Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

26.05.2014 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (правонаступник ТОВ "Комерційний Банк "Дельта") (далі Банк, Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 03.01.2011 року між Банком та Відповідачем укладено договір про надання кредиту, згідно з яким останній отримав кредит на загальну суму 5 461,99 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом виходячи зі ставки 0,01% на рік. Оскільки боржник належним чином не виконує свої зобов'язання за угодою, позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 03.03.2014 року становить 4 759,03 грн., яка складається із: заборгованість за сумою кредиту - 4 221,44 грн.; заборгованість за відсотками - 0,15 грн.; заборгованість по комісії - 537,44 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач також не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив. До суду повернувся конверт направлений Відповідачу на зареєстровану у встановлену законом порядку адресу місця проживання останнього, разом з довідкою про повернення у зв'язку із: "за закінченням терміну зберігання". Суд зазначає, що за приписами ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. З огляду на належне повідомлення Відповідача, справа призначена в порядку заочного розгляду, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, доводи позовної заяви, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526, 530, 599 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним . Виходячи з положень статей 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Суд зазначає, що відповідно до ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст. 628 ЦК України. Судом встановлено, що 03.01.2011 року між Банком та Відповідачем укладено кредитний договір №002-03040-030111 (далі Договір), згідно з яким останній отримав кредит на загальну суму 5 461,99 грн. на строк 9 місяці з кінцевим терміном повернення не пізніше ніж 02.10.2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитом виходячи зі ставки 0,01% на рік. при цьому грошові кошти надані в сумі 5 011 грн. безпосередньо на придбання майна зазначеного в рахунку фактурі №СФDNZ-0000000035 від 03.01.2011 року та в сумі 450,99 грн. на оплату страхового платежу ПрАТ СК "Дельта життя". На виконання умов угоди Позивач надав відповідачеві кредит у сумі 5 011 грн., про що свідчить меморіальний ордер №70792 від 03.01.2011 року та рахунок фактура №СФDNZ-0000000035 від 03.01.2011 року, що Відповідачем не спростовано. Згідно з частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. У порушення вищевказаних норм закону та умов кредитного договору Відповідач зобов'язання вказаним договором належним чином не виконав. Згідно умов договору, у випадку порушення позичальником строків сплати передбачених договором платежів більше ніж на один місяць, Банк має право вимагати від позичальника достроково повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. При несвоєчасній сплаті Позичальником платежів в строки, передбачені договором, Банк має право вимагати від позичальника оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку (п.6 Договору). Таким чином, станом на 03.03.2014 року заборгованість Відповідача за кредитним договором перед Банком складає: заборгованість за сумою кредиту - 4 221,44 грн.; заборгованість за відсотками - 0,15 грн.; заборгованість по комісії - 537,44 грн. З огляду на викладене, враховуючи, що Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, а також інших витрат відповідно до умов Договору, що підтверджується зокрема розрахунком заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а отже позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме стягнути з відповідача на користь Банку понесені витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved