Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення за співвласниками [PERSON] та [PERSON] ідеальні частки в спільному сумісному майні і визнати за кожним з них право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та стягнення судови витрат. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 18.11.2012 року між нею та відповідачем укладено шлюб, під час шлюбу за рахунок їх спільних сумісних коштів відповідачем за результатами проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна №320351 від 07.03.2018 було придбано трикімнатну квартиру [ADDRESS] . За придбану квартиру відповідач за рахунок їх спільних коштів сплатив на рахунок організатора торгів ДП ""СЕТАМ" 12299,00 грн та 233681,00 грн на депозитний рахунок Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області. таким чином квартира була придбана ними за 245980,00 грн. Після цього, 22.03.2018 року Олександрійським МРВ ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області відповідачу було надано Акт про реалізацію предмету іпотеки. 23.03.2018 року відповідачу на підставі Акту приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Чернишовим С.С. було посвідчено і видано відповідачу свідоцтво про право власності на зазначену квартиру. В зв`язку з тим, що на момент придбання квартири відповідач тимчасово не працював, а вона працювала в ТОВ "Украгроком", тому він офрмально займався процедурою по придбанню квартири. З цих причин відповідача і було визначено титульним власником квартири. Після придбання квартири вона з дитиною зареєструвалися в ній, відповідач зареєстрований за іншою адресою, разом робили ремонт. Фактично продовжували проживати в орендованій квартирі. Влітку 2019 року сімейні стосунки розладились. Відповідач в червні переїхав проживати і працювати до м. Кропивницький, почав вести розгульний спосіб життя, підтримує близькі стосунки з іншою жінкою. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені в серпні 2019 року. Після припинення відносин відповідач почав заперечувати її право на спільне майно. Тому виникла необхідність в порядку розподілу майна виділити ідеальні частки зі спільної власності на квартиру. В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідач надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, зпроти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 18.11.2009р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , що підтверджується свдоцтвом про народження серії [NUMBER] . Державним виконавцем Олександрійського МРВ ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області на підставі протоколу про проведення електронних торгів складено акт про реалізацію предмету іпотеки, а саме: трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна сума внесена покупцем за придбане майно 245980,00 грн. На підставі вказаного Акту приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Чернишовим С.С. [PERSON] [PERSON] 23.03.2018 року було видано свідоцтво №219 про право власності на квартиру [ADDRESS] . З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №118259209 від 23.03.2018 року вбачається, що право власності на трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , номер запису: 25397309, підстава виникнення права власності: свідоцтво №219 від 23.03.2018 року Згідно довідки №405 від 22.04.2020 року, виданої КП "Житлогосп" в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (власник), [PERSON] (дочка), [PERSON] (дружина). Відповідно до ч.1 ст. 36 СК України підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя є шлюб. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частки дружини та чоловіка у майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 ЦК України). Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (ст. 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен на підставі доказів встановити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти подружжя або їх спільна праця. Тобто критеріями, за якими спірному набутому майну можна надати режим спільного майна, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 зазначеного Кодексу, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 ЦК України). Відступити від засади рівності часток при вирішенні спору про поділ майна, суд може у випадках, передбачених ч.2 і ч.3 ст.70 СК України. Зокрема, це має місце за обставин, що мають істотне значення, якщо один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Згідно з пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об1єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Таким чином, враховуючи позовні виомги та визнання позову відповідачем суд вважає, що спільне сумісне майно подружжя підлягає розділу шляхом визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності на 1/2 частку трикімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] за кожним. На підставі викладеного та

Outcome: approved