Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

10 квітня 2014 року, в провадження судді передано на розгляд вищевказану цивільну справу. В позовній заяві позивач посилається на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.12.1991 року по 17.12.2010 року. Проте, незважаючи на те, що шлюб між ними було розірвано 17.12.2010 року, в їхньому сумісному подружньому житті з відповідачем нічого не змінилося: продовжували проживати однією сім»єю за адресою: м-н 6[ADDRESS], м. Лозова, Харківської області, вели спільне господарство, сумісно придбавали речі першої необхідності, оплачували житло. На той час відповідач працював в Росії, періодично висилав гроші на утримання спільних дітей. Наприкінці 2012 року вони зробили ремонт у квартирі, 19 липня 2013 року відповідач надав їй довіреність на участь в установчих зборах зі створення об»єднання у 2013 році, після чого відповідач винайняв собі житло і переїхав жити туди та створив іншу сім»ю. З урахуванням вищевикладеного, позивач просить визнати факт проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 17.12.2010 року по серпень 2013 року. В судовому засіданні зявник [PERSON], наполягала на задоволенні своїх вимог та пояснила, що з 15 грудня 1991 року по 17 грудня 2010 року, вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Проте, незважаючи на те, що шлюб між ними було розірвано 17.12.2010 року, в їхньому сумісному подружньому житті нічого не змінилося: вони продовжували проживати разом із їх дітьми у квартирі за адресою: м-н 6[ADDRESS], м. Лозова. Вона та [PERSON], мешкали у різних кімнатах, де у кожного було своє місце для сну та відповічинку. У загальному користуванні в них залишилася - кухня та інші підсобні приміщення. Не дивлячись на те, що вони розлучилися, у них відносини, залишалися нормальними; між ними не було ворожби та скандалів. Вони розлучилися мирно. Вона продовжувала готувати їжу на всіх - [PERSON] та дітей, він в свою чергу, виділяв на все грошові кошти. Як у вдячність за те, що вона йому пере одяг та готує їжу, [PERSON], подарував їй на швейну машинку - оверлог. Через два-три місяці після розлучення, [PERSON], зійшовся проживати з іншою жінкою, яка мешкала у смт. Краснопавлівка. Однак, не дивлячись на це, він продовжував, як їй так і його співмешканкі, допомагати матеріально. Він із Росії, висилав грошові кошти їй на картку та прохав, щоб вона частину грошей, передала і тій його співмешканкі. Так було двічі. Вона погоджувалася. Вона їй телефонувала, і вони домовлялися між собою, де вона передасть їй гроші. Потім [PERSON], залишив і цю жінку та почав проживати з іншою, більш молодшою за віком, з якою, проживає і на даний час. [PERSON] також вказала, що [PERSON], маючи намір подарувати квартиру дітям, зробив у ній ремонт. Він і на даний час, продовжує їй допомогати матеріально. Ніс витрати на утримання квартири. І до цього часу, залишався в ній зареєстрованим, оскільки, він користується пільгами, за якими, він звільнений від сплати за комунальні послуги. Однак, після того, як вона звернулася до суду, [PERSON] знявся з реєстрації з даної квартири. Крім того, заявник вказала, що за час, доки вони з [PERSON] та дітьми, мешкали разом у даній квартирі, вони як родина, разом нікуди не їздили відпочивати, не ходили разом до своїх близьких та знайомих, так як всі знали, що вони розлучилися. Між нею та [PERSON] А,В., постійно були "складні" відносини, і фактично, їх сім"я розпалася ще до того, як вони розлучилися офіційно. Так як [PERSON], зазначив, їй що має намір жити з іншою жінкою. Встановити факт сумісного проживання подружжя без реєстрації шлюбу саме у вказаний період, їй треба для того, щоб поділити квартиру, яка належить [PERSON], проте, була придбана ними у шлюбі. Зацікавлена особа - [PERSON], заперечував проти задоволення вимог заявника та зазначив, що обставини, які викладені в заяві заявника, в більшості, не відповідають дійсності, при цьому зазначив, що вони дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі. Однак, у грудні 2010 року, вони розлучилися у зв"язку з тим, що [PERSON] вказала, що має коханця і буде з ним проживати. Після розірвання шлюбу в судовому порядку, він зі свого боку, залищався проживати у даній квартириі так як не мав іншого житла і вирішував питання про переїзд. Хоча вони і жили в одній квартирі із заявником, про те, вони не були сім"єю, в них не було спільного побуту, не вели спільне господарство, не будували ні яких планів на майбутнє, не підтримували подружніх стосунків і навіть мешкали у різних кімнатах. Після розлучення він прожив в квартирі ще три місяці, але потім поїхав до Росії на північ, на роботу. Прожив там рік. З лютого 2012 року вінпочав жити в смт. Краснопавлівка, Лозівського району. Після розлучення із [PERSON], він не ставив штамп в паспорті, щоб ніхто не знав, що вони розлучилися, щоб не було підстав для розмов у інших людей. Як у учасника війни, у нього є пільги, а тому [PERSON], сплачує за квартиру не в повному обсязі. Він завжди допомагав як їй так і дітям. Ремонт в квартирі він робив за свій кошт, окремо від допомоги на дітей. За цей період, скільки вони разом не живуть, він жив і в Росії, і в Києві, і наймав житло, де жив з іншими жінками. У нього є чеки, розписка робітника, який робив ремонт про отримання грошей. Зазначив, що тільки він займався ремонтом, він шукав. На даний час, він, починаючи з січня 2013 року, живе із іншою жінкою в місті Лозова, і про це знає [PERSON]. Крім того, вона знає і про те, щоо ще коли він проживав із іншою жінкою [PERSON] у смт. Краснопавлівка, який він через [PERSON]. передав гроші, до них приїздили в гості, їх із [PERSON] сини. Про те, що він проживав із іншими жінками, а не із [PERSON]М,. їх діти знають. Вони також приходять у гості до нього і його теперішньої дружини - [PERSON], у якої він проживає. Діти не тільки приходять до них у гості, вони разом, та з дитиною [PERSON] їздять відпочивати та проводять вільний час і свята. І [PERSON] про це також знає. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що 15 грудня 1991 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який був розірваний Лозівським міськрайонним судом Харківської області 17 грудня 2010 року, що підтверджується копією рішення (а.с. №18). Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вбачається з матеріалів справи, рішення про розірвання шлюбу між сторонами набрало законної сили 27 грудня 2010 року. За клопотанням заявника, у судовму засіданні, в якості свідків було допитано [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] зазначила, що вона є сусідкою колшишнього подружжя [PERSON]. Знає їх вже досить багато часу. Про їх сім"ю може повідомити лише те, що до розлучення, вони дійсно були гарною парою. Однак, після розлучення, вних немає нічого спільного. Вона ніколи не бачила, щоб вони після розлучення, кудись ходили разом, чи просто відповічивали на вулиці. [PERSON] взгалі переїхав проживати до іншої жінки, потім поїхав до Росії на роботу. В їх квартирі, вона бачить його рідко. Бачила, що він там із своїм знайомив, робив ремонт у ванній кімнаті, а про те, щоб він там жив із [PERSON]- ні. Свідок [PERSON] вказав, що [PERSON] він знає, вже дуже баго часу, так як був свідком на їх весіллі. Він знає, що вони розлучилися, і [PERSON], деякий час, пожив у їх квартирі, бо не мав іншого житла, а потім поїхав закордон на заробітки. Потім зустрів у лютому 2010 року, іншу жінку, звали її [PERSON], живе вона в смт. Кораснопавлівка Лозівського району. Вони жили як сім"я, так як [PERSON] через [PERSON] передава їй із-за кордону грошові кошти. Крім того, у [PERSON] на території домоволодіння знаходилася машина [PERSON], він це бачив особисто. Потім він, знову поїхав на заробітки, а коли повернувся, то вони розірвали відносини із [PERSON], проте, залишилися у добрих відносинах. На даний час, в нього є інша жінка [PERSON], у якої [PERSON] живе більше року. Свідок також зазначив, що він дійсно, так як має будівельну освіту, допомогав за проханням [PERSON], зробити ремонт у ванній кімнаті у їх із [PERSON], квартирі. Ремонтом займався сам [PERSON] Більше ні яких відомостей він не має про [PERSON]. За клопотанням [PERSON] в якості свідка, було допитано [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON], зазначила, що [PERSON] вона знає давно, вони з лютого 2010 року, проживали як подружжя, лише без реєстрації. Проживали вони у неї в смт. Краснопавлівка, Лозівського району. [PERSON] вона також знає. Оскільки [PERSON] саме через [PERSON] передавав із закордону їй грошові кошти. Вона також знає і дітей [PERSON], так як вони приїздили до них в гості. Розлучилися вони із [PERSON]В десь восени 2012 року. Про те, що вони проживали однією сім"єю із [PERSON], його колишня дружина [PERSON] знала. На даний час, він проживає з іншою жінко. В якості свідка було також допитано [PERSON], яка зазанаичла, що із [PERSON] вона познайомилася на початку січня місяця 2013 року, а вже з 13 січня 2013 року, вони почали проживати однією сім"єю і живуть на даний час. Коли вони познайомилися, то [PERSON] вже був розлучений. Вона знає дітей [PERSON], так як вони часто спілкуються між собою, їздять відпочивати, проводять вільний час, святкують свята. Діти [PERSON] приходять до них додому і про це колишня дружина [PERSON], знає. Свідок вказала, що, про те як до неї складалося особисте життя [PERSON] їй значення не має, бо це було у минулому, а вони живуть зараз і разом виховують її дитину. Даючи оцінку свідченням свідків у суду немає підстав не довіртяти їм чи ставити їх під сумнів, оскільки свідки попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від давання свідчень та за дачу завідомо неправдивих свідчень. Крім того, свідчення свідків не спростовані жодною стороною, а напаки визнані кожною ними. З приводу викладеного, суд знаходить за необхідне зазначити, відповідно до ч.3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В свою чергу, під час розгляду даної справи, суд роз"яснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обов"язки, сприяв у здійсненні та охороні гарантованих Конституцієї і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, вживав заходів до всебічного, повного і об"єктивного з"ясування обставин справи. Отже, з приводу вищевикладеного, суд знаходить за необхідне зазначити про те, що кожна сторона, на протязі розгляду даної цивільної справи, на власний розсуд, розпорядилася наданими їй законом правами та покладеними на неї за законом, обов"язками. Тому, суд розглянув дану справу відповідно до положень ст. 11 ЦПК України. А саме: суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши свідчення свідків, суд не знаходить підстав для задоволення вимог заявника у зв"язку з відсутністю обставин, якими обгрунтовувалися її вимоги та відсутністю доказів на їх підтвердження. Згідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК України визначено, що при ухваленні рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інще не встановлено законом.

Outcome: dismissed