Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області. Свої вимоги мотивував тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, інвалідом ІІІ групи, внаслідок захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на ЧАЕС. Він звернувся до відповідача з заявою про встановлення йому статусу інваліда війни та видачі посвідчення, однак відповідач відмовив йому у встановленні статусу "Інвалід війни". Вважає відмову відповідача протиправною та такою, що порушує його законні права щодо встановлення статусу інваліда війни та видачу посвідчення. Тому просив визнати неправомірними дії Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації щодо відмови у встановленні статусу інваліда війни та видачу посвідчення інваліда війни, зобов'язати відповідача видати посвідчення інваліда війни. В судове засідання позивач не з?явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача звернувся до суду із клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у зв'язку з наступним. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3)\~припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5)\~примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7)\~припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)\~відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії та інвалідом ІІІ групи. Відповідно до довідки МСЕК ІІІ група інвалідності позивачу була встановлена з 31 березня 2015 року довічно. Позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив встановити йому статус інваліда війни та видати посвідчення інваліда війни. Листом від 11 серпня 2017 року № 2139 Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області відмовило позивачу у встановленні статусу "Інвалід війни". Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначаються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону до інвалідів війни, крім інших категорій громадян, належать також особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Згідно з Положенням про невоєнізовані формування Цивільної оборони і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами, введеного в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР - заступника Міністра оборони СРСР від 06 липня 1975 року № 90, "в состав формирований зачисляются в обязательном порядке граждане СССР мужчины в возрасте от 16 до 60 лет и женщины от 16 до 55 лет … Невоенизированные формирования гражданской обороны, которые могут использоваться в мирное время для борьбы с массовыми лесными пожарами, ликвидации последствий стихийных бедствий, крупных аварий и катастроф, комплектуются личным составом путём привлечения в эти формирования в обязательном порядке рабочих, служащих и колхозников…". Зазначене право на отримання посвідчення інваліда війни та передбачені законодавством пільги заявник має у зв'язку із п. 9 в ч.2\~ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідно до цього\~Закону\~особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, віднесені до інвалідів війни. Вищезгаданими законами, так саме як і іншими законодавчими та нормативно-правовими актами України, будь-яких інших уточнень, конкретизації або встановлення обмежень не здійснювалось. Тобто, відповідно до їх змісту, для отримання зазначеного статусу необхідно дотримання таких умов: 1.Наявність інвалідності, отриманої внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.\~\~\~\~ 2.Підтвердження факту участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони. Як вбачається з матеріалів справи у 1986 році позивач працював в радгоспі «Білогородський» Києво-Святошинського району Київської області на посаді водій та приймав участь в заходах щодо ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Участь позивача у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в складі невоєнізованого формування Цивільної оборони Чорнобильської атомної електростанції підтверджується копією довідки № 01.1-14/1295-1 від 07 серпня 2017 року Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, довідкою ТзОВ «Агрофірма «Білогородська»» від 27 жовтня 2015 року за № 345, маршрутним листом, довідкою радгоспу «Білогородський» від 16 липня 1996 року за № 90, наказом по радгоспу від 12 лютого 1993 року за № 19-к. Крім того, з довідки МСЕК серії АВ № 0206696 [PERSON] визначено ступінь втрати професійної здатності та безстроково встановлено 3 групу інвалідності у зв'язку із захворюваннями, пов'язаними з роботами щодо ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Отже, наведені документи є доказом участі позивача в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони та отримання ним інвалідності 3 групи внаслідок захворювання, пов'язаного із ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни встановлені Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302. Згідно з пунктом 2 Положення посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації. Пунктом 3 Положення передбачено, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни. Інвалідам війни (стаття 7 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення інваліда війни - інвалід». Абзацом 2 пункту 7 Положення встановлено, що «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина. Згідно з п. 10 даного положення «Посвідчення інваліда війни» видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. Інвалідам війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення. Необхідність надання будь-яких інших документів на підтвердження факту участі особи в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи законодавством не передбачено. Посилання відповідача на лист Міністерства соціальної політики України суд не бере до уваги, оскільки листи - роз'яснення носять інформаційний характер, не мають ознак нормативно-правового акту, а тому не можуть бути використані як правова підстава, що врегульовує порядок для прийняття рішення про встановлення статусу ветерана війни. З огляду на викладене та враховуючи наявні у справі матеріали, суд дійшов висновку, що оскільки позивач був залучений до складу формувань цивільної оборони при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та став інвалідом внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, то відмова відповідача щодо встановлення йому статусу інваліда війни і видачі відповідного посвідчення є необґрунтованою та такою, що порушує його право на одержання вказаного статусу та пов'язаного з ним соціального захисту, що зумовлює необхідність визнання судом такої відмови протиправною. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 29 січня 2013 року у справі № К/9991/10119/12. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial