Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1" про стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що він працював на Державному підприємстві "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" з 20.02.2006 року в якості гірничого робітника очисного вибою, загальний підземний стаж позивача складає 25 років. Під час виконання службових обовязків з позивачем стався нещасний випадок 29.05.2016 року, внаслідок якого останній отримав забій, здавлення грудної клітини, закритий перелом 6,7,8 ребер зліва зі зміщенням; забій грудини; забій грудного відділу хребта, а після тривалого лікування 27 вересня 2016 року висновком обласного центру медико-соціальних експертиз м. Краматорська позивачу було первинно встановлено 40% втрати професійної працездатності безстроково. За висновком МСЕК [PERSON] призначено медикаментозне та санаторно-курортне лікування, наявні наслідки ушкоджень призводять до тяжких фізичних і моральних страждань, у позивача порушились нормальні життєві звязки, життєва діяльність останнього обмежена. На теперішній час позивач має серйозні порушенні здоровя у звязку з його ушкодженням, що призводить до болю у попереку та лівій кісті. Позивач вимушений значний час витрачати на відвідування лікувальних закладів, проходження лікування, систематичні обстеження та консультації спеціалістів. Вище викладене завдає [PERSON] фізичних, моральних страждань та дискомфорту. Враховуючи вказані обставини позивач просить стягнути з ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" на його користь 40 000 гривень моральної шкоди одноразово. Позивач в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі та уточнив позовні вимоги, просив суд стягнути з ДП"Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" на його користь одноразово 12\~000 гривень моральної шкоди. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заперечення проти позову, згідно з яким проти задоволення позову заперечує, оскільки згідно узагальненого аналізу судової практики у справах про відшкодування моральної шкоди роботодавцем завданої робітнику у зв'язку з ушкодженням здоров'я під час виконання трудових обов'язків розмір моральної шкоди визначається відповідно до відсотків втрати працездатності, встановленої МСЕК, при 10% - дорівнює 3000 грн., при 30% - 9000 грн., при 80% -24000 грн. Окрім цього зазначає, що виплата моральної шкоди виникає з дня встановлення особі стійкої працездатності вперше висновком МСЕК, а як вбачається з довідки МСЕК позивачу було встановлено первинно 40 % втрати працездатності по травмі від 12.01.2016 року. Звертає увагу суду, що причиною нещасного випадку, який стався з позивачем, стало невиконання останнім вимог інструкції з охорони праці, а тому вина позивача в отриманні даної травми безпосередньо присутня. Просить суд розглянути справу відповідно до чинного законодавства та судової практики, за відсутності представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працював на Державному підприємстві "Шахтоуправління "Південнодонбаське\~\~№ 1" з якого був звільнений 26.09.2016 року наказом №154к від 29.09.2016 року, внаслідок невідповідності стану здоровя виконуваній роботі, що підтверджується копією трудової книжки серії БТ-ІІ № 6415781 (а.с. 7-8). Згідно з довідкою МСЕК серії АБ №0045393 від 27.09.2016 року, позивачу була встановлена первинно втрата професійної працездатності у розмірі 40 % безстроково (а.с. 9). Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0605300 від 27.09.2016 року [PERSON] встановлено третю групу інвалідності за трудовим каліцтвом, протипоказані фізичний труд, зміни положення тіла з додатковими навантаженнями та робота в умовах запиленості (а.с. 10). Відповідно до Акту №9 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 02.06.2016 року та Акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 29.05.2016 року від 02.06.2016 року [PERSON] внаслідок нещасного випадку на виробництві отримав травму у вигляді: забій, здавлення грудної клітини; закритий перелом 6,7,8 ребер зліва зі зміщенням; забій грудини; забій грудного відділу хребта. Травма легка (а.с. 11-13, 14-17). Відповідно до виписки з історії хвороби №1001, виданої Комунальною лікувально-профілактичною установою Марїнською центральною районною лікарнею, [PERSON] встановлено діагноз: забій, здавлення грудної клітини; закритий перелом3,4,5,6,7,8,9 ребер зліва зі зміщенням уламків; подвійний перелом 4,7 ребер; забій грудини; забій грудного відділу хребта. Посттравматичний лівосторонній гемоторакс та реактивний лівосторонній плеврит в стадії розсмоктування (а.с. 18). Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням здоров'я. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до ст. 237-1 КЗпП (набрала чинності 13 січня 2000 р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Згідно з п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров'я тощо. У випадку втрати потерпілим працездатності він зазнає значно більше моральної шкоди, ніж яка заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. В судовому засіданні встановлено, що нещасного випадку на виробництві, пошкоджено здоров'я позивача, чим завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоров'я, погіршення життєвих умов, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем у відповідності зі ст. 237-1 КЗпП. Також, встановлено, що відповідач не заперечує проти того, що позивач отримав травми та втрату професійної працездатності підчас нещасного випадку, який стався за час роботи на ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1", також не заперечує проти причин втрати працездатності. Тому суд, враховуючи вимоги розумності та справедливості, постійний характер негативних наслідків, обмеження життєдіяльності, порушення та зміну звичайного укладу життя і особистих зв'язків, вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1" на користь позивача [PERSON] в порядку відшкодування моральної шкоди, 12000 (дванадцять тисяч) гривень, що буде цілком еквівалентним завданим моральним стражданням. Відповідно до ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі ст. 88 ч. 2 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved