Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

У серпні 2015 року приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія" (далі ПрАТ "УТСК") звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просило визнати договір обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс АС №9753328 недійсним. Позов обґрунтовувався тим, що 06.01.2015 року до ПрАТ «УТСК» надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 12.12.2014 року за участю транспортного засобу Shkoda Favorit, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який був застрахований згідно Поліса серії АС № 9753328. Вказувалося, що 23.12.2013 р. між ПрАТ «УТСК» та приватним підприємством "Житомир-Едем" (далі ПП "Житомир-Едем") було укладено договір-доручення №830/ю щодо реалізації страхових продуктів та укладення договорів страхування від імені позивача за умовами якого передано бланк Полісу серії АС № 9753328. Посилаючись на те, що вказаний страховий Поліс не містить підпису уповноваженої особи ПП "Житомир-Едем" та на положення ст.ст. 207, 215 ЦК України, позивач вказував на недійсність страхового Полісу з моменту його укладення. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що 06.02.2014 року ним та особою, що виступала від імені ПрАТ «УТСК» був укладений договір страхування його автомобіля та оформлений відповідний поліс АС № 9753328, за що ним було сплачено готівкою суму 252 грн. 72 коп. Вказував, що на відсутність у Полісі підпису представника страховика позивач уваги не звернув. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що 6 лютого 2014 року від імені ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» як страховика на імя [PERSON] як страхувальника був оформлений Поліс обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9753328, яким був забезпечений автомобіль марки «Shkoda Favorit», реєстраційний номер [NUMBER], з сумою страхового платежу у розмірі 252 грн. 72 коп. (а.с. 7). 20 грудня 2013 року між ПрАТ "УТСК" та ПП "Житомир-Едем" був укладений договір-доручення №830/ю, за умовами якого ПП "Житомир-Едем" зобовязався від імені та за рахунок ПрАТ «УТСК» здійснювати на території України дії щодо залучення фізичних та юридичних осіб до співробітництва з довірителем в галузі страхування, реалізації страхових продуктів, бути уповноваженим представником страховика з приводу безпосереднього укладання договорів страхування (а.с. 8-13). З наявних у матеріалах справи копій накладних №15013 та №1504 від 30.01.2014 р. вбачається, що представником ПП "Житомир-Едем" було прийнято від ПрАТ «УТСК» бланки та стики страхових полісів обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС з № 9753319 по № 9753368 у кількості 50 шт. (а.с. 14). З наявних в матеріалах справи звітах про реалізацію договорів страхування за період з 29.01.2014 р. по 14.04.2014 р. вбачається, що інформація про реалізацію Поліса обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9753328 відсутня (а.с. 15-37). Відповідно до листа Моторного (транспортного) страхового бюро України від 17.11.2015 №7/2-28/32200 в Єдиній центральній базі даних (ЦБД) МТСБУ, яка формується на підставі відомостей, отриманих від страховиків-членів МТСБУ, інформація про договір обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9753328 відсутня (а.с. 70). Частиною 1 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 і 6 ст.203 ЦК України. Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно із статтю 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Разом з тим як вбачається з наявного в матеріалах справи Полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9753328, останній не містить підпису уповноваженої особи страховика ПрАТ «УТСК». Як роз'яснено у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9, судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205-210, 640 ЦК України). Недійсним може бути визнано лише укладений договір. Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 983 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до довідки ПрАТ «УТСК» від 04.08.2015 р. вбачається, що кошти за реалізацію Полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9753328 на рахунок ПрАТ «УТСК» не надходили, в актах виконаних робіт, укладених між ПрАТ «УТСК» та ПП "Житомир-Едем", вказаний поліс як реалізований не значиться (а.с. 41). При цьому, жодних доказів здійснення сплати страхового платежу за Полісом обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9753328 відповідачем суду не надано. Таким чином, оскільки оспорюваний Поліс обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9753328 не містить підпису уповноваженої особи страховика ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», тобто не посвідчує досягнення домовленості цієї однієї з усіх істотних умов договору, то Суд вважає, що такий договір є неукладеним, а отже не створює жодних цивільних прав та обовязав його сторонам, а тому не може бути визнаний судом недійсним. З огляду на викладене Суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed