Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

В грудні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що її мати [PERSON], яка померла 26.12.2017р., мала у приватній власності житловий будинок, розташований по вул.Першого Травня, 13 в с.Зарудинці Ружинського району Житомирської області. Спадщину матері вона прийняла, однак нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок їй відмовив із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього. Тому позивачка просить суд визнати за нею право на вказане спадкове майно. В підготовче судове засідання сторони не з'явились, представник позивачки та представник відповідача подали до суду заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, представник позивачки позовні вимоги підтримує, а представник відповідача - позовні вимоги визнає повністю. Суд, оглянувши письмові докази по справі, встановив, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З довідки [PERSON] сільської ради Ружинського району Житомирської області від 11.06.2018р. № 360 вбачається, що відповідно до записів погосподарської книги по с.Зарудинці Ружинського району Житомирської області за [PERSON] рахувався на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул.1-Травня, 13 в с.Зарудинці Ружинського району Житомирської області ( а.с.10). З технічного паспорта на вказаний житловий будинок, який виготовлений КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" 03.07.2018р., та довідки вказаного МБТІ від 11.01.2019р. № 380805 вбачається, що житловий будинок №13 по вул.1-Травня в с.Зарудинці Ружинського району Житомирської області побудований в 1958 році, 2 господарські споруди побудовані в 1958-1970рр., правовстановлюючі документи на вказаний будинок в БТІ не зареєстровано( а.с.13-17, 31). Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, отриманої 14.01.2019р. Центром надання адміністративних послуг м.Українка Київської області, відомості про об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою:Житомирська область, Ружинський район, с.Зарудинці, вул.Першого Травня, буд.13 у вказаних Реєстрах відсутні ( а.с.34). Положення діючого на час виникнення правовідносин законодавства, а саме: Указу Президії Верховної Ради СРСР "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних жилих будівель" від 26.08.1948р., прийнятою на виконання вказаного Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", Закону УРСР Про сільську Раду депутатів трудящих від 02.07.1968р. , визначали, зокрема, що підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію та не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Статі120-127 ЦК УРСР(1963 р.) регулювали право власності колгоспного двору та реєстрацію вказаного права за членами двору в погосподарських книгах сільських рад. На підставі вказаного, суд приходить до впевненості, що [PERSON] була власником житлового будинку та господарських будівель, розташованих по вул.1-Травня, 13 в с.Зарудинці Ружинського району Житомирської області. Як вбачається з вищевказаної довідки [PERSON] сільської ради Ружинського району Житомирської області від 11.06.2018р. № 360, а також документації Бердичіського МБТІ, вулиця, на якій розташований належний [PERSON] житловий будинок, має назву - 1-Травня. [PERSON] померла 26.12.2017р. в м.Українка Обухівського району Київської області, що вбачається з свідоцтва про смерть (а.с.52). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статею1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається зі спадкової справи №74/2018, заведеної 13.06.2018р.Українською міською державною нотаріальною конторою Київської області відносно майна померлої 26.12.2017р. [PERSON] , спадкодавець не залишила заповіт, а її спадщину у встановлений строк прийняла, як спадкоємці першої черги по закону, її дочка [PERSON] - позивачка по справі. Інших спадкоємців [PERSON], які б прийняли її спадщину, немає (а.с.60-74). Таким чином, судом встановлено, що до позивачки перейшло право спадкодавця [PERSON] на все спадкове майно, зокрема і на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за вищевказаною адресою. Однак, як вбачається з повідомлення державного нотаріуса Української міської державної нотаріальної контори від 23.10.2018р. за № 818/02-14, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON] з підстав відсутності правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок( а.с.18). 3 На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивачки на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з її вини. Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивачки є неотримання спадкодавцем за свого життя правовстановлюючого документа на вказане майно, хоча право власності [PERSON] на вказане майно ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права власності на таке майно. Відповідно до ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом всього часу судового розгляду. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вказане визнання відповідачем [PERSON] сільською радою Ружинського району Житомирської області, на території якої розташоване нерухоме спадкове майно [PERSON], позову не суперечить законодавству та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, а тому з цих підстав позов [PERSON] підлягає задоволенню. Оскільки відповідач по початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги повністю, тому суд,

Outcome: approved