Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" 3.04.2014 р. звернувся до суду із вимогами до відповідача про визнання недійсним зарахування однорідних зустрічних вимог за зобов'язаннями [PERSON] за кредитним договором №15.3/СЖ-126.07.1 від 5.04.2007 р., укладеним з відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Родовід Банк", за заявою [PERSON] про припинення зобов'язання зарахуванням від 30.03.2011 р., посилаючись на те, що цим договором, додатком №2 від 8.09.2008 р. до нього [PERSON] було надано кредит у виді невідновлювальної кредитної лінії на загальну суму 1 000 000,00 доларів США терміном повернення не пізніше 3.04.2009 р., включно, відповідач не виконав свої зобов'язання у частині повернення кредитних коштів, станом на 7.03.2014 р. має заборгованість: сума простроченої заборгованості за кредитом 892 097,75 доларів США; нарахована пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у сумі 1 324 377,13 доларів США, що за курсом Нацбанку України станом на 7.03.2014 р. становить 12 433 120,05 грн.; нарахована пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту 11 783,33 долари США, що за курсом Нацбанку України станом на 7.03.2014 р. становить 110 620,71 грн.; 3% річних від суми простроченого кредиту становлять 132 437,71 доларів США, що за курсом Нацбанку України станом на 7.03.2014 р. становить 1 243 312,01 грн.; 3% річних від прострочених процентів по кредиту становлять 1 185,29 доларів США, що за курсом Нацбанку України станом на 7.03.2014 р. становить 11 127,38 грн., загальна сума заборгованості за курсом Нацбанку України станом на 7.03.2014 р. становить 13 798 180,15 грн., що 30.03.2011 р. [PERSON] звернувся до банку із заявою-повідомленням про припинення зобов'язання зарахуванням, заява обґрунтована наданням банку виключної ліцензії та правом використання знаку для товарів і послуг (торгової марки) "РОДОВІД", при цьому позивач з 2004 р. використовував і використовує власний знак для товарів і послуг (торгову марку), що у встановленому порядку зареєстрована. В судове засідання позивач публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" не з'явився, про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку. Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 ст.197 ЦПК України). Судом встановлено, що 5.10.2007 р. між відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Родовід Банк", (банк) та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір №15.3/СЖ-126.07.1, яким банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі у розмірі 700 000,00 доларів США терміном по 4.04.2008 р.; 8.09.2008 р. між тими ж сторонами було укладено договір №2 про внесення змін до кредитного договору №15.3/СЖ-126.07.1 від 5.04.2007 р., яким банк на умовах цього договору відкрив позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 1 000 000,00 доларів США, позичальник прийняв на себе зобов'язання повернути кредитні кошти не пізніше 3.04.2009 р., включно, та сплатити нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку та на умовах, передбачених цим договором; процентна ставка за користування кредитними коштами встановлена в розмірі 16%. Відповідно до п.3.4.7 кредитного договору за порушення позичальником будь-якого із зобов'язань по сплаті кредиту, відсотків за користування кредитом та інших платежів, передбачених умовами кредитного договору, позичальник прийняв на себе зобов'язання сплатити банку за кожен день прострочки пеню в розмірі 30% річних від суми простроченої заборгованості. Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач [PERSON] не дотримувався його умов, станом на 7.03.2014 р. має заборгованість перед позивачем: прострочена заборгованість за кредитом 892 097,75 доларів США; нарахована пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у сумі 1 324 377,13 доларів США, що за курсом Нацбанку України станом на 7.03.2014 р. становить 12 433 120,05 грн.; нарахована пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту 11 783,33 долари США, що за курсом Нацбанку України станом на 7.03.2014 р. становить 110 620,71 грн.; 3% річних від суми простроченого кредиту становлять 132 437,71 доларів США, що за курсом Нацбанку України станом на 7.03.2014 р. становить 1 243 312,01 грн.; 3% річних від прострочених процентів по кредиту становлять 1 185,29 доларів США, що за курсом Нацбанку України станом на 7.03.2014 р. становить 11 127,38 грн., загальна сума заборгованості становить 892 097,75 доларів США за кредитом та 1 469 783,46 долари США пені та 3% річних за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором, що за курсом Нацбанку України станом на 7.03.2014 р. становить 13 798 180,15 грн. Відповідно до ст.601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] 30.03.2011 р. звернувся до позивача із заявою-повідомленням про припинення зобов'язання зарахуванням, заява обґрунтована наданням банку виключної ліцензії та правом використання знаку для товарів і послуг (торгової марки) "РОДОВІД", й зазначено, що загальна сума заборгованості банку перед ним станом на 28.02.2011 р. складає 29 998 648,16 грн., що його заборгованість за кредитним договором №15.3/СЖ-126.07.1 від 15.04.2007 р. з урахуванням змін, внесених договором №2 від 8.09.2008 р., складає 1 424 140,60 грн. та включає в себе суму простроченої заборгованості по кредиту, а також суму нарахованої пені, що, виходячи з офіційного курсу Нацбанку України станом на 30.03.2011 р., сума його заборгованості перед банком становить 11 336 159,17 грн., повідомив про часткове зарахування його вимог до банку за ліцензійним договором із вимогами банку до нього за кредитним договором на суму 11 36 159,17 грн. Частиною 2 ст.601 ЦК України встановлено, що зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Тобто, за правою природою припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги це одностороння угода, яка оформлюється заявою однієї з сторін та з урахуванням положень ЦК України, зарахування зустрічних однорідних вимог відбувається автоматично, без участі банку, а лише за заявою однієї сторони, тобто, заява однієї із сторін про зарахування зустрічних однорідних вимог є правочином. При цьому, якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі на підставі ст.16 ЦК України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до суду. Статтею 204 ЦК України проголошується презумпція правомірності правочину, а саме правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він не визнаний судом недійсним (оспорювані правочини). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, то згідно з ч.3 ст. 215 ЦК такий правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний правочин). Позивач публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" оспорює заяву [PERSON] про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 30.03.2011 р. та позивач, висуваючи вимоги до [PERSON] про визнання недійсним правочину із зарахування однорідних зустрічних вимог, свої вимоги обґрунтовує тим, що заборгованість за ліцензійним договором на його балансі не обліковується, ліцензійний договір у банку відсутній, позивач з 2004 р. використовував і використовує власний знак для товарів і послуг (торгову марку), що у встановленому порядку зареєстрована, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні свідоцтві на знак для товарів і послуг №76498 від 25.05.2007 р., №76499 від 25.05.2007 р., тому зобов'язання банку за ліцензійним договором, зокрема, щодо сплати роялті за використання знаку для товарів і послуг відсутні, відповідно, відсутні підстави для зарахування однорідних зустрічних вимог із зобов'язань за ліцензійним договором, за яким нібито банк використовував знак для товарів і послуг відповідача, та за кредитним договором. Таким чином, заява відповідача [PERSON], викладена у листі-заяві про припинення зобов'язання зарахуванням від 30.03.2011 р. на підставі ст.ст.203,215 ЦК України підлягає визнанню недійсною, оскільки її зміст суперечить вимогам ст.ст.509,601 ЦК України. На підставі ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача у розмірі 243,60 грн. судового збору. На підставі ст.ст.203,215,509,601 ЦК України,

Outcome: approved