Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання кредитного договору об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та стягнення залишку по кредиту, посилаючись на те, що 21 квітня 2007 року між ним і [PERSON] в Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 94. 23.12.2011 року відповідачка отримала в дарунок квартиру [ADDRESS]. Надалі, в процесі їх спільного сімейного життя в квартирі вони вирішили провести ремонт з метою покращення житлових умов, і з цією ж метою 30 січня 2013 року він за попередньою домовленістю зі своєю дружиною оформив кредитний договір № 89630/30/ к в публічному акціонерному товаристві "Акціонерний банк" Експрес - Банк " на суму 19 500 гривень. 07 листопада 2013 року їх шлюбні відносини з відповідачкою фактично припинені. Станом на 01 листопада 2013 року по кредитному договору з урахуванням відсотків за користування кредитом було погашено 7 024,78 грн. шляхом утримання з його заробітної плати, а станом на 01 листопада 2013 року заборгованість за кредитом і відсотками становить 12 475,22 грн. Таким чином, зобов'язання з виплати кредиту є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, де частки чоловіка і дружини є рівними. Просить суд визнати зобов"язання за кредитним договором об'єктом права спільної сумісної власності, стягнути з відповідачки на його користь 1/2 частину залишку кредиту та відсотків за користування кредитом в розмірі 6 237,61 грн. і судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243, 60 грн. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно в установленому законом порядку. Відповідачка [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно в установленому законом порядку. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 21 квітня 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 94. Як свідчить копія договору дарування квартири від 23.12.2011 року, відповідачка [PERSON] отримала в дарунок квартиру [ADDRESS]. 30 січня 2013 року [PERSON] за № 89630/30/к укладено договір кредиту з публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес - Банк», за яким він взяв кредит на суму 19 5000 грн. строком погашення 24 місяці з 30.01.2013 року по 30.01.2015 року. При цьому як свідчить цей же договір в ньому відсутня згода дружини [PERSON] на його укладення та підписання чоловіком, дата такої згоди та особистий підпис. Станом на 01.11.2013 року [PERSON] здійснено погашення боргу за вказаним кредитним договором в розмірі 7 024,78 грн. шляхом утримання із його заробітної плати на підставі особистої заяви. А відповідно до довідки ПАТ «Акціонерний банк «Експрес - Банк» залишок за кредитом та відсотками станом на 01.11.2013 року по вищевказаному кредитному договору складає 12 475,22 грн. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч.3 ст.61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, об"єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов"язки. За ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя, створює обов"язки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім"ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім"ї. При цьому суд вважає, що суттєвим є той факт, чи надавали чоловік або дружина згоду на укладення кредитного договору, чи були ознайомлені з його змістом та відповідальністю, у разі невиконання його умов. При розгляді справи судом не встановлено того, що відповідачка [PERSON] надавала згоду позивачеві на укладення кредитного договору, а також чи була вона взагалі повідомлена про його існування та умови. Відповідних доказів того позивачем не надано. За таких обставин відповідачка не може відповідати за виконання зобов"язань зі сторони позивача, оскільки вона не є стороною за договором, або поручителем. Крім того, позивач [PERSON] посилається на те, що він отримав кредит з метою проведення ремонту в їх спільній квартирі, однак доказів того суду не надав. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що [PERSON] не довів суду того, що кредитний договір було укладено в інтересах сім"ї і одержані за цим договором кошти фактично використані на задоволення потреб сім"ї.

Outcome: dismissed