язковим для виконання (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує умов кредитного договору та у добровільному порядку не сплачує суму заборгованості по кредиту та відсотки за користування кредитом, тому є підстави для стягнення боргу з боржника у примусовому порядку. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved