Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач - комунальне підприємство "Березань" 10.07.2015р. звернувся до Березанського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по житлово-комунальним послугам в сумі 738,92 грн., яка виникла у відповідача внаслідок нерегулярного здійснення оплати за спожиті комунальні послуги. Відповідачу відомо про нараховану суму боргу, але він не погоджується з нею, так як вважає, що внаслідок скасування рішення Березанської селищної ради від 11.01.2012р., яким були затверджені тарифи на комунальні послуги, сплачувати за спожиті послуги треба згідно тарифів, які діяли до 11.02.2012р.. При цьому відповідачем враховано, що рішенням Березанської селищної ради №4 від 20.07.2012р. були встановлені тарифі, які діють з 01.03.2012р. з дати прийняття по теперішній час. Мотивуючи тим, що незважаючи на неодноразові усні та письмові пояснення з питання оплати за спожиті комунальні послуги, відповідач борг не погасив, посилаючись на Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закон України "Про житлово-комунальні послуги", Закон України "Про питну воду та питне водопостачання", ст.ст.66-68,162 ЖК України позивач просив стягнути з відповідача борг у сумі 738,92 грн., в т.ч.: основану суму заборгованості - 465,29 грн., інфляційні витрати - 264,56 грн. та 3% річних - 9,07 грн.. В подальшому позивач позовні вимоги зменшив, провівши перерахунок інфляційних витрат, які розраховані відповідно до листа Верховного суду України №62-97 від 03.04.1997р. і за період з 18.08.2014р. по 01.06. 2015р. становлять 173,60 грн., в зв'язку з чим загальна заборгованість відповідача становить 647,96 грн.. Сторони в судове засідання не з'явились, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність та згоду на винесення заочного рішення по справі; відповідач не повідомив суду причини своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Матерілами справи встановлено, що відповідач проживає у квартирі [ADDRESS] та являється користувачем питної води, за яку, відповідно до ст. 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" повинен своєчасно вносити плату відповідно до встановлених тарифів. Тарифи на житлово-комунальні послуги з водопостачання, водовідведення та вивозу твердих побутових відходів по Комунальному підприємству "Березань" затверджені рішенням Березанської селищної ради Березанського району Миколаївської області № 4 року 28 сесії 6 скликання від 20 липня 2012 року (а.с.5). Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов"язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Перелік житлово-комунальних послуг встановлений статтею 13 вказаного Закону; до них, зокрема, відносяться централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків та прибудинкових територій. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов'язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у цивільній справі № 6-68цс12 від 20 червня 2012 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, на зобов'язання сторін у правовідносинах щодо надання послуг, виходячи з їх юридичної природи як грошових зобов'язань, поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Загальна сума заборгованості, суми зазначених інфляційних витрат та 3 процентів від простроченої суми підтверджуються розрахунком за період з 15 серпня 2014 року по 01 червня 2015р. і складають відповідно 465,29 грн., 173,60 грн. та 9,07 грн. (а.с.33,34). Таким чином, позовні вимоги КП "Березань" є правомірними, а тому підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, який, відповідно до пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" становить 243,60 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved