Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що Оболонським районним судом м. Києва 18 червня 2014 року видано виконавчі листи на примусове виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року у цивільній справі №2/756/65/14, якими стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ "Кей-Колект" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 13 травня 2008 року №11332539000, що виникла за період з 13 травня 2008 року по 12 грудня 2012 року, а саме: заборгованість за основною сумою кредиту у сумі 1530908,16 грн, заборгованість по процентам за користування кредитними коштами у сумі 323235,48 грн, а також стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ "Кей-Колект" судовий збір у сумі 3441,00 грн. 11 жовтня 2016 року державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві відкрито виконавчі провадження №52627511 та №52628109 з виконання судового рішення про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Кей-Колект" заборгованості за кредитом та судового збору. Заявник зазначив, що виконавчі листи №2/756/65/14, видані на примусове виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року, були пред'явлені стягувачем до виконання з пропуском встановленого строку. З цих підстав [PERSON] просив суд визнати такими, що не підлягають виконанню, виконавчі листи, видані 18 червня 2014 року на примусове виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року у цивільній справі №2/756/65/14. У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву свого довірителя про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, просив суд її задовольнити. Представник стягувача у судовому засіданні проти заяви [PERSON] заперечував, пояснив, що ТОВ "Кей-Колект" не пропустило строк пред'явлення виконавчих листів до виконання. Також представник ТОВ "Кей-Колект" стверджував, що пропуск стягувачем строку пред'явлення виконавчих листів до виконання не може слугувати підставою для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню. Представник Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився, Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив. Заслухавши пояснення представників боржника та стягувача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року у цивільній справі №2/756/65/14 стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ "Кей-Колект" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 13 травня 2008 року №11332539000, що виникла за період з 13 травня 2008 року по 12 грудня 2012 року, а саме: заборгованість за основною сумою кредиту у сумі 1530908,16 грн, заборгованість по процентам за користування кредитними коштами у сумі 323235,48 грн, а також стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ "Кей-Колект" судовий збір у сумі 3441,00 грн (т. 1, а. с. 227-231). Оскільки рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року у цивільній справі №2/756/65/14 набрало законної сили, а тому на його виконання 18 червня 2014 року Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи №2/756/65/14 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом та судового збору (т. 3, а. с. 206-207, т. 4, а. с. 58). Ч. 1 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Підстави для цього зазначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин. Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання (такий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 16 січня 2018 року у справі №755/15479/14-ц). Оцінюючи доводи боржника [PERSON] щодо пред'явлення стягувачем ТОВ "Кей-Колект" виконавчих листів від 18 червня 2014 року №2/756/65/14 з пропуском строку, встановленого законодавством, суд виходить з таких обставин. Державними виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Домбровським Р.А. здійснюються виконавчі провадження №52627511 та №52628109 з виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року у цивільній справі №2/756/65/14 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Кей-Колект" заборгованості за кредитним договором та судового збору. Виконавчі провадження були відкриті державним виконавцем 11 жовтня 2016 року на підставі заяв стягувача, поданих 06 жовтня 2016 року (т. 3, а. с. 202-203, 204-205, т. 4, а. с. 55, 57). 05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VIII. Ст. 12 вказаного Закону передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років. Відповідно до п. 5 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (ч. 1 ст. 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року №3-рп/2001). Аналізуючи наведені положення Основного Закону та рішення Конституційного Суду України, суд дійшов висновку, що дія Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII не поширюється на правовідносини, які закінчились до набрання ним чинності. Цей законодавчий акт не відновлює дію виконавчих документів, строк пред'явлення яких до виконання сплив до набрання ним чинності. Отже, положення п. 5 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII не розповсюджують свою дію на виконавчі документи, строк виконання за якими сплив на час набрання чинності зазначеним законодавчим актом. Як з'ясовано судом, 03 квітня 2015 року стягувач ТОВ "Кей-Колект" звернувся до відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві з заявами про відкриття виконавчих проваджень з виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року у цивільній справі №2/756/65/14 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Кей-Колект" заборгованості за кредитним договором та судового збору (т. 4, а. с. 127-128, 138-139). Постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 06 квітня 2015 року було відкрито виконавчі провадження №47132333 та №47132875 з виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року у цивільній справі №2/756/65/14 (т. 4, а. с. 126, 137). За приписами ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV (який був чинним на час подання заяв стягувача про відкриття виконавчих проваджень від 03 квітня 2015 року) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV (який був чинним на час подання заяв стягувача про відкриття виконавчих проваджень від 03 квітня 2015 року) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV (який був чинним на час подання заяв стягувача про відкриття виконавчих проваджень від 03 квітня 2015 року) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Зважаючи на те, що виконавчі листи №2/756/65/14 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Кей-Колект" заборгованості за кредитним договором та судового збору були видані 18 червня 2014 року, а пред'явлені до виконання 03 квітня 2015 року, строк, встановлений ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV, стягувачем пропущений не був. Ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV (який був чинним на час подання заяв стягувача про відкриття виконавчих проваджень від 03 квітня 2015 року) передбачено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу. Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV (який був чинним на час подання заяв стягувача про відкриття виконавчих проваджень від 03 квітня 2015 року) свідчить про те, що строки пред'явлення виконавчих документів до виконання перериваються за умови, що виконавче провадження було відкрито, але виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV. Постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 25 грудня 2015 року повернуто стягувачеві ТОВ "Кей-Колект" виконавчі листи №2/756/65/14 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором та судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV та роз'яснено стягувачеві право повторно пред'явити їх до виконання у термін до 25 грудня 2016 року (т. 4, а. с. 102, 134). Ураховуючи, що указані постанови про повернення виконавчого документа державним виконавцем винесено 25 грудня 2015 року, а ТОВ "Кей-Колект" повторно пред'явило до виконання виконавчі листи №2/756/65/14 06 жовтня 2016 року, строк їх пред'явлення до виконання не сплинув. Отже, наведені боржником підстави для визнання таким, що не підлягають виконанню, виконавчих листів №2/756/65/14, виданих на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором та судового збору, є необґрунтованими. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність відмовити [PERSON] у задоволенні його заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Outcome: dismissed