Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області збитків завданих порушенням умов договору у розмірі 2441 грн. 60 коп. та 258 грн. 14 коп. зайве сплаченого грошового забезпечення. В обґрунтування позову зазначив, що 07.02.2010 року між Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області та [PERSON] та Вінницьким Вищим професіональним училищем ДДСО при МВС України (далі - Училище) було укладено договір № 500 на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України, вищим професійним училищем Департаменту ДСО при МВС України та підрозділом Державної служби охорони (далі - договір). Відповідно до умов пунктів 1.2 - 1.4.1 договору, позивач зобов'язався оплатити у повному обсязі училищу вартість навчання відповідача за спеціальністю охоронник, а також призначити відповідача на посаду, забезпечити речовим майном, грошовим утриманням відповідно до присвоєного спеціального звання та займаної посади працівника міліції охорони. Згідно з пунктами 2.2 - 2.4 договору, відповідач зобов'язався пройти у повному обсязі навчання в училищі, по закінченню навчання прибути на роботу до позивача та відпрацювати у позивача на призначеній посаді мінімум 2 роки (пункт 2.3 Договору). У відповідності з умовами договору, з 07.01.2011 по 06.05.2011 відповідач пройшов навчання в училищі та отримав свідоцтво про початкову підготовку від 06.05.2011 № 5548/11. позивачем на навчання відповідача в училищі було витрачено 12730,39 грн. (без ПДВ). Наказом позивача від 07.06.2011 № 88 о/с було прийнято відповідача на посаду міліціонера по охороні об'єктів окремого батальйону міліції Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області з 07.05.2011. З 21.12.2012 відповідач на службу не виходив. Наказом позивача від 05.03.2013 № 200 о/с відповідача було звільнено зі служби в ОВС України за пунктом 63 "Ж" (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою КМУ від 29.07.1991 №114. Час перебування відповідача на посаді міліціонера склав 1 рік 07 місяців 15 днів, а недопрацьований в порушення пункту 2.3 договору відповідачем час на посаді міліціонера склав 4 місяця 15 днів. Пунктом 2.4 договору був передбачений обов'язок відповідача компенсувати позивачу всі витрати, пов'язані з утриманням відповідача у навчальному закладі у випадку дострокового звільнення з роботи (раніше двох років). Таким чином, пропорційно до відпрацьованого відповідачем часу в підрозділах позивача, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу 2441 грн. 60 коп. збитків, завданих порушенням умов договору. Згідно п. 1.15 "Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" № 499, яка затверджена Наказом МВС України 31.12.2007 року, виплата грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу здійснюється щомісяця з 20 до 25 числа за поточний місяць. Оскільки відповідач перестав виходити на службу з 21.12.2012, у відповідача виник обов'язок перед позивачем повернути зайво нараховане грошове забезпечення за період з 21.12.2012 по 31.12.2012 у сумі 445,39 грн., з якої позивачем було проведено компенсацію утриманих з відповідача грошового забезпечення сум податків та інших обов'язкових платежів на суму 6,89 грн. та проведено доплату за роботу в понаднормовий час у сумі 180,36 грн. Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 2441,60 + 445,39 - 6,89 - 180,36 = 2699,74 грн. Письмове звернення позивача від 31.07.2013 №48/1-1-2227 про відшкодування збитків по договору залишилося відповідачем без задоволення, у зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду. Представник позивача, що діє на підставі довіреності Петімко О.В., в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу за її відсутності, позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини: 07.02.2010 року між Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області та [PERSON] та Вінницьким Вищим професіональним училищем ДДСО при МВС України було укладено договір № 500 на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України, вищим професійним училищем Департаменту ДСО при МВС України та підрозділом Державної служби охорони (а.с. 10-11). Відповідно до умов пунктів 1.2 - 1.4.1 договору, позивач зобов'язався оплатити у повному обсязі училищу вартість навчання відповідача за спеціальністю охоронник, а також призначити відповідача на посаду, забезпечити речовим майном, грошовим утриманням відповідно до присвоєного спеціального звання та займаної посади працівника міліції охорони. Згідно з пунктами 2.2 - 2.4 договору, відповідач зобов'язався пройти у повному обсязі навчання в училищі, по закінченню навчання прибути на роботу до позивача та відпрацювати у позивача на призначеній посаді мінімум 2 роки (пункт 2.3 Договору). У відповідності з умовами договору, з 07.01.2011 по 06.05.2011 відповідач пройшов навчання в училищі та отримав свідоцтво про початкову підготовку від 06.05.2011 № 5548/11. Позивачем на навчання відповідача в училищі було витрачено 12730,39 грн. (без ПДВ). Наказом позивача від 07.06.2011 № 88 о/с було прийнято відповідача на посаду міліціонера по охороні об'єктів окремого батальйону міліції Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області з 07.05.2011 (а.с. 8). Наказом позивача від 05.03.2013 № 200 о/с [PERSON] було звільнено зі служби в ОВС України за пунктом 63 "Ж" (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою КМУ від 29.07.1991 №114. Час перебування відповідача на посаді міліціонера склав 1 рік 07 місяців 15 днів, а недопрацьований в порушення пункту 2.3 договору відповідачем час на посаді міліціонера склав 4 місяця 15 днів (а.с.8). Пунктом 2.4 договору передбачений обов'язок відповідача компенсувати позивачу всі витрати, пов'язані з утриманням відповідача у навчальному закладі у випадку дострокового звільнення відповідача з роботи (раніше двох років). Згідно розрахунку заборгованості пропорційно до відпрацьованого відповідачем часу в підрозділах позивача, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу 2441 грн. 60 коп. збитків, завданих порушенням умов договору (а.с. 12). Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином. Відповідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно п. 4 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, у відповідача настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу понесені збитки. Згідно п. 1.15 "Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" № 499, яка затверджена Наказом МВС України 31.12.2007 року, виплата грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу здійснюється щомісяця з 20 до 25 числа за поточний місяць. Оскільки відповідач перестав виходити на службу з 21.12.2012, у відповідача виник обов'язок перед позивачем повернути зайво нараховане грошове забезпечення за період з 21.12.2012 по 31.12.2012 у сумі 445,39 грн., з якої позивачем було проведено компенсацію утриманих з відповідача грошового забезпечення сум податків та інших обов'язкових платежів на суму 6,89 грн. та проведено доплату за роботу в понаднормовий час у сумі 180,36 грн. Відповідно до п. 1ст. 22 Цивільного Кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 2441,60 + 445,39 - 6,89 - 180,36 = 2699,74 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved