Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

27.01.2015 року ПАТ КБ "Приватбанк" в особі представника Сафір Ф.О. звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 9385,75 грн. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що 03.10.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" ( правонаступником якого є позивач ) та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав останньому кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту в розмірі 7000 грн. з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, а відповідач зобов'язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 36 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом. Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте, відповідач, незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погашав кредит та не сплачував проценти за користування ним, внаслідок чого станом на 30.11.2014 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 27486 грн. 25 коп., яка складається з - заборгованості за кредитом у розмірі 6580 грн. 58 коп.; - заборгованості за процентами в розмірі 15838 грн. 30 коп.; - комісії за користування кредитом у розмірі 5067 грн. 37 коп. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.03.2011 року з [PERSON] на користь Банку було стягнуто сума заборгованості у розмірі 19023 грн. 63 коп., різниця становить 8462 грн. 62 коп., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. штраф ( фіксована частина ); - 423 грн. 13 коп. (процентна складова ). Отже, на підставі викладеного, просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 9385,75 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій уточнив, що складова заборгованості у розмірі 5067 грн. 37 коп. є пенею, а не комісією за користування кредитом та оскільки рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.03.2011 року стягнуто з відповідача тіло кредиту, штрафи, проценти та комісії за користування кредитом станом на 31.10.2011 року, остаточно просив стягнути різницю по процентам у розмірі 7409 грн. 73 коп. та пеню у розмірі 2434 грн. 70 коп., посилаючись на викладене просив задовольнити позов, розглянувши справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує ( а.с. 33-37 ). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе, згідно ст.224 ч.1 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по цивільній справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.10.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" ( правонаступником якого є позивач ) та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав останній кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту в розмірі 7000 грн. з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, а відповідач зобов'язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 36 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом (а.с.13 ). Своїм підписом у заяві позичальника відповідач підтвердила, що заява разом із пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.03.2011 року з відповідача на користь банку стягнуто заборгованість за вищевказаним кредитним договором станом на 03.10.2007 року в розмірі 19023,63 грн., з яких 6580 грн. 58 коп. - заборгованість за кредитом, 8428 грн. 57 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2632 грн. 40 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи - 500 грн. ( фіксована частина ), 882 грн. 08 коп. - ( процентна складова ) ( а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК Українизобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов'язання передбачені ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Зокрема, відповідно до ст. 599 ЦК Українизобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Аналогічні умови містить й кредитний договір. Тому наявність рішення суду про стягнення боргу за грошовим зобов'язанням, що не було виконане вчасно, не може свідчити про припинення між сторонами зобов'язання до дня його фактичного виконання. З матеріалів справи вбачається, що судове рішення боржником не виконане. Таким чином ПАТ КБ "ПриватБанк" правомірно продовжував нараховувати [PERSON] проценти в період з 31.10.2011 року по 30.11.2014 року. Станом на 30.11.2014 року заборгованість по процентам становить 7409,73 грн.., що повністю підтверджується наданим розрахунком боргу та випискою з рахунку позичальника, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача ( а.с. 38-42 ). Що стосується неустойки (пені), то суд виходить з того, що вона нарахована позивачем підставно, проте частково поза межами встановленої законом позовної давності. Згідно ст. 526 ЦК Українипозовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) законом встановлено позовну давність в один рік (п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України). Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 3 вересня 2014 року ухвалив постанову у справі № 6-100цс14, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за договором позики. Зі змісту постанови Верховного Суду України слідує, що позовна давність по вимогам про стягнення неустойки підлягає застосуванню судом незалежно від наявності заяви сторони про її застосування та незалежно від обумовлення сторонами в договорі іншого, більш тривалого строку. При цьому, виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК Україниобчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. За таких обставин з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню неустойка (пеня), нарахована в межах річного строку до дня звернення до суду (дати здачі позову до суду, а саме 27 січня 2015 року), однак в межах позовних вимог, а саме за період з 27 січня 2014 року по 30.11.2014 року, що становить 658,10 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial