Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

В січні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя. Свої вимоги мотивував тим, що перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 1993 р. За час спільного проживання ними було придбано [ADDRESS], право власності на яку було зареєстровано за відповідачкою. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, однак оскільки вказана квартира була придбана ними під час перебування у шлюбі, позивач вважає, що вона є спільним сумісним майном подружжя та він має право на ? частину вказаного майна. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON], відповідно до якого вказувала на те, що окрім [ADDRESS], за час спільного проживання ними також було придбано автомобіль VOLKSWAGEN GOLF, д/н [NUMBER], та гараж в АГК "Керамік", право власності на які було зареєстровано за позивачем. Вважає, що вищеперелічене майно є спільною сумісною власністю подружжя і вона має право на ? його частину. Посилаючись на вищевикладене [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частку автомобіля VOLKSWAGEN GOLF, 1989 р.в., кузов [NUMBER] д/н [NUMBER]; визнати за не право власності на 1/2 частку гаража, який знаходиться в автогаражному кооперативі "Керамік" та зареєстрований на ім`я [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Зустрічний позов не визнав. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні первісний позов визнали. Зустрічні позовні вимоги змінили. Внаслідок відсутності реєстрації права власності на гараж, просили залишити вимоги щодо нього без розгляду. Стосовно автомобіля, просили стягнути компенсацію 12 частини його вартості, оскільки відбулась продаж позивачем вказаного автомобіля на час розгляду справи. При цьому вважали, що зазначена у договорі купівлі - продажу автомобіля ціна значно менша дійсної. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.07.1993 р. Відповідно до Рішення Ленінського райсуду від 16.01.2014 р. шлюб між ними розірвано. 13.04.2002 р. на Універсальній товарній біржі "Миколаївська нерухомість 2000" за № 1-412 був посвідчений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], відповідно до умов якого [PERSON] придбала вищезазначену квартиру. Право власності на [ADDRESS] зареєстровано за р.№ 18624 від 24.04.2002 року ММБТІ. Також за час перебування у шлюбі сторонами було придбано автомобіль VOLKSWAGEN GOLF, 1989 р.в., кузов [NUMBER] д/н [NUMBER]. Відповідно до ст. 22 КпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно ст. 28 КпШС в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] та поділити нерухоме майно подружжя за принципом рівності часток, визнавши за ним право власності на ? частку квартири [ADDRESS]. Щодо вимог [PERSON] за зустрічним позовом в частині стягнення на її користь вартості 1/2 частини автомобіля VOLKSWAGEN GOLF, 1989 р.в., кузов [NUMBER] д/н [NUMBER], який було реалізовано, вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Автомобіль є спільною власністю подружжя, що не заперечувалось сторонами у судовому засіданні. Проте, відповідно до Договору комісії № 120/К від 18.12.2013 року, Акту прийому-передачі транспортного засобу, [PERSON] передав для подальшої реалізації автомобіль ПП «САВиКАР» та на цей час його місце знаходження суду невідомо. Даних про те, що вказаний транспортний засіб було реалізовано за будь-яку ціну та кошти отримані [PERSON], чи повернуто автомобіль власнику без реалізації, суду сторонами не надано, клопотань щодо витребування доказів, суду не заявлено. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, з огляду на наведене, суд вважає, що зустрічний позов є передчасним та [PERSON] не вірно обраний спосіб захисту порушених прав. На підставі ст. ст. 22, 28 КпШС та

Outcome: approved