Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивачі [PERSON], діючий в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Мотивуючи свої вимоги тим, що вони, як подружжя, та їх син на праві власності володіють квартирою [ADDRESS] згідно Свідоцтва про право власності на квартиру від 12 грудня 2003 року, виданого на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 08 грудня 2003 року № 2112-С/КІ. З 03 липня 2008 року року в даній квартирі зареєстрована їхня знайома - [PERSON], [INFO], з якою вони не перебували у родинних відносинах. Відповідачка з часу реєстрації в спірній квартирі ніколи не проживала, оскільки реєстрація була проведена формально, з метою отримання відповідачкою посвідки на постійне місце проживання в Україні, мешкала вона в іншому місця зі своєю родиною, її речей в квартирі немає; спірною квартирою вона не цікавиться, житлово-комунальні послуги не сплачує, з часу переїзду жодного разу не з"являлася за місцем своєї реєстрації, при цьому не вжила заходів для зняття з реєстраційного обліку, внаслідок чого вони вимушені сплачувати за неї, як зареєстровану особу, комунальні послуги, що впливає на їх бюджет. Відтак, вважають, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням. В даній квартирі постійно проживає тільки вони та їх син, які самостійно несуть обов"язок по сплаті житлово-комунальних послуг, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON], діючий в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON], а також як представник [PERSON], діючий на підставі довіреності від 14 січня 2014 року (а.с.19), позовні вимоги підтримав у цілому з тих же підстав, просив їх задовольнити: визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с.21). За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за згодою позивача. Третя особа без самостійних вимог - Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.23). Звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с.22). За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності третьої особи, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, та за згодою позивача. Вислухавши пояснення позивача, його доводи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], його дружина [PERSON] та син [PERSON] на праві спільної власності володіють квартирою [ADDRESS] згідно Свідоцтва про право власності на квартиру від 12 грудня 2003 року, виданого на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 08 грудня 2003 року № 2112-С/КІ (а.с.4). Згідно технічної характеристики квартира трикімнатна, житловою площею 46,50 кв м, загальною - 84,00 кв м (а.с.4). Згідно довідки форми № 3 у вказаній квартирі зареєстровані позивачі, відповідачка [PERSON], [INFO], з 03 липня 2008 року (а.с.3), з якою позивачі не перебували у жодних родинних відносинах. Відповідачка з часу реєстрації в спірній квартирі ніколи не проживала, оскільки реєстрація була проведена формально з метою отримання нею посвідки на постійне місце проживання в Україні, мешкала в іншому місця зі своєю родиною, її речей в квартирі немає, спірною квартирою не цікавиться, житлово-комунальні послуги не сплачує, з часу переїзду жодного разу не з"являлася за місцем своєї реєстрації, при цьому не вжила заходів для зняття з реєстраційного обліку, внаслідок чого позивачі вимушені сплачувати за неї, як зареєстровану особу, комунальні послуги, що впливає на їх бюджет. Факт непроживання відповідача у спірній квартирі підтверджується актами ЖЕД-205 Дарницького району м. Києва, складеними комісією 01 листопада 2013 року (а.с.5), 22 листопада 2013 року (а.с.5), в яких засвідчено ті факти, що відповідачка не проживає у [ADDRESS], відсутність її особистих речей; спального місця та інших ознак, які вказують на фактичне її місце проживання за вказаною адресою, не встановлено. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, [PERSON] понад встановлений законом термін без поважних причин не проживає в спірній квартирі, із заявами до уповноважених органів про причини своєї відсутності не зверталася, обов"язки по сплаті комунальних послуг не несе, відтак, остання як мешканка квартири, втратила право користуватися цим житлом. Поважні причини відсутності відповідачки в спірній квартирі понад встановлені строки судом не встановлено. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження пояснення позивачів про те, що вони не чинили та не чинять перешкоди відповідачці у користуванні (проживанні) спірною квартирою: замки у вхідних дверях не замінювали, не застосовували будь-яких фізичних перешкод. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. На підставі вищевикладеного, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved