Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визначити їй частку в розмірі 1/3 домоволодіння, яке складається з житлового будинку, загальною площею 47,3 кв.м, сараю та погреба, за адресою [ADDRESS] та визнати за нею право власності на 1/3 його частину в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказала, що станом на\~15.04.1991\~року членами\~колгоспного двору\~були:\~ [PERSON] \~ голова\~двору,\~яка померла\~ [INFO] ,\~її \~син -\~ [PERSON] \~та внучка\~ [PERSON] .\~На день\~смерті [PERSON] \~позивач [PERSON] \~проживала разом\~з нею\~та була\~зареєстрована у\~даному будинку.\~Тому після смерті матері вона успадкувала 1/3 частки майна колгоспного двору. Згідно відповіді нотаріуса від 18.09.2020 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки домоволодіння належить до майна колгоспного двору, у зв`язку з чим для вирішення цього питання рекомендовано звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить роглядати справу за її відсутності, проти позову не заперечує та просить позов задовільнити. Суд, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи в межах наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що домоволодіння за адресою [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого являлась [PERSON] , яка померла [INFO] . Станом на 15 квітня 1991 року в погосподарському номері за адресою: [ADDRESS] до складу членів двору входили: [PERSON] голова двору, [PERSON] син та [PERSON] - внучка. На день смерті [PERSON] ( [INFO] ) позивач [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала разом з нею. Дані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про право особисто власності на житловий будинок від 15.08.1990 року, довідкою КП «Ярмолинецьке БТІ» № 315 від 26.03.2018 р., довідкою Томашівської сільської ради № 666 від 01.09.2020 року та довідкою Томашівської сільської ради № 331 від 28.03.2018 року. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах про захист права приватної власності" до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України "Про власність", застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена колгоспного двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Тобто, в разі віднесення господарства до колгоспного двору кожен його член має право на частину майна двору в рівних частках. Враховуючи викладені норми закону та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON] станом на 15.04.1991 року належала 1/3 частина будинковолодіння. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216ЦК\~України передбачено,\~що cпадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах про захист права приватної власності" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні застосовуються з 1 липня 1990 року. Позивач є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, є такою, що прийняла спадщину відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, інші спадкоємці відсутні, що підтверджується заповітом [PERSON] від 25.01.2010 року, посвідченим секретарем Томашівської сільської ради, довідкою Томашівської сільської ради № 331 від 28.03.2018 року та Інформаційною довідкою з Спадкого реєстру № 63339716 від 28.01.2021 року. Згідно відповіді нотаріуса № 202/01-16 від 18.09.2020 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки домоволодіння належить до майна колгоспного двору. Таким чином, після смерті матері [PERSON] позивач [PERSON] успадкувала 1/3 частки майна колгоспного двору, яка належала матері за життя, однак, не оформила це право. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~За заявою позивача судові витрати з відповідачів не стягуються. \~ \~ \~ \~На підставі п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995р. Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, ст.ст. 16,328,1218,1261,1268,1269,1270 ЦК України, ст.ст. 2,10,13,81,89,263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved