Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що її батько [PERSON], який помер 21.07.2015р. , мав у власності житловий будинок, розташований по вул.Ватутіна, 21 в с.Прибережне Ружинського району Житомирської області. На даний час позивачка бажає отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, однак зробити цього не може із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього. Тому просить суд визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок в порядку спадкування. В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З довідки Прибережненської сільської ради Ружинського району від 27.01.2016р. №22, вбачається, що відповідно до записів погосподарської книги по с.Прибережне Ружинського району Житомирської області за [PERSON] рахувався на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул.Ватутіна, 21 в с.Прибережне Ружинського району Житомирської області (а.с.8). З технічного паспорта на вказаний житловий будинок, який виготовлений КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" 25.09.2015р. , та довідки вказаного МБТІ від 20.11.2015р. № 1423, вбачається, що житловий будинок №21 по вул.Ватутіна в с.Прибережне Ружинського району Житомирської області побудований в 1961 році, господарські споруди побудовані в 1961-1978рр., правовстановлюючі документи на вказаний будинок в БТІ не зареєстровано ( а.с.7, 11-12). 2 Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, отриманої Ружинським районним судом Житомирської області 06.01.2017р. відомості про об'єкт нерухомого майна( житловий будинок та земельну ділянку), розташований за адресою:Житомирська область, Ружинський район, с.Прибережне, вул.Ватутіна, 21 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні ( а.с.57). . Відповідно до статті 86 ЦК Української РСР , яка діяла на час виникнення правовідносин, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Судом встановлено, що спірний житловий будинок був збудований у 1961 році. Положення діючого на той час законодавства, а саме: Указу Президії Верховної Ради СРСР "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних жилих будівель" від 26.08.1948р., прийнятою на виконання вказаного Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", Закону УРСР Про сільську Раду депутатів трудящих від 02.07.1968р. , визначали, зокрема, що підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію та не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Статті 120-127 ЦК УРСР(1963 р.) регулювали право власності колгоспного двору та реєстрацію вказаного права за членами двору в погосподарських книгах сільських рад. На підставі вказаного, суд приходить до впевненості, що [PERSON] був власником житлового будинку та господарських будівель, розташованих по вул.Ватутіна, 21 в с.Прибережне Ружинського району Житомирської області. Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України у справі № 6-137цс13 від 18.12.2013р. [PERSON] помер 21.07.2015р., що вбачається з свідоцтва про смерть (а.с.9). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця. Як вбачається із спадкової справи №416/2015р., заведеної 17.09.2015р. Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області відносно майна померлого 21.07.2015р. [PERSON], останній не залишив заповіт, а його спадщину прийняла єдиний спадкоємець за законом першої черги - його дочка [PERSON] (а.с.23-50). Таким чином, судом встановлено, що до позивачки перейшло в порядку спадкування за законом право власності спадкодавця [PERSON] на вказане спадкове майно - житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за вищевказаною адресою. Однак, як вбачається з повідомлення Ружинської державної нотаріальної контори Житомирської області від 07.07.2016р. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на спадщину [PERSON], яка складається з житлового будинку по вул.Ватутіна, 21 в с.Прибережне Ружинського району, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок (а.с.10). 3 На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивачки на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з її вини, оскільки вона не може оформити належне їй право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування відповідно до вимог закону з тих підстав, що реєстрація права власності на будинок відсутня. Оскільки право власності [PERSON] на вказане майно ніким не оспорюється, тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права власності на таке майно. З вищевикладених підстав, а також, враховуючи положення ст.174 ЦПК України, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved