Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачів: 17\~травня 2018\~року,\~[PERSON] та\~[PERSON] звернулисядо суду з позовною заявою до Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що 17 березня 2017 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у виді домоволодіння по вул.. Д.Нарбута,30 в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, яке належало останній на підставі свідоцтва про право власності від 20.10.1992 року. За життя [PERSON] склала заповіт на імя онука [PERSON] та доньки [PERSON]. Звернувшись в установлений законом строк до Черкаської райдержнотконтори з заявами про прийняття спадщини, позивачі отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. З метою захисту свої спадкових прав позивачі звернулися до суду з відповідним позовом в якому просили визнати за кожним право власності в порядку спадкування за заповітом в частці по ? на домоволодіння по вул.. Д.Нарбута,30, в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, після смерті [PERSON], яка померла 17.03.2017 року. Сторони в судове засідання не зявились, хоча про час і місце його проведення повідомлялись відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. \~\~\~\~ Відповідач представник Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча сільська рада була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується даними рекомендованих повідомлень, про вручення поштових відправлень, а тому суд зі згоди позивачів та враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, у відповідності зі ст.280 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 18.05.2018 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області дану справу прийнято до розгляду з відкриттям провадження. 20.06.2018 року від [PERSON] через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, підтримання позовних вимог, відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. 20.06.2018 року від [PERSON] через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, підтримання позовних вимог, відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. 20.06.2018 року Черкаським районним судом Черкаської області винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Встановлені судом обставини: 17.03.2017 року померла [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть від 20.03.2017 року, Серії І-СР №302890 (а.с. 9). 31.08.2015 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, що буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право, заповіла в рівних частинах: [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO] За даними Червонослобідської сільської ради даний заповіт не змінений та не скасований станом на 12.07.2017 року (а.с.13). Згідно довідки Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 19.02.2018 року №484, за померлою 17.03.2017 року [PERSON] рахується домоволодіння по вул.. Данила Нарбута,30 в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області. Як на день смерті, так і по даний час, крім неї в домоволодінні ніхто не зареєстрований та не проживає. Земельна ділянка площею 0,15 га не приватизована. (а.с.14). З листа КП «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» від 20.03.2018 року № 1021о вбачається, що домоволодіння по вул.. Данила Нарбута (О.[PERSON]), 30 в с. Червона Слобода зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Черкаською районною державною адміністрацією 20.10.1992 року. Згідно розпорядження голови Черкаської РДА від 18.05.2018 року № 245, змінено назву вулиці з вул.. [PERSON] на вул.. [PERSON]. В домоволодінні наявний самочинно збудований сарай під літ. Е. (а.с.15). [PERSON] на праві приватної власності належить домоволодіння по вул.. О.Кошового,30 в с. Червона Слобода, що підтверджується даними копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20.10.1992 року № 258 (а.с.16). На замовлення позивачів КП «ЧООБТІ» 13.03.2018 року було виготовлено технічний паспорт на домоволодіння, що розташоване по вул.. Данила Нарбута, 30 в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області. Дані про самочинно збудовані будівлі в технічному паспорті відсутні (а.с.17-21). Згідно висновку відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Черкаської РДА від 23.03.2018 року №13, архітектурно-планувальна характеристика побудованих будівель по вул.. Данила Нарбута,30 в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, що значаться під літерами А-1,а, а1, Б,В,Г,Д,Е,Ж відповідає вимогам даного класу споруд. На ділянці розпочато будівництво сараю під літерою «Е», на який не надано дозвіл на будівництво (а.с.22). Ринкова вартість домоволодіння по вул.. Данила Нарбута (вул.. О.[PERSON]),30 в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області становить 101000 грн. без врахування ПДВ, що підтверджується даними висновку ПП «ТОВА» від 08.05.2018 року (а.с.23). Згідно листа Черкаської районної державної нотаріальної контори від 15.05.2018 року №941/0214 «Щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину», [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.25). З листа Черкаської районної державної нотаріальної контори від 06.07.2018 року №1362/0214 вбачається, що після смерті [PERSON], померлої 17 березня 2017 року, заведено спадкову справу № 382/2017. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. В матеріалах спадкової справи наявні письмові заяви [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Дані про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Норми права, що підлягають застосуванню: Згідно зі\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.\~ Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 5\~ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3\~ст. 1296 ЦК\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на спадщину. Відповідно до ч. 5, ч. 6 Постанови Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом та згідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~ № 24-753/0/4-13 - відповідно до\~п. 6 постанови пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року № 6\~"Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". Це майно не є об'єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів. Вимоги особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно, або заінтересованої особи, що не пов'язані з правом власності на ці будівлі, зокрема, про визнання права на матеріали, одержані при їх знесенні, підлягають розгляду судами на загальних підставах. У пункті 7\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~"Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування" зазначено, що якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо право власності на самочинно зведену будівлю визнано судом за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій вона розміщена, то до складу спадщини входить право на відшкодування витрат на будівництво (частина шоста статті 376 ЦК). До спадкоємців, які прийняли спадщину, у разі знесення самочинного будівництва переходить обовязок відшкодувати вартість витрат на його знесення і приведення земельної ділянки до попереднього стану (частини четверта, сьома статті 376 ЦК). Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Отже в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка померла 17.03.2017 року, на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право особистої власності належить домоволодіння по вул.. Данила Нарбута (вул.. О.[PERSON]), 30 в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області. Враховуючи, що позивачі є спадкоємцями за заповітом, і інших спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON] не встановлено, вимоги позивачів підлягають до часткового задоволення, оскільки самочинно збудований сарай під літерою «Е» не є обєктом спадкування, а позивачами не ставилася вимога про визнання права власності на будівельні матеріали, які були використані в процесі цього будівництва. Судові витрати: Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, проте враховуючи, що позивачі в позовній заяві не просять стягнути судові витрати з відповідача по справі, суд, за таких обставин, вважає за можливе не стягувати понесені позивачами судові витрати з відповідача, залишивши судові витрати за позивачем. Крім того, Червонослобідська сільська рада Черкаського району Черкаської області є лише формальним відповідачем по даній справі.

Outcome: dismissed