Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить зняти арешт з нерухомого майна, а саме з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 39,3 кв.м., який знаходиться в [ADDRESS] і який належить на праві власності [PERSON] та скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна за номером запису про обтяження 879446 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 2150760 від 07.05.2013 року шляхом виключення запису з них, а саме з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна у відношенні нерухомого майна, належного на праві власності позивачу [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] являється власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розміщено в [ADDRESS] . Встановлено, що позивач [PERSON] раніше мав зобов"язання майнового характеру, зокрема сплати боргу на користь [PERSON] та у зв"язку із цим, на підставі ухвали Каланчацького районного суду Херсонської області, прийнятої у справі № 2-396/11 від 29.06.2011 року в частині забезпечення позову було накладено арешт на майно, яке належить позивачу [PERSON] , у тому числі і на спірний будинок. Вказана ухвала суду першої інстанції була скерована до органу примусового виконання. Далі, рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 02.09.2011 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково та з [PERSON] стягнута певна грошова сума. Зазначене рішення суду першої інстанції переглядалося, як в апеляційному, так і в касаційному порядку. Рішення суду першої інстанції залишено в силі. У червні 2018 року Каланчацьким районним судом Херсонської області позивачу [PERSON] за його заявою відстрочено виконання рішення суду першої інстанції від 02.09.2011 року на 12 місяців з дня ухвалення рішення, тобто до червня 2019 року. [PERSON] повністю розрахувався за наявний борг, сплативши [PERSON] присуджену раніше грошову суму, при цьому ж позивач [PERSON] рахував, що накладений раніше арешт автоматично припиняє своє існування. Однак, звернувшись нещодавно в усній формі до державного реєстратора з приводу отримання консультації щодо можливого розпорядження своїм майном, зокрема його продажу чи то дарування, останнім позивача сповіщено про те, що спірний житловий будинок знаходиться в обтяженні (арешті). Так, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо суб"єкта [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), отриманої на запит [PERSON] встановлено те, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у відношенні домоволодіння, яке розміщене в [ADDRESS] та який на праві власності належить [PERSON] , в дійсності має місце державна реєстрація обтяження № 879446. Підставою для проведення державної реєстрації є: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (вказана постанова охоплює спірний житловий будинок), серія та номер: б/н, виданий 29.06.2011 року. Відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року містяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 11334716, 29.06.2011 року, реєстратор: Херсонська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України. На адвокатський запит, органом примусового виконання нещодавно надано письмову відповідь із повідомлення про те, що 15.07.2011 року державним виконавцем Каланчацького РВ ДВС було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв"язку із фактичним виконанням. На даний час ухвала № 2-396/11 від 29.06.2011 року Каланчацького районного суду Херсонської області на виконанні у відділі не знаходиться. На вказаний момент, заборону обтяження зняти неможливо. Ухвалою суду від 30.12.2020 року відкрито провадження по вказаній справі та вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 05.03.2021 року прийнято до розгляду уточнення позивача до позовної заяви. Ухвалою суду від 05.03.2021 року залучено в якості співвідповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 15.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Будь-яких інших процесуальних дій не вчинялося. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з"явилася. Надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги [PERSON] підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з"явився. Надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно відзиву, наданого останнім, відповідач не визнає позов [PERSON] та вважає його безпідставним з огляду на наступне. Каланчацький РВ ДВС ПМУ МЮ (м. Одеса) накладав арешт на спірний будинок не з власної ініціативи, а на підставі ухвали суду. Ініціатором клопотання про накладення арешту був [PERSON] . Крім того, вважає, що предметом спору є не постанова про накладення арешту на майно, а ухвала Каланчацького районного суду № 2-396/11 видана 29.06.20211 року. А також доповнив, що на виконанні у відділі знаходилося виконавче провадження № 56215900 від 19.04.2018 року, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-396/11 від 29.06.2011 року Каланчацького районного суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 70000 грн. за договором позики № 1 від 08.08.2010 року, 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу. Всього 701820 грн. 29.08.2019 року виконавче провадження було завершено. Інші учасники до суду не з"явилися. Причини своєї неявки не повідомили. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо суб"єкта, [PERSON] являється власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . [PERSON] раніше мав зобов"язання майнового характеру, зокрема сплати боргу на користь [PERSON] та у зв"язку із цим, на підставі ухвали Каланчацького районного суду Херсонської області, прийнятої у справі № 2-396/11 від 29.06.2011 року в частині забезпечення позову було накладено арешт на майно, яке належить позивачу [PERSON] , у тому числі і на спірний будинок. На підставі даної ухвали відкрито виконавче провадження 29.06.2011 року за заявою Каланчацького районного суду. Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 02.09.2011 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково та з [PERSON] стягнута певна грошова сума. В зв"язку з чим на виконанні в ДВС перебувало виконавче провадження № 56215900 від 19.04.2018 року, яке 29.08.2019 року завершено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження" у зв"язку з заявою стягувача про повернення виконавчого документу без подальшого виконання. Однак арешт із вказаного вище будинку не знято. Так, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо суб"єкта [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) встановлено те, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у відношенні домоволодіння, яке розміщене в [ADDRESS] та який на праві власності належить [PERSON] , в дійсності має місце державна реєстрація обтяження № 879446. Відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року містяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 11334716, 29.06.2011 року, реєстратор: Херсонська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно із ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Таким чином, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: approved