Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом, у якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] прописаний (зареєстрований) та проживає у Квартирі [ADDRESS] з 1986\~р. Його вітчим [PERSON] , незаконно виписав його з Квартири [ADDRESS] , скориставшись тим, що він проходив службу в армії у 1993 1995\~рр., та одноособово приватизував Квартиру №\~3. Рішенням Бердичівського міського суду Житомирської області від 31.10.1994\~р. визнано частково недійсним свідоцтво на право власності на житло, видане 26.05.1994\~р. Відділом ЖКГ м.\~Бердичева на ім`я [PERSON] , та визнано за [PERSON] право на житлову площу у Квартирі №\~3 без вказівки на її розмір. У 2017\~р. [PERSON] звернувся до державного реєстратора з заявою про реєстрацію за ним права власності на частку Квартири, проте отримав рішення про зупинення розгляду його заяви у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для реєстрації. Ці документи він не має змоги отримати. Від представника Бердичівської міської рада Житомирської області надійшла заява, у якій він просить розглянути справу за його відсутності у відповідності до законодавства України. Заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору у порядку, передбаченому статтею 174 Цивільного процесуального кодексу України, а саме у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, Бердичівська міська рада Житомирської області не подала. Судом з`ясовано, що на підставі розпорядження (наказу) від 18.05.1994\~р. Відділу житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області (органу приватизації) було видано свідоцтво від 26.05.1994\~р. про право власності на житло, яке посвідчує, що Квартира [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] (далі Свідоцтво від 26.05.1994\~р.) (а.\~с.\~18). Рішенням Бердичівського міського суду Житомирської області від 31.10.1994\~р. у справі №\~2-1142/94, яке набрало законної сили 10.11.1994\~р., за [PERSON] визнано право на житлову площу у Квартирі [ADDRESS] та визнано частково недійсним Свідоцтво від 26.05.1994\~р. (а.\~с.\~17). Зі змісту вказаного рішення вбачається, що Бердичівський міській суд Житомирської області дійшов до висновків, що [PERSON] незаконно приватизував Квартиру №\~3 на себе, ця квартира мала бути приватизована на [PERSON] та [PERSON] . З урахування зазначеного рішення та положень частини другої статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", статті 15 Закону України "Про власність", який був чинним на момент спірних правовідносин, Суд приходить до висновку, що Квартира [ADDRESS] мала бути приватизована [PERSON] та [PERSON] , вони набули її у власність у рівних (по 1/2) частках. Право власності на Квартиру №\~ [NUMBER] зареєстровано за [PERSON] на підставі Свідоцтва від 26.04.1994\~р., що підтверджується довідкою від 19.08.2017\~р. №\~1143 Комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради (а.\~с.\~8). [PERSON] через представника звернувся з заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно Марчук\~А.В. про державну реєстрацію за ним права власності на частку Квартири [ADDRESS] , проте рішенням від 21.12.2017\~р. №\~38872398 цього реєстратора йому було відмовлено у державній реєстрації у зв`язку з неусуненням обставин, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав (а.\~с.\~12), а саме через неподання у повному обсязі документів, необхідних для проведення такої реєстрації (а.\~с.\~11). [PERSON] не має можливості подати такі документи через їх відсутність та неможливість їх відновити. Таким чином, [PERSON] , набувши право власності на 1/2 частку Квартири №\~3 10.11.1994\~р., не може це право зареєструвати, що, в свою чергу, перешкоджає йому у повній мірі здійснювати правомочності власника цієї частки квартири. При цьому право власності на Квартиру [ADDRESS] залишається зареєстрованим за [PERSON] . Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначене,\~Суд вважає,\~що позов\~ [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved