Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивач ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до суду з позовом до відповідача відділу ДВС Обухівського МУЮ Київської області про зобов»язання відповідача зняти арешт з майна боржника, що знаходиться в іпотеці позивача, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до кредитного договору №014/2556/85/62114 від 10.10.2007 року позивач надав [PERSON], кредит в розмірі 2385250,00 грн., терміном на 240 місяців. В якості забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором , між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON], 10.10.2007 року було укладено та нотаріально посвідчений іпотечний договір № 014/2556/85/62114 у відповідності до якого в іпотеку позивачу було передано та заборонено будь-яким чином відчужувати: частину земельної ділянки площею - 0,1248 га, (б/н), яка розташована за адресою: [ADDRESS], вся земельна ділянка площею 0,2460 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер земельної ділянки: 3223155400:05:024:0064. Право власності іпотекодавця на частину земельної ділянки підтверджується договором купівлі-продажу частини земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 10.10. 2007 року за реєстровим № 1824; Згідно витягу відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 20.05.2014 р. встановлено, що згідно постанови про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження по ВП (виконавче провадження) № 23363987 від 09.03.2011 р. ВДВС Обухівського МУЮ Київської області накладено арешт на все майно та заборонено на його відчуження. Постанова про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження винесена ВДВС Обухівського МРУЮ Київської області при примусовому виконанні вимог виконавчого листа № 2- 2123/1-10, виданого 08.09.2010 р. Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення боргу з [PERSON] в розмірі 1 342 143,44 грн. на користь стягувача - Публічне акціонерне товариство "Ерсте Банк" (нині Фідобанк). Із-за накладеного арешту ВДВС Обухівського МРУЮ Київської областіі 09.03.2011 р. по ВП №23363987, стягувач - ПАТ "Ерсте Банк"(нині Фідобанк), на все майно [PERSON] та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна останнього, ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" як іпотекодержатель позбавлений можливості розпоряджатися заставленим майном та врегулювати заборгованість за рахунок предмета іпотеки по кредитному договору № 014/2556/85/62114 від 10.10.2007 p., укладеного між банком та [PERSON] В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль" уточнив позовні вимоги та просив суд зняти арешт з земельної ділянки позичальника [PERSON], в смт. Козин, Обухівського району Київської області площею 0,1248 га, яка перебуває в іпотеці банку та виключити її з-під арешту, який накладено ВДВС Обухівського МУЮ Київської області на майно боржника [PERSON], зобов"язати ВДВС Обухівського МУЮ Київської області внести до Державного реєстру майнових прав на нерухоме майно запис про зняття арешту з частини земельної ділянки, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відділу ДВС Обухівського МУЮ Київської області в судове засідання не з'явився, хоча про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, та подав свої заперечення в яких просив відмовити в задоволені позову, та розглянути справу у відсутність їх представника. Треті особи також в судове засідання не з'явились, хоча про день, час і місце слухання справи були повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс повідомлення. Суд вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до кредитного договору №014/2556/85/62114 від 10.10.2007 року "Райффайзен Банк Аваль" надав [PERSON], кредит в розмірі 2385250,00 грн., терміном на 240 місяців. В якості забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором, між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON], 10.10.2007 року було укладено та нотаріально посвідчений Іпотечний договір №014/2556/85/62114 у відповідності до якого в іпотеку позивачу було передано та заборонено будь-яким чином відчужувати: частину земельної ділянки, (б/н), яка розташована за адресою: [ADDRESS], площею - 0,1248 га, вся земельна ділянка площею 0,2460 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. кадастровий номер земельної ділянки: 3223155400:05:024:0064. Право власності іпотекодавця на частину земельної ділянки підтверджується договором купівлі-продажу частини земельної ділянки, посвідчений нотаріально 10.10.2007 року та реєстровим за№ 1824, що підтверджується іпотечним договором. Згідно Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 23363987 від 09.03.2011 року за заявою ПАТ «Ерсте Банк» накладено арешт на все майно [PERSON] Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20.02.2013 року задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та стягнуто з [PERSON]., [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитну заборгованість в сумі 1832880 грн. 44 коп.. Згідно ст.3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов"язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами , права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 54 ЗУ "Про виконавче провадження" стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя . Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено в разі : виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю . Про зверенння стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями, державний виконавець повідомляє іпотекодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо ,що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз"яснює іпотекодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна . З наведеного вище вбачається , що за рахунок майна, переданого в іпотеку мають задовольнятися в першу чергу вимоги іпотекодержателя, які були такою іпотекою забезпечені. Стягнення на іпотечне майно може бути звернуте лише при дотриманні умов, про які зазначено вище та за умови обов"язкового повідомлення іпотекодержателя. Стаття 11 Закону України "Про виконавче провадження " визначає обов"язок державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та Законом. 09.03.2011 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, по ВП № 23363987 за заявою ПАТ «Ерсте Банк» накладено арешт на все майно [PERSON] Відповідно до ст. 25 ч. 2 Закону України "Про виконавче провадження " за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова . З наведеної норми вбачається, що такі дії державного виконавця не є обов"язком , а лише правом державного виконавця. Крім того закон не вимагає в такому випадку накладення арешту на все майно боржника, як було зроблено державним виконавцем. Вказана норма не має при застосуванні пріоритету перед іншими нормами цього ж закону і не може розглядатися та застосовуватися окремо від норм, які регулюють порядок звернення стягнення на майно боржника, зокрема на майно, яке є предметом застави . Відповідно до ч.1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягенння на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Відповідна норма закону вказує на те, що накладена арешту на майно боржника є стадією звернення стягнення на таке майно. Отже, винесенням постанови про накладення арешту на майно [PERSON], та заборони на його відчудження, ВДВС Обухівського МУЮ Київської області фактично розпочав звернення стягнення на земельну ділянку, яка є предметом іпотеки, не на користь іпотекодержателя, чим обмежив права позивача. Одночасно , у відповідності до постанови державного виконавця від 09.03.2011 року про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, вбачається , що на все майно [PERSON], було накладено арешт, запис про який було включено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вже після внесення запису про обтяження на підставі вказаного договору іпотеки . В судовому засіданні встановлено, що виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт на майно [PERSON], було відкрито відносно інших його боргових зобов"язань. На момент державної реєстрації іпотеки та накладенням заборони відчуження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою смт. Козин, вул. Нова, Обухівського району ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» набув пріоритет права іпотекодержателя відносно вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно . Проте державний виконавець при накладені арешту на нерухоме майно не перевірив ці відомості, не повідомив ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», як іпотекодержателя про накладення арешту на його майно, що знаходиться в іпотеці та не роз"яснив його право на звернення до суду з позовом про зняття арешту. За наведеного вище судом встановлено, що дії державного виконавця відділу ВДВС Обухівського МУЮ Київської області щодо арешту майна, яке належить [PERSON], та яке знаходиться в іпотеці ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», порушують права ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», як іпотекодержателя, який має вищий пріоритет на переважне право задоволення своїх вимог до боржника . Зважаючи на наявність зареєстрованих на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» обтяжень з вищим пріоритетом, банк має переважне право задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна, однак наявність зареєстрованих публічних обтяжень державної виконавчої служби фактично унеможливлює використання Банком свого права як івпотекодержателя, що є порушенням прав банку тому вимоги позивача є обгрунтовані і такі , що підлягають задоволенню .

Outcome: approved