Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

03.07.2014 року [PERSON] (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (надалі - відповідачі) третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - редакції газети Білогірської районної ради та районної державної адміністрації "Життя і слово" про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування завданої моральної шкоди, вказавши про те, що [INFO] року у Білогірській районній газеті «Життя і слово» [NUMBER] надрукована та розповсюджена стаття під назвою «[INFO]». Автори статті, відповідачі у справі, являються депутатами Білогірської районної ради Хмельницької області . У статті автори зазначили, що 16 червня 2014 року біля 9 години ранку, група молодиків, біля 20 чоловік з вогнепальною та холодною зброєю, за участю працівників ТОВ «Перлина Поділля» [PERSON], [PERSON] та інших, увійшли в приміщення Білогірської районної державної адміністрації з вимогою звільнення її голови [PERSON] з займаної посади, не мотивуючи причин. На протязі декількох годин, погрожуючи фізичною розправою, наполегливо вимагали від голови Білогірської районної державної адміністрації написати заяву про звільнення за власним бажанням. В статті також зазначено, що молоді люди при вході в приміщення надали неправдиву інформацію, що є представниками громадської організації «Правий сектор», хоч насправді є представниками громадської організації «Козацька варта» м. Дубно Рівненської області. Надалі, як вказано у статті, він та його товариші «сіяли паніку» на вулицях смт. Білогір'я, оскільки не отримали позитивного результату щодо звільнення голови РДА з посади. Вказав, що розповсюджена інформація є недостовірною, яка ганьбить його честь та гідність. 16 червня 2014 року був робочим днем, він працює в ТОВ «Перлина Поділля» де ведеться відеоспостереження. Його присутність на підприємстві можуть підтвердити і працівники вказаного підприємства. Будучи присутнім на робочому місці фізично не міг бути присутнім у іншому місці та знаходитися у Білогірській РДА. Не є членом жодної громадської організації і намірів та думок щодо звільнення голови Білогірської РДА не виношував. Його друзі та знайомі знають його як порядну особу, тому поширена щодо нього недостовірна інформація порочить його честь та гідність, впливає на його життєві зв'язки, завдає йому моральних та емоційних страждань, впливає на його взаємовідносини з оточуючими. Застосовуючи обман, відповідачі намагаються переконати значну кількість громадян в його корисливих меркантильних мотивах, створити враження для невизначеного кола осіб про його відношення до політичної махінації, метою якої є маніпулювання посадами і державними інституціями з використанням зброї під час загальнодержавної політичної кризи, коли порушення законів мають особливо тяжкі наслідки. Це завдає шкоди його репутації, оскільки суспільство переконується у тому, що він чинить аморально. Просив визнати відомості опубліковані у статті Білогірської районної газети «Життя і слово» [INFO] [NUMBER] недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують його права та свободи, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію. Зобов'язати відповідачів спростувати відомості, поширені ними [INFO] року у статті газети Білогірської районної ради та районної державної адміністрації "Життя і слово" [NUMBER] у спосіб, найбільш близький до способу їх поширення, шляхом публікації офіційного вибачення перед ним авторів статті та керівника газети «Життя і слово». Стягнути з відповідачів на його користь кошти в сумі 20000.00 гривень в якості компенсації за завдану моральну шкоду та 443.06 грн. сплаченого судового збору. Білогірська районна державна адміністрація залучена до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів за її заявою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, при цьому визнав, що 16 червня 2014 року біля 9 години на прохання працівника ТОВ «Перлина Поділля» [PERSON] підвозив його до відділу Держземагенства в Білогірському районі, начальником якого працює його брат, [PERSON], для отримання ним консультації з приводу оформлення спадкування земельної ділянки. При цьому відлучався з робочого місця і був на площі по вулиці Шевченка біля Білогірської райдержадміністрації коли на той час невідомі особи приїхали до райдержадміністрації мікроавтобусом і на їх запитання він показував їм приміщення де знаходиться Білогірська РДА. Після того з невідомими особами не спілкувався, в приміщення РДА не заходив. Представник відповідачів [PERSON] позов не визнав. Суду пояснив, що факти 16 червня 2014 року про які писала газета щодо вимагання невідомими особами у голови Білогірської районної державної адміністрації [PERSON] написання заяви про звільнення з посади, мали місце. Крім невідомих приїжджих осіб, біля 9 години 16 червня 2014 року було щонайменше три працівники ТОВ «Перлина Поділля», в т.ч. і позивач, які в робочий час були присутні біля приміщення райдержадміністрації. Дають суперечливі покази щодо підстав перебування на той час біля приміщення РДА, тому у відповідачів могла скластися думка про причетність позивача до ініціативи звільнення голови Білогірської РДА з займаної посади. Із змісту статті не випливає, що автори статті стверджували, що саме позивач на вулицях смт. Білогір'я наводив страх та паніку на мирних жителів Білогірщини. Думка авторів статті про участь працівників ТОВ «Перлина Поділля» в тому числі і позивача, який, крім того, телефонував депутату районної ради [PERSON] та приїздив 16.06.2014 року до депутата районної ради [PERSON] з ініціативою збирання підписів депутатів про скликання позачергової сесії районної ради з питанням денним про недовіру голові Білогірської РДА, є оціночними судженнями, тому не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Представник третьої особи [PERSON] вважає, що підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] немає, оскільки газета є друкованим засобом масової інформації районної ради та районної адміністрації, а депутати районної ради мають право на висловлення своєї точки зору на сторінках газети. Крім того, редакція газети надала можливість іншій стороні на висловлення своєї позиції на сторінках газети. Представник третьої особи [PERSON] пояснив, що дійсно 16.06.2014 року до службового кабінету голови РДА увійшли представник громадської організації «Козацька варта», які вимагали від голови РДА та від нього написати заяву про звільнення. В приміщення кабінету разом з представниками "Козацької варти" зайшов і працівник ТОВ «Перлина Поділля» [PERSON] [PERSON] в кабінеті не бачив. З приводу цього вони зверталися до Білогірського РВ УМСВ України в Хмельницькій області. 17.06.2014 року частина депутатів районної ради намагалася провести позачергову сесію районної ради з питанням денним про висловлення недовіри голові РДА. Оскільки і він і голова РДА працюють короткий період часу, то вважає, що підставою для таких дій стало намагання РДА навести порядок із орендою землі, що викликало невдоволення у окремих керівників господарств. Заслухавши показання позивача та представника відповідачів, представників третіх осіб, [PERSON] та [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справ суд не вбачає підстав для задоволення позову. Так, судом встановлено, що 16 червня 2014 року біля 9 години ранку до службового кабінету голови Білогірської РДА [PERSON] увійшли члени громадського формування з охорони громадського порядку «Козацька варта», яке зареєстроване у м. Остріг Рівненської області, які пояснили, що на гарячу лінію формування поступив телефонний дзвінок про незаконне звільнення головою РДА з посади начальника відділу культури Білогірської РДА [PERSON] Разом з ними до кабінету зайшов і [PERSON] - працівник ТОВ «Перлина Поділля». [PERSON] у цей день біля 9 години ще з одним працівником ТОВ «Перлина Поділля», [PERSON] перебував на площі по вулиці Шевченка біля приміщення РДА. З прибулими спілкувався короткий період часу, показуючи на їхнє прохання будівлю, де знаходиться районна державна адміністрація. 17.06.2014 року 19 депутатів Білогірської районної ради звернулося до голови Білогірської районної ради [PERSON] з проханням скликати позачергову сесію районної ради 17 червня 2014 року та винести на пленарне засідання питання «Про недовіру голові Білогірської районної державної адміністрації [PERSON]». Вказані обставини визнаються учасниками процесу, підтверджені показами сторін та третіх осіб, свідків, матеріалами перевірки звернення голови Білогірської РДА до райвідділу міліції з приводу незаконної вимоги про його звільнення представниками громадського формування з охорони громадського порядку «Козацька варта», копіями матеріалів Білогірської районної ради щодо скликання та проведення позачергової сесії районної ради 17 червня 2014 року. 27 червня у газеті Білогірської районної ради та районної державної адміністрації "Життя і слово" [NUMBER] надрукована стаття під назвою «[INFO]» за підписом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є депутатами районної ради. Описуючи події, що мали місце 16 червня 2014 року автори вказали, що група молодиків, біля 20 чоловік з вогнепальною та холодною зброєю, за участю працівників ТОВ «Перлина Поділля» [PERSON], [PERSON] та інших, увійшли в приміщення Білогірської районної державної адміністрації з вимогою звільнення її голови [PERSON] з займаної посади, не мотивуючи причин. На протязі декількох годин, погрожуючи фізичною розправою, молодики наполегливо вимагали від голови Білогірської районної державної адміністрації написати заяву про звільнення за власним бажанням. Не домігшись свого злочинного наміру, останні вийшли на вулиці смт. Білогір'я, наводячи страх і паніку на мирних жителів Білогірщини. Таким чином суд вважає, що події, описані у статті газети «[INFO]» мали місце, а про участь у цих подіях позивача та про його роль у цих подіях автори статті судили з власних позицій та міркувань, тобто їхні висловлювання є оціночними судженнями. При цьому не встановлені факти, які б доводили, що зазначена вище стаття мотивована цілеспрямованими діями на приниження честі, гідності чи ділової репутації позивача. Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У зв'язку з цим статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. А ст. 277 ЦК України фізичній особі, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, надано право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Разом із цим ст.34 Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. За змістом цієї норми свобода слова, преси, як захисника інтересів громадськості, критика представників держави, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадський інтерес, є однією з найважливіших свобод людини Це право закріплено ст. 47-1 Закону України «Про інформацію», згідно якої ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. П.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 27.02.2009, № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" роз'яснено, що у разі якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення") у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Зазначені в статті висловлювання є оціночними судженнями авторів статті, тому їх правдивість не повинна доводитися, і ні автори, ні засіб масової інформації не повинні нести відповідальність за їх публікацію. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed