Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремжелдортранс» про витребування майна з чужого незаконного володіння, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Медпром». В обґрунтування вказано, що [PERSON] є власником відповідно до договору купівлі-продажу, комплексу будівель що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Однак він позбавлений права користування, володіння вказаним нерухомим майном так як відповідач ТОВ «Ремжелдортранс» безпідставно ним володіє та не допускає власника на спірну територію. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримала, посилаючись на підстави вказані у позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Додала, що між ТОВ «Медпром» та ТОВ «Ремжелдортранс» був укладений договір оренди, дія якого закінчилася у 2013 року, договір купівлі - продажу комплексу будівель що знаходяться за адресою: [ADDRESS], посвідчено 31 липня 2014 року. Однак відповідач безпідставно користується вказаним нерухомим майном, чим порушує право власності позивача. Представник позивача просить суд витребувати майно із чужого незаконного володіння шляхом виселення відповідача з комплексу нежитлових будівель та передати їх позивачу. Представник відповідача Бударіна - Пошелюк Т. О., позовні вимоги не визнала, вказала, що на підставі договору оренди укладеного між ТОВ «Медпром» та ТОВ «Ремжелдортранс» вони на законній підставі володіють комплексом нежитлових будівель. Вони не визнають дійсність договору купівлі-продажу комплексу будівель на який посилається позивач. Просять суд відмовити у позові. Представник третьої особи - Холодна О.В., позовні вимоги підтримала, вказала, що договір оренди між ТОВ «Медпром» та ТОВ «Ремжелдортранс» був укладений до грудня 2013 року. ТОВ «Медпром» 31 липня 2014 року продало [PERSON] комплекс нежитлових будівель, про що укладено відповідний договір купівлі-продажу який посвідчено нотаріусом. В судовому засіданні встановлено, що з 31 липня 2014 року [PERSON] (далі - [PERSON] або позивач) є власником комплексу будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], до складу якого входить: - склади літ. "Д", "Е", "Ж" загальною площею 3 867,4 кв.м.; - побутовий корпус літ. "А-1" загальною площею 230,9 кв.м.; - адміністративно-побутовий корпус літ. "В-2, В1 -2" загальною площею 508,9 кв.м. - трансформаторний пункт літ. "Г" загальною площею 35,5 кв.м.; - склад літ. "З" загальною площею 157,2 кв.м.; - склад літ. "И" загальною площею 24,6 кв.м.; -склад літ. "К" загальною площею 328,1 кв.м.; - склад літ. "Л" загальною площею 369,2 кв.м.; - ГРП літ. "П" загальною площею 52,0 кв.м.; - сторожка літ. "Р" загальною площею 10,3 кв.м.; вбиральня літ. "С" загальною площею 6,0 кв.м.; - огорожа літ. "1 -5"; - підкранова колія І; - замощення IV (далі - комплекс будівель). Вказана обставина підтверджена копіює договору купівлі-продажу комплексу будівель укладеною між Товариство з обмеженою відповідальністю «Медпром» з однією стороною, яка виступає як продавець та з другої сторони [PERSON] - покупець. Договір посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.38, 6-7). Відповідно до 128, 334, 657 ЦК України, суд вказує, що право власності на комплекс будівель, що є предметом даного договору виникає з моменту державної реєстрації. Суд не приймає доводи представника відповідача з приводу того, що вказаний вище договір купівлі-продажу вони не визнають та мають сумнів з приводу його законності з підстав того, що договір купівлі-продажу між ТОВ «Медпром» та [PERSON] укладений відповідно до вимог закону, у встановленому порядку не оскаржений та не скасований. З огляду на вказане, суд прийшов до переконання, що позивач [PERSON] є власником вказаного комплексу будівель. Статтею 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Однак, починаючи з дати виникнення права власності [PERSON] позбавлений права володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеним комплексом будівель, оскільки ТОВ «Ремжелдортранс» незаконно, без належної правової підстави володіє цим об'єктом нерухомого майна. Вказану обставину сторони підтвердили у судовому засіданні, вказали, що територія будівель огороджена та доступ до неї не є вільним. Окрім того, це підтверджено актами про недопущення до комплексу будівель 31 липня, 26 листопада 2014 року, (а.с45,46). Відповідач ТОВ «Ремжелдортранс» у період з 05 січня 2011 року до 31 грудня 2013 року мали право користування зазначеним комплексом будівель, на підставі договору оренди №72/1 від 05 січня 2011 року, згідно якого попередній власник комплексу будівель ТОВ «Медпром» передало ТОВ «Ремжелдортранс» за плату на певний строк у користування зазначене нерухоме майно (договір з додатком №1, акт прийому-передачі від 05.01.2011 р., витяг з реєстру від 24.01.2014 №16640560) (а. с. 8-10). Представник відповідача у своїх запереченнях посилається на Додаткову угоду до Договору №72/1 від 05 січня 2011 року від 03 червня 2013 року, відповідно до якої договір набирає чинності з 01 січня 2011 року і діє до 31 грудня 2016 року, як на підставу належного володіння комплексом будівель (а. с. 60). Суд, не приймає до уваги вказані заперечення, так як Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19 листопада 2014 року у справі № 904/5018/14 за позовом ТОВ «Медпром» до ТОВ «Ремжелдортранс» про визнання недійсним додаткової угоди Договору №72/1 від 05 січня 2011 року від 03 червня 2013 року, суд зазначив, що «спірною додатковою угодою змінено загальний строк дії договору оренди нерухомого майна, який складає шість років, але сторонами не додержано вимог закону щодо його нотаріального посвідчення та обов'язкової державної реєстрації, то відсутні підстави для визнання договору недійсним з тих підстав, що він є неукладеним», що є підставою у задоволені позовних вимог (а.с.27). Відповідно до ч. 1 ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Частиною 1 ст.400 ЦК України недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Положенням ст. 316 ЦК України передбачено що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За правилами ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Частиною 1 цієї статті передбачено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Враховуючи викладене, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, саме у частині про зобов'язання відповідача передати комплекс будівель позивачу [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягується судовий збір.

Outcome: partial