Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області звернулося в Ізяславський районний суд Хмельницької області з позовною заявою до [PERSON] (по тексту - [PERSON].) про стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 79 111, 82 грн. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини. Так, вказує, що зa заявою [PERSON] та відповідно до рішення суду від 05 вересня 2005 року, яким було визнано безвісно відсутнім [PERSON], з яким перебувала у шлюбі відповідач, органом пенсійного фонду було призначено пенсію по втраті годувальника на утримання їх доньки - неповнолітньої [PERSON] [INFO] Разом з тим зазначає, що 08.06.2015 року управлінням Пенсійного фонду України в Ізяславському районі здобуто відомості про місце працевлаштування визнаного безвісно відсутнім [PERSON]. Своїм рішенням від 08.06.2015 року № 7 управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі відповідно до частини 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» припинило виплату пенсії по втраті годувальника на підопічну [PERSON], [INFO] (опікун [PERSON], [INFO] р.н.) у зв'язку з виявленням обставин щодо місця працевлаштування годувальника [PERSON], який був визнаний безвісно відсутнім. З цих підстав, управління ПФУ в Ізяславському районі звернулось до Ізяславського районного суду Хмельницької області про скасування рішення суду від 05 вересня 2005 року, так як відпала необхідність вважати особу безвісно відсутньою. Вказує, що таку заяву було задоволено. З врахуванням вказаних вище обставин позивач вважає, що на виконання ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з [PERSON] слід стягнути безпідставно набуті кошти в розмірі 79 111, 82 грн., виплачені як соціальна пенсія на утримання [PERSON] за період з вересня 2005 року по травень 2015 року. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала та просила задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. У судовому засіданні відповідач вказала на відсутність підстав для задоволення заявленого позову, так як набула виплачені кошти на законних підставах, просила відмовити позивачу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05.09.2005 року визнано безвісно відсутнім з 01.03.2004 року, [PERSON], [INFO]. За заявою [PERSON] та відповідно до вказаного вище рішення суду від 05 вересня 2005 року, що набрало законної сили та яким було визнано безвісно відсутнім [PERSON], з яким перебувала у шлюбі відповідач, на підставі поданого пакету документів, органом пенсійного фонду було призначено пенсію по втраті годувальника на утримання їх доньки - неповнолітньої [PERSON] [INFO] Вказані обставини не оспорюються сторонами по справі. У ході розгляду справи встановлено, що 08.06.2015 року управлінням Пенсійного фонду України в Ізяславському районі здобуто відомості про місце працевлаштування визнаного безвісно відсутнім [PERSON]. Згідно з даними Державного реєстру застрахованих осіб [PERSON], [INFO] (ідентифікаційний код [NUMBER]) з липня 2007 року по грудень 2008 року працював у ТОВ - фірмі "Ренал" (ЄДРПОУ 19133293, м. Київ), з вересня 2009 року по лютий 2010 року - "Транспроммаш" (ЄДРПОУ 36471005, м. Київ), з травня 2014 року по даний час - у ТОВ "Мережа-Буд" (ЄДРПОУ 37949404, м. Київ). Рішенням від 08.06.2015 року № 7 управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі відповідно до частини 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» припинило виплату пенсії відповідачу по втраті годувальника на підопічну [PERSON], 1997 р.н. (опікун [PERSON], [INFO] р.н.) у зв'язку з виявленням обставин щодо місця працевлаштування годувальника [PERSON], який був визнаний безвісно відсутнім. Крім того встановлено, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29.06.2016 року було скасовано рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05.09.2005 року про визнання безвісно відсутнім [PERSON], [INFO]. Вказане рішення набрало законної сили 11.07.2016 року. Відповідно до довідки позивача розрахунку переплати по особовому рахунку [NUMBER] [PERSON] за період з 06.09.2005 року по 31.05.2015 року, останній було виплачено 79 111, 82 грн. пенсії по втраті годувальника на підопічну [PERSON], 1997 р.н. Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд врахував також наступне. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За положеннями частини 1 статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 2 ст. 1213 ЦК України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. При цьому такі положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, чи інших осіб чи наслідком події. Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень Пенсійного фонду або судовому порядку. Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів зловживань [PERSON] при поданні документів щодо призначення пенсії по втраті годувальника, не здобуто таких доказів і судом. Крім цього, слід врахувати, що підставою призначення пенсії по втраті годувальника слугувало рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05.09.2005 року, а отже підстава для виплати такої пенсії по втраті годувальника відпала тільки після його скасування рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області 29.06.2016 року. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] безпідставно набутих коштів в розмірі 79 111, 82 грн. задоволенню не підлягають. З підстав ст. 88 ЦПК України судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed