Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

16.12.2013 року прокурор Єланецького району звернувся в суд з позовом в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення 1/4 частки майна в праві спільної сумісної власності. В обґрунтування заявлених вимог прокурор зазначав, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.04.1995 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] приватизували на праві приватної спільної сумісної власності будинок [ADDRESS] загальною площею 66.4 кв. м. [INFO] року помер [PERSON], який є рідним сином [PERSON] Після смерті [PERSON] у нього залишилася малолітня дитина [PERSON], [INFO], яка є спадкоємицею майна померлого. З метою захисту майнових прав дитини на нерухоме майно просив суд визначити, що частка померлого [PERSON], померлого [INFO] року, в праві спільної сумісної власності на житловий будинок [ADDRESS] становить 1/4. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про слухання справи в їх відсутність, позовні вимоги визнали повністю. Представник третьої особи органу опіки та піклування Єланецької районної державної адміністрації не заперечила проти задоволення позову. Вислухавши прокурора, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 26 квітня 1995 року в результаті приватизації державного житлового фонду (відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 року) [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі розпорядження за № 304 приватизували на праві приватної спільної сумісної власності будинок [ADDRESS] загальною площею 66.4 кв. м. В свідоцтві про право власності на житло одним із співвласників є [PERSON], якому 09.09.1997 року в зв'язку з встановленням батьківства внесено зміни до актового запису і змінено прізвище на "[PERSON]". [INFO] року [PERSON], який був рідним сином відповідачки [PERSON], помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права власності в спірному будинку. Також після смерті [PERSON] залишилася неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. 27.08.2013 року її опікуном призначено відповідачку [PERSON], що підтверджується посвідченням № 71. Дитина проживає з опікуном [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно розпорядження Єланецької районної державної адміністрації № 257-р від 02.08.2013 року малолітній [PERSON] надано статус дитини-сироти. 06.11.2013 року у встановлений законом строк відповідачка [PERSON] звернулася до Єланецької державної нотаріальної контори в інтересах малолітньої [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом Єланецької державної нотаріальної контори 06.11.2013 року за вих. № 614/01-16 було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в свідоцтві про право власності на житло чітко не визначено часток за кожним із співвласників та запропоновано звернутися до суду з позовом про виділення частки майна, що знаходиться в спільній сумісній власності. З огляду на викладене, а також особливий правовий режим майна, що знаходиться в спільній сумісній власності, сторони не можуть повністю використовувати право на розпорядження спірним будинком, крім цього малолітня [PERSON], як спадкоємиця майна померлого, не може документально посвідчити своє право. Відповідно до абз. 3 п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" за №20 від 22 грудня 1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Оскільки судом не встановлено обставин, що впливають на зміну розміру часток співвласників майна, тому відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України частки співвласників майна вважаються рівними. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved