Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

24 січня 2017 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до ТДВ "Об'єднання Дніпроенергобудпром" про стягнення заборгованості по заробітній платі та суми середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь 18324,08 грн. заборгованість по невиплаченій заробітній платі, а також середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати. Під час розгляду справи за клопотанням відповідача (а.с. 33-34) ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2017 року, залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] металевих конструкцій Товариства з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром" (27500, вул. Єгорова, 93 м. Світловодськ Кіровоградської області) (а.с. 38-39). 21 червня 2017 року за заявою позивача, ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 червня 2017 року, позовні вимоги [PERSON] стосовно стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром" заборгованості по заробітній платі в розмірі 18324,08 грн. у справі за позовом [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] металевих конструкцій Товариства з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром" про стягнення заборгованості по заробітній платі та суми середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати - залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги щодо стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром" на її користь середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити дану позовну вимогу. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, своїх заперечень суду не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких підстав, за згоди позивача, суд виніс ухвалу про проведення заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 30 грудня 2016 року наказом № 122 від 29.12.2016 року звільнена за п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін (а.с. 7). Станом на 01.01.2017 року заборгованість по заробітній платі за вересень 2016 року, жовтень 2016 року, листопад 2016 року, грудень 2016 року перед позивачем становила 18324,08 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою виданою ЗМК ТДВ "Об'єднання Дніпроенергобудпром" (а.с. 4-5). Згідно витягу з карткового рахунку заборгованість по заробітній платі станом на 19 травня 2017 року відсутня (а.с. 57). Згідно довідки про середньомісячну заробітну плату № 120 від 31.03.2017 року виданої ЗМК ТДВ "Об'єднання Дніпроенергобудпром" середня заробітна плата [PERSON] станом на момент звільнення 30.12.2016 року обчислена виходячи з виплат за попередні два місяці становить 3022,67 грн. (розрахунок: жовтень 19 днів 152,8 год. - 3168,22 грн., листопад 17 днів 139,4 год. - 2877,11 грн., за 2 місяці 36 днів 292,2 год. - 6045,33 грн., середня 18 днів 146,1 год. 3022,67 грн.) (а.с. 32). Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Статтею ст. 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. Згідно ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). З урахуванням цих норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи. Відповідно до п. 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку). Крім того, положеннями розділу ІІІ Порядку передбачені виплати, які підлягають і не підлягають урахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року № 6-648цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Враховуючи, що звільнення позивача відбулося 30 грудня 2016 року, то середня заробітна плата позивача повинна обчислюватися з виплат, отриманих ним за попередні два місяці роботи, що передували звільненню. За період з 30 грудня 2016 року по 19 травня 2017 року кількість робочих днів, які мають бути оплачені середнім заробітком становить 94 дні. Розмір середньоденної заробітної плати позивача, згідно числового показника середньоденного заробітку становить 167,92 грн. (3168,22 грн. - заробітна плата за жовтень 2016 року (19 днів) + 2877,11 грн. заробітна плата за листопад 2016 року (17 днів) = 6045,33 грн. : 36 (робочих дні) = 167,92 грн.). Таким чином, стягненню підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 15784,48 грн. (94 днів ? 167,92 грн.). Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційної до задоволеної або відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved