Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідачів вказуючи на те, що вона ([PERSON].) після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] року, згідно рішення Прилуцького міськрайсуду від 17.02.2015 року за нею визнано право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON], який підлягає державній реєстрації в Реєстраційній службі Прилуцького міськрайонного управління юстиції. Після реєстрації свого права власності на будинковолодіння, [PERSON] звернулася до Прилуцької міської ради з метою приватизації земельної ділянки за цією-ж адресою, але отримала відповідь, що відповідно до рішення Прилуцької міської ради (78 сесії шостого скликання) від 25 грудня 2015гроку за № 18 земельну ділянку по [ADDRESS] із земель комунальної власності передано [PERSON], яка отримавши свідоцтво про право власності на цю земельну ділянку, продала [PERSON] згідно посвідченого 05.03.2015 року приватним нотаріусом Радченко Світланою Віталіївною договору купівлі-продажу земельної ділянки. Тому, позивач посилаючись на положення ст.10ч.1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст.116ч.1,120,126,152 Земельного Кодексу України у зв"язку з порушенням її права власності на згадану земельну ділянку, право власностіі на яку повинно перейти до неї ([PERSON].) разом із правом власності на житловий будинок, просить суд визнати незаконними та скасувати : - рішення Прилуцької міськради від 25 грудня 2014 року за № 18; - свідоцтво про право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] на ім'я [PERSON]; - договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0713га кадастровий номер [NUMBER] розташованої за адресою [ADDRESS] цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.2-5). В судовому засіданні : - позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] підтримали заявлений позов із наведених вище підстав, про що дали відповідні пояснення. - відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник останньої адвокат Чередніченко О.М. не визнав заявленого позову та у своїх поясненнях вказували на те, що не порушували чинного законодавства при переоформленні спірної земельної ділянки, яка була безхозною, бо із-за пожару будинок було приведено у непридатність, а тому вони взагалі оспорюють право власності позивача на житловий будинок та спірну земельну ділянку. - представник відповідача Прилуцької міськради не заперечив проти заявленого позову та відносить вирішення даного спору на судовий розсуд і вказує, що на час переоформлення спірної земельної ділянки у власність відповідачки [PERSON], міскрада не мала даних про наявність права на цю-ж земельну ділянку у позивачки [PERSON]. треті особи у справі: - приватний нотаріус Прилуцького міського нотаріального округу Радченко С.В. пояснила, що посвідчила договір купівлі-продажу земельної ділянки, при тому, продавець [PERSON] надала довідку КП "Прилуцьке МБТІ" про те, що знищені будівлі за адресою місця-розташування спірної земельної ділянки, що вона перевірила і не виявила заборон відчуження цієї земельної ділянки, а тому вказує про відсутність з її боку будь-яких порушень при посвідченні спірного договору купівлі-продажу. - начальник Реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, просять суд вирішити справу згідно чинного законодавства. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку задовольнити позов [PERSON], з таких підстав : В судовому засіданні установлено, що позивач [PERSON] на законних підставах, в порядку спадкування, набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією рішення Прилуцького міськрайсуду від 17.02.2015 року (а.с.25). Вказаний об"єкт житлової нерухомості зареєстрований на [PERSON], що відтверджується витягом з реєстру від 03.03.2015 року (а.с.20). Вказаний об"єкт житлової нерухомості розташований на земельній ділянці площею 713 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] (кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]), але, згідно рішення Прилуцької міської ради Чернігівської області (78 сесії шостого скликання) від 25 грудня 2014 року за № 18 цю земельну ділянку предано [PERSON] (а.с.74). Після цього, 12.01.2015 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на вищеназвану спірну земельну ділянку (а.с.72), а вже 05.03.2015 року згідно нотарільно-посвідченого договору купівлі-продажу вона, [PERSON], провела відчуження цієї земельної ділянки [PERSON], що підтверджується копією оспорюваного договору (а.с.51). Вирішуючи спірні правовідносини у даній справі, суд керується фактично установленими обставинами та правовими нормами їх регулючих, а саме: Стаття 61 частина 3 Цивільного процесуального Кодексу України вказує на те, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, не підлягає доказуванню право власності позивача [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] згідно рішення Прилуцького міськрайсуду від 17.02.2015 року. Тому, суд вважає безпідставними твердження відповідача [PERSON] та її представника Чередніченко О.М., де оспорюють право власності позивача на вказану житлову нерухомість. Згідно Договору №969 від 06.05.1959 року саме ця земельна ділянка "предоставлена в бессрочное пользование для строительства индивидуального жилого дома..." (а.с.101-103). Частиною 1 ст. 120 Земельного Кодексу України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Застосовуючи вищевказану правову норму, суд керується фактично установленими обставинами справи про те, що саме позивач [PERSON] є власником об"єкту житлової нерухомості, яке розташоване на спірній земельній ділянці площею 713 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] (кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]). Отже, ця земельна ділянка не могла бути передана стороннім стороннім особам (окрім власника садиби-[PERSON]), а тому, суд вважає незаконним та підлягає скасуванню пункт 6.22 рішення Прилуцької міської ради Чернігівської області від 25 грудня 2014 року за № 18, яким [PERSON] із земель комунальної власності передано у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] (кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]). Тому, суд вважає незаконними і всі наступні дії та рішення відповідачів, що є похідними від первинного порушення прав позивача та призвело до подальшого порушення її прав, а саме: спочатку рішенням Прилуцької міської ради від 25 грудня 2014 року за № 18 було незаконо передано дану (спірну) земельнку ділянку площею 0,0713га кадастровий номер [NUMBER] у власність [PERSON], на підставі чого остання в незаконний спосіб і отримала свідоцтво про право власності на цю земельну ділянку, а потім відбулося незаконне відчуження спірної земельної ділянки між відповідачами [PERSON] - [PERSON] за нотаріально посвідченим договором кіпівлі-продажу від 05.03.2015 року. Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів міс цевого самоврядування тощо. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає законним та обгрунтованими вимоги позивача [PERSON], а тому задовольняє її позов та за правилами ст.88 ЦПК України вважає необхідно стягнути на її користь з відповідача [PERSON] - 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved