Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» ( надалі ПАТ «Державний ощадний банк України») в особі філії Рівненського обласного управління акціонерного товариства « Ощадбанк » звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з останнього на користь банку шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором нерухоме майно. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 06 травня 2010 року між відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк України" (в особі філії Рівненського обласного управління) та фермерським господарством „Гранд-2009" було укладено договір про іпотечний кредит № 17, за умовами якого банк зобов'язався надати грошові кошти, а [PERSON] належним чином використовувати та повернути кредит у розмірі 500 000 гривень. В договорі передбачено, що кредит надається одноразово з остаточним терміном повернення на пізніше 03.05.2013 року. Надання банком кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням № 6/05 від 06.05.2010 р. та розпорядженням про видачу кредитних коштів № 1 від 06.05.2010 року. У відповідності з умовами договору банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань , а [PERSON] зобов'язався належним чином виконувати всі умови цього договору . Взяті на себе зобов'язання позичальник не виконав, що призвело до утворення простроченої заборгованості. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 04.03.2013 року будо задоволено позов банку та стягнуто солідарно з [PERSON], фермерського господарства „Гранд-2009" та приватного сільськогосподарського підприємства „Долина" на користь публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" в особі філії Рівненського обласного управління акціонерного товариства „Ощадбанк" заборгованість за договором про іпотечний кредит № 17 від 06 травня 2010 року в розмірі 450248 гривень 76 копійок та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 441 гривня.. Також, з метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, було укладено іпотечний договір(договір майнової поруки) № 17 від 06.05.2010 року з фізичною особою [PERSON], що був посвідчений приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 403. Предметом іпотеки вказаного іпотечного договору є: - свинарник, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 678,3 кв.м; - нафтобаза, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 41,8 кв.м; - склад зерновий, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 388,2 кв.м; - склад запчастин, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 211,9 кв.м; - пилорама, що знаходиться в селі [ADDRESS], загальною площею 189,4 кв.мв; - корівник № 2, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 1015,2 кв.м; - конюшня, що знаходиться в селі [ADDRESS]. загальною площею 578,7 кв.м; - телятник, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 479,7 кв.м. 24.11.2011 р. на адресу ФГ „Гранд-2009" було надіслано вимогу № 338 від 23.11.2011 р. про погашення заборгованості. 23.11.2011 р. на адресу поручителя ПСП „Долина" було надіслано вимогу № 339 від 23.11.2011 р. про погашення заборгованості. 24.11.2011 р. на адресу поручителя [PERSON] було надіслано вимогу № 340 від 23.11.2011 р. про погашення заборгованості. 24.11.2011 р. на адресу поручителя [PERSON] було надіслано вимогу № 341 від 23.11.2011 р. про погашення заборгованості. Всього заборгованість позичальника перед АТ „Ощадбанк" на даний час становить 471 330 гривень 82 копійки. При стягненні з відповідача кредитної заборгованості позивач просить встановити початкову ціну реалізації предмета іпотеки, а саме: - свинарника, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 678,3 кв.м - 90875 грн. 00 коп.; - нафтобаза, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 41,8 кв.м; - 6263 грн. 00 коп.; - склад зерновий, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 388,2 кв.м; - 56188 грн. 00 коп.; - склад запчастин, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 211,9 кв.м; - 31750 грн. 00 коп.; - пилорама, що знаходиться в селі [ADDRESS], загальною площею 189,4 кв.мв; - 28394 грн. 00 коп.; - корівник № 2, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 1015,2 кв.м; - 114613 грн. 00 коп.; - конюшня, що знаходиться в селі [ADDRESS]. загальною площею 578,7 кв.м; - 77525 грн. 00 коп.; - телятник, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 479,7 кв.м. - 54206 грн. 00 коп. Крім того, на думку позивача, необхідно визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. В судовому засіданні представники позивача свої вимоги підтримали повністю з тих же підстав. Просять стягнути з [PERSON] на користь банку шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором нерухоме майно. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов ПАТ «Державний ощадний банк України» підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 04.03.2013 року будо задоволено позов банку та стягнуто солідарно з [PERSON], фермерського господарства „Гранд-2009" та приватного сільськогосподарського підприємства „Долина" на користь публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" в особі філії Рівненського обласного управління АТ „Ощадбанк" заборгованість за договором про іпотечний кредит № 17 від 06 травня 2010 року в розмірі 450248 гривень 76 копійок та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 441 гривня(а.с.17). Судом досліджено, як доказ, іпотечний договір(майнової поруки) № 17 від 06.05.2010 року з фізичною особою [PERSON], що був посвідчений приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 403(а.с.61).Предметом іпотеки даного договору є: - свинарник, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 678,3 кв.м; - нафтобаза, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 41,8 кв.м; - склад зерновий, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 388,2 кв.м; - склад запчастин, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 211,9 кв.м; - пилорама, що знаходиться в селі [ADDRESS], загальною площею 189,4 кв.мв; - корівник № 2, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 1015,2 кв.м; - конюшня, що знаходиться в селі [ADDRESS]. загальною площею 578,7 кв.м; - телятник, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 479,7 кв.м. Згідно з п.6.1 іпотечного договору № 17 від 06.05.2010 р. укладеного з фізичною особою [PERSON], іпотекодержатель (банк) набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо в момент настання строку платежу зобов'язанння не буде виконано (а.с.64). Так як факт невиконання договірних зобов'язань [PERSON] перед банком встановлений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 4.03.2013 року, яке набрало законної сили, то суд, у відповідності до норм ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, вважає дані обставини( невиконання [PERSON] зобов»язань по договору іпотечного кредиту) як такими, що не потребують доказування. Також судом встановлено,що на адресу [PERSON], як поручителя, були надіслані вимоги № 340 від 23.11.2011 року та №341 від 24.11.2011 року про необхідність погашення заборгованості. Отримання вимог підтверджується підписом відповідача на вимогах (а.с.24-28) . Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 1049 Цивільного кодексу України вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів та неустойки. Згідно статті 7 Закону України „Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору. Відповідно до статті 33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Загальна заборгованість відповідача перед банком по договору про іпотечний кредит №17 від 06.05.2010 року становить 471 гривня 82 копійки ( ас.с.174). Згідно з пунктом 42 Постанови №5 від 12.03.2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суд України з розгляду кримінальних та цивільних справ , резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Також, суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку про необхідність звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором (договором майнової поруки) № 17 від 06.05.2010 року та реалізувати майно шляхом проведення прилюдних торгів. Згідно з нормами ст.ст.79, 88 Цивільного процесуального кодексу України,стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат , пов'язаних з розглядом справи. Однією із складових витрат, пов'язаних з розглядом справи, є витрати на проведення судових експертиз. В матеріалах справи в наявності письмові докази , які підтверджують сплату позивачем судового збору та грошових коштів на проведення дослідження щодо вартості майна ( а.с.1, а.с.36-38). Враховуючи вище викладене, на підставі ст. 526, 590, 612 та 625 Цивільного України, ст. ст. 7,33, 35,39 ЗУ «Про іпотеку»,

Outcome: approved