Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

25.11.2013 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що згідно укладеного кредитного договору № Z14-2/006-4/72361 від 25.04.2006 року відповідачу було надано кредит у розмірі 140000,00 дол. США до 24.06.2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % на рік. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем 25.04.2006 року укладено договір іпотеки, за умовами якого він передав в іпотеку належну йому на праві власності нежитлову будівлю лазні "Чистотіл" загальною площею 390,00 кв. м, яка складається з будівлі лазні літ. "А" та сараю літ. "Б", за адресою: [ADDRESS] Оскільки зобов'язання в частині повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами відповідач не виконує належним чином, у заяві про зміну розміру позовних вимог вказано, що станом на 01.01.2015 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 127080,75 дол. США, що еквівалентно 2004063,42 грн. (із розрахунку 1 дол. США відповідає 15,77 грн.), з яких: 71174,64 дол. США (1122424,07 грн.) - заборгованість за кредитом, 27379,12 дол. США (431768,72 грн.) - заборгованість за відсотками за період з 31.02.2012 року по 31.12.2014 року, 8052,06 дол. США (126980,99 грн.) - пеня за порушення графіку погашення кредиту за період з 29.11.2012 року по 28.11.2013 року, 20474,93 дол. США (322889,64 грн.) - пеня за порушення строків сплати відсотків за період з 29.11.2012 року по 28.11.2013 року. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 127080,75 дол. США та судові витрати, звернувши стягнення на предмет іпотеки - на нежитлову будівлю лазні "Чистотіл" загальною площею 390,00 кв. м, яка складається з будівлі лазні літ. "А" та сараю літ. "Б", за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу на прилюдних торгах, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги у збільшеному розмірі підтримала, обґрунтовуючи їх викладеними обставинами та заперечувала проти відстрочки виконання рішення суду. У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, пояснивши, що існує можливість мирного врегулювання спору та звернувся із заявою про відстрочку виконання рішення суду на два місяці. Таку заяву мотивував тим, що майно, що перебуває в іпотеці, є джерелом матеріального забезпечення сім'ї відповідача. У нього на утриманні перебуває малолітній син [PERSON], [INFO], дружина [PERSON] знаходиться у декретній відпустці, а також він має непрацездатного батька [PERSON], 1941 року народження. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду необхідно відмовити з наступних підстав.\- Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплати проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, ненею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Судом встановлено, що 25.04.2006 року між відповідачем та акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль", правонаступником якого є позивач, укладено кредитний договір № Z14-2/006-4/72361. Відповідно до умов кредитного договору та додаткової угоди до нього № Z14-2/006-4/72361/02 від 29.10.2010 року йому було надано кредит в сумі 140000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних строком до 24.06.2018 року (а.с. 7-8). Відповідно до п. 6.5 кредитного договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Пунктом 9.1 кредитного договору визначено, що за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Станом на 01.01.2015 року сума загальної заборгованості становить 127080,75 дол. США, що еквівалентно 2004063,42 грн. (із розрахунку 1 дол. США відповідає 15,77 грн.), з яких: 71174,64 дол. США (1122424,07 грн.) - заборгованість за кредитом, 27379,12 дол. США (431768,72 грн.) - заборгованість за відсотками за період з 31.02.2012 року по 31.12.2014 року, 8052,06 дол. США (126980,99 грн.) - пеня за порушення графіку погашення кредиту за період з 29.11.2012 року по 28.11.2013 року, 20474,93 дол. США (322889,64 грн.) - пеня за порушення строків сплати відсотків за період з 29.11.2012 року по 28.11.2013 року, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 106 - 108). Таким чином, оскільки відповідачем не виконано грошових зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 127080,75 дол. США заборгованості. Відповідно до ст. 590 ЦК України та ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, окрім іншого, на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Стаття 41 Закону України "Про іпотеку" передбачає, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Суд встановив, що у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № Z14-2/006-4/72361 між банком та відповідачем 25.04.2006 року укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 5802 (а.с. 91-92). Предметом договору іпотеки є нежитлова будівля лазні "Чистотіл" загальною площею 390,00 кв. м, яка складається з будівлі лазні літ. "А" та сараю літ. "Б", за адресою: [ADDRESS], належна іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] 25.04.2006 року, який зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за № 1272447. (а.с. 9-10). Заставна вартість предмету іпотеки за погодженням сторін визначена у п. 1.3 договору іпотеки та становить 888800,00 грн. Як убачається з інформаційної довідки з Державного реєстру іпотек від 16.10.2014 року (а.с. 65-69), 26.04.2006 року було внесено реєстраційний запис щодо обтяження відносно предмета іпотеки за вказаним договором іпотеки. Згідно з п. 5.3 договору іпотеки іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання за кредитним договором, забезпеченого цією іпотекою, а якщо його вимога не буде задоволена - звернути стягнення на предмет іпотеки. Позивач звертався до позичальника з вимогою про погашення суми заборгованості, яка виникла через неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором, та зазначав, що в разі непогашення суми заборгованості банк буде змушений звернути стягнення на предмети іпотеки, що підтверджується листом від 19.11.2013 року (а.с. 16). Досліджені судом докази вказують на те, що відповідач взяті на себе зобов'язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів та сплати відсотків за користування ними належним чином не виконує, позивач має право на дострокове повернення заборгованості у разі порушення умов договору, а також виконання умов кредитного договору забезпечується іпотекою нерухомого майна, на яке банк має право звернути стягнення у разі невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань. Тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законом у рахунок погашення заборгованості. Статтею 217 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відстрочка виконання рішення суду може мати місце у виняткових випадках за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Аналізуючи наведені обставини, якими обґрунтована заява про відстрочку виконання рішення суду, а саме перебування належного відповідачу нерухомого майна в іпотеці, наявність у нього на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 115) та непрацездатного батька [PERSON], 1941 року народження (а.с. 116-117), перебування дружини [PERSON] у декретній відпустці, суд дійшов до висновку, що їх не можна розцінювати як наявність виняткового випадку, за якого можливе застосування положень ст. 217 ЦПК Українидля надання відстрочки виконання рішення суду. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 3441,40 грн.

Outcome: approved