Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до підприємця [PERSON] у якому поставив питання про усунення перешкод у користуванні житлом у спосіб покладення зобов`язання на відповідача припинити діяльність по обслуговуванню клієнтів у приміщенні кафе « [INFO] » у період з 22 год до 08 год., а також, повною мірою заборонивши [PERSON] використовувати у приміщенні цього кафе звуковідтворювальну апаратуру та музичні інструменти. Заявлені вимоги мотивував тим, що на праві приватної власності володіє будинком, що розташований в [ADDRESS] , в якому мешкає разом із сім`єю. По сусідству, за адресою [ADDRESS] , проживає відповідач. За цією ж адресою знаходиться заклад громадського харчування - ресторан "[INFO], що належить [PERSON] , який розпочав свою діяльність у 2017 році. Обладнання, встановлене в закладі, спричиняє значний шум, який чути в його будинку. Також звідти до глибокої ночі чути голосні розмови, вигуки відвідувачів закладу, гучну музику. Постійний шум у його помешканні, що спричинений роботою кафе, заважає йому та членам його сім`ї нормально відпочивати. Неодноразові виклики поліції, а також звернення до виконкому селищної ради не призводили до прийнятного результату. Тому, у серпні-жовтні 2018 року він звернувся до Івано-Франківської регіональної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів з заявами про встановлення рівня шуму у його помешканні. Такі дослідження були проведені і за їх результатами складені протоколи проведення досліджень шумового навантаження №235 від 12.07.2018 року, №418 від 22.10.2018 року, №426 від 31.10.2018 року. Відповідно до результатів дослідження рівень шуму в денний та нічний час перевищує гранично-допустимий рівень у спальній та дитячій кімнаті на 2-3 дБа відповідно. Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Богородчанської селищної ради від 05.08.2019 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КУпАП. Діяльність закладу громадського харчування «[INFO]» порушує його та членів його сім`ї право на свободу, оскільки вони вимушено сприймають шуми, які виходять із цього закладу і не можуть, мимо своєї волі, забезпечити тишу у власному домі. Також порушується право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, безпечні умови побуту та відпочинку. Зокрема, вказує, що Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» у п.3 ч.1 ст.1 визначено шум як фізичний фактор середовища життєдіяльності людини який впливає, або може вплинути на здоров`я людини. Наявність такого шкідливого фактору дає підстави відповідно до ст.282, 293 ЦК України вимагати припинення будь-якої діяльності, що призводить до забруднення довкілля. А тому, в контексті ст.16 ЦК України вважає, що належним способом захисту порушеного права може бути припинення дії, яка порушує право. З цих підстав, на його думку, відповідачу слід заборонити діяльність з обслуговування клієнтів у період з 22 год. до 08 год., а також повністю заборонити використання у кафе звуковідтворювальної апаратури та музичних інструментів. Відповідач [PERSON] подав суду відзив на позов у якому заявлені позивачем вимоги не визнав. Вказав, що на праві власності йому належить житловий будинок з кафе по [ADDRESS] , який збудовано та прийнято у експлуатацію в установленому законом порядку з дотриманням усіх вимог, які ставились до його проектування та будівництва. Рішенням виконкому Богородчанської селищної ради №310 від 23.05.2017 року встановлено режим роботи кафе з понеділка по четвер з 10 год. до 23 год., а з п`ятниці по неділю та у святкові дні з 10 год. до 02 год. Скарги [PERSON] з приводу діяльності кафе, на його думку, є наслідком виключно особистих неприязних стосунків між ними як сусідами і не ґрунтуються на об`єктивних обставинах, про що свідчить той факт, що ніхто інший із сусідів - жителів [ADDRESS] немає претензій з приводу роботи кафе, що засвідчено спільною письмовою заявою сусідів. Вважає, що три протоколи проведення досліджень шумового навантаження, на які посилається позивач, не можуть бути належним та допустимим доказом, оскільки заміри були проведені з порушенням нормативних вимог, які ставляться до виконання таких досліджень, однобоко, а відтак не відображають дійсного стану речей. Ані планових, ані позапланових заходів державного нагляду (контролю) за скаргами [PERSON] органами, що забезпечують державний санітарно-епідемічний нагляд, в порядку визначеному Законом України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» не проводилось. Заміри шумового навантаження були проведено у приватному порядку на замовлення [PERSON] завідувачем лабораторії Держпродспоживслужби, яка фактично підмінила повноваження лікарів відповідного контролюючого органу, перейнявши не властиві для себе функції. В ході проведення замірів, на які посилається сторона позивача, було істотно порушено саму процедуру проведення дослідження шумового навантаження, яка на той час регулювалась ГОСТ №23337-78. Згідно п.3.4 вказаного ГОСТ, калібровка апаратури мала бути проведена до і після вимірювання шуму у відповідності до заводських параметрів інструкції по екслуатації риладу. Натомість, така калібровка не проводилась. Таке порушення позбавило можливості визначити «звичайний» рівень шуму у кімнаті, де проводились заміри, а відтак не дає можливості встановити, що той шум, який зафіксовано, походить саме від кафе «[INFO]». У протоколах, які додані позивачем, зазначено, що вимірювання робилось «при відкритих кватирках», а це суперечить п.2.9 ГОСТ і Державним санітарним нормам, затвердженим наказом МОЗ України від 22.02.2019 року №463, яким передбачено, що допустимі рівні шуму від зовнішніх джерел у приміщеннях встановлюється за умови забезпечення необхідного повітрообміну. Однак якщо у кімнаті можливий повітрообмін за рахунок іншого вікна, то вікно, яке виходить на джерело шуму і біля якого проводяться виміри має бути закрите. Вказані обставини, а також відсутність інших об`єктивних джерел фіксації результатів дослідження (фото, відео, роздруківка показників приладу, пояснення свідків, тощо) дають підстави вважати, що фіксовані показники перевищення на 2-3 дБА не можуть бути використані як належні і допустимі докази. Проведені за зверненням відповідача і зі згоди позивача, за участю їх представників, тією ж лабораторією і з використанням того ж вимірювального приладу експериментальні дослідження 07.11.2019 року показали відсутність факту перевищення шумового навантаження. Крім того, зазначив, що постановою восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 року скасовано постанову адміністративної комісії при виконкомі Богородчанської селищної ради Івано-Франківської області від 05.08.2019 року, якою його ( [PERSON] ) було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.182 КУпАП. Апеляційним судом констатовано наявність суперечностей у протоколах проведення досліджень шумового навантаження №418 від 22.10.2018 року і вказано на відсутність належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження винуватості відповідача. В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені вимоги підтримали з наведених підстав. Представник відповідача [PERSON] окремо звернув увагу суду на те, що житловий будинок позивача належить до першої категорії забудови і допустимі рівні звуку у таких приміщеннях були перевищені в тому числі і при виконанні експериментальних замірів, виконаних 07.11.2019 року. Також вказував, що технічна документація на проектування і будівництво кафе виконана без розділу «захист від шуму», а відстань між кафе «[INFO]» та житловим будинком позивача становить 10 метрів, в той час як мінімально допустимою є 10 м. Відповідач та представник відповідача підтримували свої доводи, викладені у відзиві. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] , завідувач радіологічним відділом регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби та захисту споживачів підтвердила, що особисто була присутня при проведенні декількох досліджень, які фіксувались 31.10.2018 року та 07.11.2019 року. Дослідження проводились та оцінювались на предмет відповідності до ГОСТ 23337-78. Однак згодом вона зробила поправку у результатах з огляду на те, що 22.02.2019 року наказом МОЗ №463 було затверджено нові Державні санітарні норми допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови. Допитані як свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що є членами сім`ї позивача і з часу, коли розпочало роботу кафе «[INFO]», зазнають значного дискомфорту через шум, який лунає з кафе. Виправити ситуацію можуть зміни у режимі роботи закладу, зокрема обмеження його роботи до 22 год. у будний день та до 23 год. у вихідні. Допитана як свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що теж є сусідкою позивача та відповідача. Робота кафе протягом останнього року створювала дискомфорт і для неї, оскільки вона доглядала за хворим чоловіком, а постійна музика була нав`язливою та заважала нормальному відпочинку. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, подані сторонами у розпорядження суду, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, в селищі [ADDRESS] розташований заклад громадського харчування - кафе "[INFO], власником якого є ФОП [PERSON] [PERSON] , який проживає по сусідству, по [ADDRESS] , неодноразово протягом 2017-2019 років звертався з заявами та скаргами до виконкому Богородчанської селищної ради, відділення поліції, управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства з приводу підвищеного рівня шуму внаслідок діяльності кафе «[INFO]». Згідно поданої інформації Богородчанського ВП ГУНП в Івано-Фракнівській області [PERSON] та його дружина [PERSON] протягом 2017-2018 року здійснили шість телефонних викликів працівників поліції з приводу порушення громадського порядку та спокою внаслідок роботи кафе «[INFO]». Водночас, як зазначено у інформаційному листі, під час заходів реагування акти працівниками СРПП не складались, оскільки по прибутю на місце події правопорушення за повідомленими фактами не фіксувались. З власниками кафе проводились профілактичні бесіди. Також, судом встановлено, що позивач звертався до головного управління Держпродспоживслужби з приводу проведення позапланових заходів по перевірці кафе «[INFO]». Однак дозволу на проведення позапланової перевірки у відповідності до вимог ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду» від МОЗ України не було одержано. За зверненням [PERSON] до Івано-Франківської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з приводу дослідження рівня шумового навантаження у своєму житловому будинку 21-22 жовтня 2018 року було проведено дослідження рівня шуму під час банкету, який відбувався у кафе. Зокрема, завідуючою радіологічним відділом Івано-Франківської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Голуб М.О. проведено заміри рівня шуму в приміщенні житлового будинку в [ADDRESS] в денний та нічний час 21-22 жовтня 2018 року . Відповідно до ДБН В.1.1-31:2013 "Захист територій, будинків і споруд від шуму", еквівалентний та максимальний рівень звуку в денний час становить 40-55 дБА та у нічний 30-45 дБА. Протоколом проведення досліджень шумового навантаження та інфразвуку №418 від 22 жовтня 2018 року зафіксовано перевищення еквівалентного рівня шуму. Так рівень шуму в дитячій кімнаті у денний час та еквівалентний рівень становив 43 дБА за допустимого рівня до 40 дБА в денний час в житлових кімнатах; рівень шуму в дитячій кімнаті у нічний час та еквівалентний рівень становив 32 дБА за допустимого рівня до 30 дБА в нічний час в житлових кімнатах. При вимірюванні шуму [PERSON] визначила джерело шуму - музика з ресторану "[INFO]. Вимірювання здійснювалось шумоміром Testo 815 №30822675/708, у протоколі є вказівка на те, що пристрій пройшов калібрування 06 лютого 2018 року згідно свідоцтва [NUMBER] , відповідно до Національного стандарту України "Загальні вимоги до компетентності випробувальних та калібрувальних лабораторій" ДСТУ ISO/ІЕС 17025. За наслідками проведення вказаного дослідження, Богородчанським ВП ГУНП, якому було передано результати, склало стосовно [PERSON] протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП, серії ГП №065655 від 30 жовтня 2018 року. Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Богородчанської селищної ради за результатами розгляду протоколу винесла постанову №4 від 05 серпня 2019 року, якою визнала [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП, а провадження у справі закрила у відповідності до ст. 38 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення Водночас, постановою восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 року скасовано постанову адміністративної комісії при виконкомі Богородчанської селищної ради Івано-Франківської області від 05.08.2019 року, якою [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.182 КУпАП. При цьому, апеляційний суд констатував наявність суперечностей у протоколах проведення досліджень шумового навантаження №418 від 22.10.2018 року і вказав на відсутність належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження винуватості відповідача. Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Згідно ст. 4 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» громадяни мають право на безпечні для здоров`я і життя харчові продукти, питну воду, умови праці, навчання, виховання, побуту, відпочинку та навколишнє природне середовище. Підставою звернення [PERSON] з позовом до суду є порушення права його та членів його сім`ї на забезпечення належних умов проживання через діяльність відповідача як суб`єкта господарювання. Спосіб захисту порушеного прав, обраний позивачем, зводиться до припинення діяльності кафе « [INFO] » у період часу з 22 год. до 08 год., а також повної заборони під час функціонування кафе використання звуковідтворювальної апаратури та музичних інструментів. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (частина друга статті 386 ЦК України). Однак такі вимоги мають оцінюватись з точки зору балансу інтересів, як позивача так і відповідача. Частина 1 ст. 42 Конституції України передбачає, що кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Згідно п. 1.7 Правил роботи закладів (підприємств) громадського харчування, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України від 24.07.2002 року № 219 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.08.2002 року за № 680/6968, режим роботи закладів (підприємств) громадського харчування встановлюється суб`єктом господарської діяльності за погодженням з органами місцевого самоврядування у випадках передбачених законом. За змістом статті 1 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» шум відноситься до фізичних факторів середовища життєдіяльності, що впливають або можуть впливати на здоров`я людини чи на здоров`я майбутніх поколінь. Статтею 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» передбачено, що органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров`я населення шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів зобов`язані: здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи щодо попередження утворення та зниження шуму до рівнів, установлених санітарними нормами; забезпечувати під час роботи закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу, культури, при проведенні концертів, дискотек, масових святкових і розважальних заходів тощо рівні звучання звуковідтворювальної апаратури та музичних інструментів у приміщеннях і на відкритих площадках, а також рівні шуму в прилеглих до них жилих і громадських будівлях, що не перевищують рівнів, установлених санітарними нормами; вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами, в таких приміщеннях і на таких територіях (захищені об`єкти): 1) жилих будинків і прибудинкових територіях; 2) лікувальних, санаторно-курортних закладів, будинків-інтернатів, закладів освіти, культури; 3) готелів і гуртожитків; 4) розташованих у межах населених пунктів закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу; 5) інших будівель і споруд, у яких постійно чи тимчасово перебувають люди; 6) парків, скверів, зон відпочинку, розташованих на території мікрорайонів і груп житлових будинків. Шум на захищених об`єктах при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби. У нічний час, із двадцять другої до восьмої години на захищених об`єктах забороняються гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів. Проведення на захищених об`єктах ремонтних робіт, що супроводжуються шумом, забороняється у робочі дні з двадцять першої до восьмої години, а у святкові та неробочі дні - цілодобово. Власник або орендар приміщень, у яких передбачається проведення ремонтних робіт, зобов`язаний повідомити мешканців прилеглих квартир про початок зазначених робіт. За згодою мешканців усіх прилеглих квартир ремонтні та будівельні роботи можуть проводитися також у святкові та неробочі дні. Шум, що утворюється під час проведення будівельних робіт, не повинен перевищувати санітарних норм цілодобово. Наказом МОЗ України від 22.02.2019 року №463 «Про затвердження Державних санітарних норм допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови» встановлені науково обґрунтовані рівні допустимого шуму в житлових приміщеннях, громадських будівлях, на територіях житлової забудови, закритих приміщеннях, відкритих площадках для відповідного часу доби. Допустимі рівні шуму диференційовані залежно від призначення приміщення/території та часу доби (з 8-00 до 22-00 годин та з 22-00 до 8-00 години). Здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду відповідно до ст.33 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» покладено на державну санітарно-епідеміологічну службу. Державний санітарно-епідеміологічний нагляд - це діяльність органів державної санітарно-епідеміологічної служби по контролю за дотриманням юридичними та фізичними особами санітарного законодавства з метою попередження, виявлення, зменшення або усунення шкідливого впливу небезпечних факторів на здоров`я людей та по застосуванню заходів правового характеру щодо порушників. Суд констатує той факт, що органами санітарно-епідеміологічного нагляду контрольних заходів з метою забезпечення виконання санітарного законодавства з метою попередження, виявлення, зменшення або усунення шкідливого впливу небезпечних факторів не здійснено. Представлені позивачем протоколи проведення досліджень шумового навантаження №235, від 12.07.2018 р., №418 від 22.10.2018 року, №426 від 31.10.2018 року не можуть бути визнані належними і допустимими доказами через порушення порядку проведення таких досліджень, які ставлять під сумнів отримані результати. Крім того, відповідно до протоколів проведення дослідження шумового навантаження від 07.11.2019 року у п.11 виконавцем дослідження зазначено, що в кафе "[INFO] були проведені звукоіоляційні роботи у вересні 2019 року. З того часу інших досліджень, які би підтверджували порушення допустимих рівнів шумового навнтаження, не проводилось. Сторони питання про проведення судової експертизи перед судом не ставили, хоч така можливість була роз`яснена. Достатніх підстав для захисту прав позивача шляхом суттєвого втручання у здійснення відповідачем підприємницької діяльності суд немає. Разом з тим, згаданий вище інформаційний лист начальника Богородчанського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 10.01.2018 року, пояснення свідків, підтверджують ту обставину, що відповідач в порушення ст.24 Закону України Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» не забезпечує при здійсненні господарської діяльності на захищеному об`єкті обмеження у нічний час із 22 до 8 години використання звуковідтворювальної апаратури та музичних інструментів, що супроводжується шумом, який проникає у прилеглі приміщення в яких постійно чи тимчасово перебувають люди. Таким чином, позовні вимоги про покладення на відповідача зобов`язання припинити діяльність по обслуговуванню клієнтів у приміщенні кафе «[INFO]» у період з 22 год до 08 год., задоволенню не підлягають, а вимога про заборону [PERSON] використовувати у приміщенні цього кафе звуковідтворювальну апаратуру та музичні інструменти підлягає частковому задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: partial