Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі за адресою: [ADDRESS] що є підставою для зняття з реєстрації з житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивачі в позовній заяві зазначили, що 17 березня 1984 року вони зареєстрували між собою шлюб. У них є двоє повнолітніх дітей: дочка [PERSON] та син [PERSON]. У 1989 році рішенням Дніпровського райвиконкому м. Дніпродзержинська від 07 грудня 1989 року їхній сім'ї, яка складалась з чотирьох осіб, була надана двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS]. Квартиронаймачем є позивач [PERSON]. Житлова площа квартири 28,7 м кв, загальна площа квартири 49,1 м кв. Дочка [PERSON] залишила зазначене житло та знялась з реєстрації в ньому. 23 лютого 2013 року [PERSON] зареєстрував шлюб зі [PERSON]. У них народилось двоє дітей дочки [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Наприкінці травня 2013 року [PERSON] виїхав з квартири за адресою [ADDRESS], та, як їм відомо, переїхав за місцем проживання своєї сім'ї до [ADDRESS] Залишаючи спірне житло, відповідач забрав всі свої особисті речі, в т.ч. і меблі. Після того, як відповідач залишив їхню квартиру, він припинив з ними спілкування. Вони ніколи не перешкоджали відповідачеві у проживанні у квартирі за адресою: [ADDRESS], він не звертався до уповноважених органів про перешкоджання йому у проживанні у спірній квартирі протягом 2016 року. На протязі більше трьох років, тобто всього часу свого не проживання в квартирі за адресою: [ADDRESS], відповідач не цікавився квартирою, її санітарно-гігієнічним станом, необхідним поточним ремонтом, сплатою комунальних послуг. Весь тягар по утриманню квартири та сплаті житлово-комунальних послуг несуть тільки вони з дружиною, в т.ч. і по сплаті комунальних послуг, які розраховані на всіх зареєстрованих в квартирі осіб. Їм дуже важко самим здійснювати сплату житлово-комунальних послуг, розрахованих на особу, яка зареєстрована, але фактично не проживає в квартирі і не опікується сплатою комунальних послуг. Позивач [PERSON] є пенсіонером за віком, а його дружина , позивач [PERSON], не досягла пенсійного віку, але вимушена була звільнитися з останнього місця роботи за станом здоров'я, оскільки страждає на хронічний панкреатит та захворювання щитовидної залози. Розмір пенсії [PERSON] складає 2259,70 грн. Це є їхнім єдиним з дружиною доходом, тому для них сплата комунальних платежів за особу, яка тільки зареєстрована, але не проживає в квартирі більше трьох років, є неможливим тягарем. В зв'язку з цим у них вже виникла часткова заборгованість за надання житлово-комунальних послуг. Їхній доход дозволяє їм звернутися за оформленням субсидії на сплату житлово-комунальних послуг, але відсутність відомостей про доходи відповідача, які вони не можуть від нього отримати, робить це неможливим. Вважають, що [PERSON], не проживаючи в квартирі за адресою: [ADDRESS], на протязі більше трьох років без поважних причин може бути визнаним таким, що втратив право користування житлом у зазначеній квартирі і закон надає їм можливість звернутися з даним позовом до суду. Позивачі в судове засідання не з'явилися, письмово просили суд розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи Адміністрації Дніпровського району, в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечень проти позову не мають. Представник третьої особи ТОВ "Абонент ХХІ", в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечень проти позову не мають. Відповідач в судові засідання у справі повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ч. 9 ст. 74 ЦПК України та ч. 4 ст. 169 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення. З урахуванням викладеного суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2 ст. 158, 169, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач по справі - [PERSON] є квартиронаймачем квартири за адресою: [ADDRESS], у якій, окрім нього, зареєстровані його дружина - позивач [PERSON] та їхній син [PERSON], [INFO], що підтверджується особовим рахунком № [NUMBER] (а.с. 10). З 01 червня 2013 року відповідач у квартирі позивачів за адресою: [ADDRESS], не проживає, за місцем реєстрації до житлово-експлуатаційної організації чи міліції з приводу вчинення йому перешкод у проживанні чи користуванні житловим приміщенням не звертався, що підтверджується актом про не проживання ТОВ "Крона-Сервіс 1" від 18 серпня 2016 року (а.с. 11), листом Дніпровського ВП Кам'янського відділу ГУНП МВС України в Дніпропетровській області за вих. № 9206 від 22 серпня 2016 року (а.с. 13), листом ТОВ "Абонет ХХІ" за вих. № 279 від 19 серпня 2016 року (а.с. 12). Відповідач не цікавиться квартирою за адресою: [ADDRESS], її санітарно-гігієнічним станом, необхідним поточним ремонтом, сплатою комунальних послуг, які розраховані на всіх зареєстрованих в квартирі осіб, та які оплачують лише позивачі, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 21-27). З урахуванням викладеного суд вважає встановленим факт добровільного залишення відповідачем 01 червня 2013 року квартири за адресою: [ADDRESS], за місцем його реєстрації, без будь-яких поважних причин, та за відсутності вчинення йому будь-яких перешкод у проживанні, вибувши на інше постійне місце проживання. Факт реєстрації відповідача у спірній квартирі порушує права та інтереси позивачів, оскільки останні оплачують низку комунальних послуг виходячи з кількості осіб, зареєстрованих у спірній квартирі, у зв'язку з чим несуть додаткові витрати. На момент пред'явлення позову минуло більше 3-х років як відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації в квартирі позивачів, тому відповідно до ст. 71 ЦК України, сплинув шестимісячний строк, за яким за відповідачем зберігається його право на користування квартирою, квартиронаймачем якої є позивач [PERSON] Інших домовленостей між відповідачем і позивачем [PERSON], як наймачем квартири, судом не встановлено. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно ст. 71 ЖК України в зв'язку з тимчасовою відсутністю наймача та членів його родини за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням в зв'язку з відсутністю цієї особи понад встановлених термінів провадиться у судовому порядку. З урахуванням встановлених судом обставин, позовні вимоги позивачів про визнання відповідача таким, що втратив право у користуванні житловим приміщенням наймачем якого є позивач [PERSON], суд визнає обґрунтованими, надані позивачами докази належними та допустимими, що є підставою для втрати відповідачем його права на користування спірною квартирою, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог в частині де позивачі просять суд зазначити що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації за місцем мешкання, задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що за подання позову позивачем [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 551,20 грн., які відповідно до ст. 88 ЦПК України повинні бути стягнуті з відповідача по справі на користь останнього. На підставі викладеного,

Outcome: partial