Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рада" (далі позивач - ТОВ "Рада") звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач - [PERSON] ) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 6938,40 грн. - основного боргу, 372,94 грн. - інфляційна складова боргу, 143,76 грн. - 3% річних, 728,25- пеня та 1921 грн. - судового збору. Позов обґрунтовує тим, що [PERSON] є власником квартири № [ADDRESS], а ТОВ " Рада " є житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує зазначений будинок. Відповідно до умов договору від 31.03.2008 року [PERSON] зобов`язалася вносити плату за житлово-комунальні послуги не пізніше 20 числа наступного місяця, який слідує за розрахунковим. Внаслідок несплати вартості житлово-комунальних послуг за період з 01.01.018 по 28.02.2019 у відповідача утворився борг в сумі 6938,40 грн. Отже, [PERSON] як боржник, що прострочила виконання грошового зобов`язання, на підставі договору та положень статті 625 ЦК України зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням інфляційної складової, що становить 7311,34 грн., три відсотки річних, що становить 143,76 грн., та 728,25- пеня. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.05.2019 у вказаній справі відкрито провадження у справі та постановлено розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не прибув, про час та місце розляду справи повідомлений належним чином, разом з позовною заявою подане клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, про день і час розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, відзив на позовну заяву суду не надала, про поважність причин неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до приписів ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), оскільки представник позивача не заперечував проти вирішення справи саме таким чином. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . 31.03.2008 року між ТОВ «Рада» та відповідачем укладено договір "Про управління будинком, надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, надання комунальних послуг" відповідно до якого відповідач взяла на себе зобов`язання вносити передбачену договором плату за послуги не пізніше 1-го числа наступного місяця. Відповідно до умов договору підприємство зобов`язалося забезпечити виконання комплексу робіт по утриманню будинку, прибудинкової території, створення необхідних умов мешкання в будинку, надання співвласнику комунальних та інших послуг згідно діючих розцінок і тарифів, ведення особистого рахунку співвласника тощо, а співвласники зобов`язалися щомісячно, не пізніше 1-го числа поточного місяця, здійснювати платежі. Так, відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 1875-IV) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а стаття 20 цього Закону зобов`язує споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно до загальної площі займаної квартири. За приписом статті 162 Житлового кодексу Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підтвердження розміру позовних вимог позивачем надано розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість відповідача за період з 01.01.2018 по 28.02.2019 становить 6938,40 грн. - основного боргу, 372,94 грн. - інфляційна складова боргу, 143,76 грн. - 3% річних, 728,25 грн. - пеня. Наданий позивачем розрахунок суд приймає, оскільки він містить відомості щодо періоду заборгованості, розміру нарахованих відповідачу сум, здійснений на основі норм чинного цивільного законодавства та не спростований відповідачем. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги наведене та перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню з відповідача 143,76 грн. - 3% річних та 372,94 грн. - інфляційної складової боргу та 728,25 грн. - пені. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене вище, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved