Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

В провадженні судді знаходиться вищевказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач по 17 жовтня 2019 року перебувала у трудових відносинах з ТОВ "УКРМОНТАЖСГІЕЦБУД". За час роботи на підприємстві у відповідача перед позивачем, як працівником, виникла заборгованість по виплаті заробітної плати. Заробітна плата була нарахована позивачу, але не виплачена по сьогоднішній день. Борг відповідача з виплати заробітної плати станом на момент звільнення [PERSON] , за підрахунками позивача, становить 36\~700 гривень. Довідку про наявність заборгованості відповідач надати категорично відмовляється, у зв`язку з чим до позовної заяви додається клопотання про витребування доказів. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача 36\~700 гривень заборгованості по заробітній платі. Окрім того, позивач вважає, що має право на стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки після звільнення у розмірі 64 934,16 гривень. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідач неодноразово повідомлявся судом про перебування у провадженні вказаної справи, у зв`язку з чим йому було роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву, порядок подачі клопотання про розгляд справи з викликом сторін. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так,\~з письмових\~матеріалів справи\~судом встановлено,\~що позивач [PERSON] з 10.04.2014 року по 17 жовтня 2019 рік перебувала у трудових відносинах з ТОВ "УКРМОНТАЖСГІЕЦБУД" (а.с. 9-10). Наказ про звільнення: №643-к від 17 жовтня 2019 року. Позивач звільнена з займаної посади на підставі п. 1 статті 36 КЗпП України за угодою сторін. Заробітна плата була нарахована позивачу, але не виплачена по сьогоднішній день. Борг відповідача з виплати заробітної плати станом на момент звільнення [PERSON] , за підрахунками позивача, становить 36 700,00 гривень. Ухвалою суду від "20" жовтня 2020 р. було витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРМОНТАЖСПЕЦБУД»: - довідку про заборгованість із заробітної плати [PERSON] , [INFO] , ІНН [NUMBER] , на момент звільнення, тобто станом на 17.10.2019 року з зазначенням загального розміру заборгованості та періодів (помісячно, з зазначенням відповідних сум) її утворення; - довідку про середню заробітну плату [PERSON] , [INFO] , ІНН [NUMBER] , за останні 2 календарних місяці роботи, що передують місяцю її звільненню, розраховану відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, з зазначенням її середньоденного розміру заробітної плати. Вказаною ухвалою суду було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Ухвалу суду від 20.10.2020 року відповідач отримав особисто 03.02.2021 року, однак станом на день винесення рішення судове рішення не виконано. Окрім того відповідач не вважав за необхідне повідомити суд про причини невиконання ухвали в частині витребування доказів. Вказану поведінку відповідача, ігнорування судового рішення в частині витребування доказів, суд розцінює як відсутність доводів та аргументів щодо спростування обставин, викладених позивачем щодо існування заборгованості із заробітної плати у вказаному розмірі. Згідно зі\~ст.4ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 43Конституції України\~держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Згідно із ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР№ 2148-VIIIвід 19.10.1973 р., держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці. Статтею 1 Закону України «Про оплату праці»\~визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст.115КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Нормами\~ст.47 КЗпП України\~встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~ст. 116 КЗпП України. Згідно до\~ст.116КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Статтею 233 КЗпП України\~визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати. У суду відсутні будь-які відомості щодо погашення заборгованості перед позивачем із заробітної плати станом на момент винесення рішення. Оскільки відповідач не спростував доводи викладені [PERSON] , суд вважає за необхідне задовольнити у повному обсязі позовні вимоги щодо стягнення заборгованості із нарахованої проте не виплаченої заробітної плати. Оскільки позивач до теперішнього часу не отримав повного розрахунку по виплаті заробітної плати , з відповідача також слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені. Позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18 жовтня 2019 року по день подачі позовної заяви до суду, тобто по 09 жовтня 2020 року 246 робочих днів. Сума нарахованої заробітної плати позивача за два місяці що передують звільненню становить: серпень 2019 року - 5543,22 грн.; вересень 2019 року - 5543,22 грн. Разом - 11 086,44 грн. Відповідачем вказана обставина не спростована. Ухвала суду від 20.10.2020 року в частині витребування довідки про середню заробітну плату [PERSON] , [INFO] , ІНН [NUMBER] , за останні 2 календарних місяці роботи, що передують місяцю її звільненню проігнорована та не виконана. Кількість робочих днів (за серпень, вересень 2019 року): серпень 2019 року - 21 дн.; вересень 2019 року - 21 дн. Разом - 42 дні. Середньоденна зарплата: 11 086,44 грн. / 42 = 263,96 грн. Кількість робочих днів за час затримки виплати - 246 робочий день. Середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за вказаний період: 263,96 грн. х 246 робочий день = 64 934,16 грн. Вказаний розрахунок відповідачем не спростований, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для виникнення сумнівів щодо його достовірності. Відповідно до ч. 1ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. П. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства по оплату праці»\~передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст. 117 КЗпП\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальність. Аналогічна правова позиція Верховного Суду України міститься у постановах від 24.10.2011 р. у справі № 6-39 цс 11, від 21.11.2011 р. у справі № 6-60 цс 11, від 03.07.2013 р. у справі № 6-60 цс 13, від 20.11.2013 р. у справі № 6-114 цс 13, від 05.10.2016 р. у справі № 6-2405 цс15, від 13.03.2017 р. у справі № 6-259цс17. Приймаючи до уваги вказані положення законодавства та факт нездійснення з позивачем остаточного розрахунку при звільненні на момент ухвалення даного рішення, позивач має право на стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за вказаний позивачем період. При розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 27 Закону України «Про оплату праці»\~порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Формула для визначення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні передбачена у п.п. 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, і є наступною: розмір середньоденної заробітної плати помножений на кількість робочих днів затримки розрахунку. Середньоденна заробітна плата визначається так: сума зарплати за 2 місяці, що передують події, з якою пов`язана виплата, поділена на кількість відпрацьованих робочих днів за 2 місяці, що передують події, з якою пов`язана виплата. Абз. 1 п. 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. (Абзац перший пункту 8 Із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ №1398 від 30.07.1999 року). За вищевикладених обставин, суд погоджується із розрахунком позивача та вважає доведеною позовну вимогу щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В розумінні ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору слід компенсувати з відповідача в дохід держави. Відповідно до ч.1\~ст.\~430\~ЦПК\~України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць.

Outcome: approved