Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 16.09.2011 року у розмірі 196005,52 грн. та судові витрати у розмірі 2940,08 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач, підписавши заяву №б/н від 16.09.2011 року, отримала кредит у розмірі 6500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконує, внаслідок чого станом на 30.06.2019 року виникла заборгованість у розмірі 196510,50 грн., що складається з: 5950,00 грн. заборгованість за кредитом; 185671,09 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4889,41 грн. заборгованість за пенею та комісією. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка задоволена рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 20.05.2016 року, у розмірі 11330,51 грн., з яких: 5950,00 грн. заборгованість за кредитом; 3675,36 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 689,41 грн. заборгованість по комісії та пені за користування кредитом; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 515,74 грн. штраф (процентна складова). Таким чином, заборгованість яку просить стягнути позивач становить 196510,50 грн., яка складається з: 181995,73 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 9309,79 грн. штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з`явився, але в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення (а.с.9). Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Між позивачем і відповідачем 16.09.2011 року був укладений договір № б/н, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 6500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.17-18). Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 20.05.2016 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" стягнуто заборгованість у розмірі 11330,51 грн., з яких: 5950,00 грн. заборгованість за кредитом; 3675,36 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 689,41 грн. заборгованість по комісії та пені за користування кредитом; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 515,74 грн. штраф (процентна складова) (а.с.10-12). Відповідно вимог\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Частиною 1\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до частин 1 та 2\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно з вимогами кредитного договору у разі порушення умов договору, Банк має право вимагати дострокове виконання боргових зобов`язань. Позивач, використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України, та комісії і пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку за рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 27.07.2015 року. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, задовольнивши вимоги за судовим наказом. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд приходить до висновку, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені, комісії за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі. У такому разі положення абзацу 2 ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. В оцінці застосування наведених норм права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на наведене суд вважає, що відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, комісію та пеню до повного погашення заборгованості за кредитом у цій цивільній справі. У\~рішенні Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року №15-рп/2002\~визначено, що обрання певного засобу правового захисту, у тому числі й досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист. Таким чином, позикодавець наділений можливістю реалізувати своє право в порядку ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~на дострокове повернення йому частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України, як шляхом пред`явлення досудової вимоги, так і судової. Суд дійшов до переконання, що, звернувшись до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, який задоволено у повному обсязі та стягнуто на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість у сумі 11330,51 грн., позивач реалізував своє право на пред`явлення вимоги за кредитним зобов`язанням відповідача, та з цього часу у позивача припинилося право нараховувати проценти за кредитом, комісію та пеню. Судові витрати по справі у сумі 2940,08 грн. підлягають покладенню на позивача відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed