Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 08.06.2011 року ПАТ "Плюс Банк", правонаступником якого є ПАТ "Ідея Банк", та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір №Б98.033.75256 (надалі- Договір). Відповідно до положень вищевказаного Договору відповідач отримав кредит на поточні потреби в розмірі 6 930,00 грн. зі сплатою 8,00 % річних за користування кредитом у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Боржника про заміну кредитора у зобов'язанні було письмово повідомлено. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши відповідачу кредит. У відповідності до Договору відповідач зобов'язався повертати кредит разом з процентами та платою за кредитне обслуговування в 18 щомісячних внесках до 08 дня/числа кожного місяця, причому перші 17 внесків в сумі 622,59 грн., а останній внесок - в сумі 623,54 грн. до 08.12.2012 року. Платежі здійснюються на транзитний рахунок в банку, з якого проводиться погашення заборгованості по кредиту в черговості, визначеній договором. Нарахування процентів здійснюється два рази на місяць, а плата за кредитне обслуговування нараховується щомісяця до дати сплати щомісячного внеску. Відповідач станом на 08.01.2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, в зв'язку з чим банк неодноразово здійснював повідомлення [PERSON] про факт виникнення заборгованості та її розмір. Однак, на час пред'явлення даного позову кредитна заборгованість відповідачем не погашена. Тому позивач просить стягнути з відповідача на користь ПАТ "Ідея Банк" заборгованість за вказаним кредитним договором в загальному розмірі 39 465,79 грн. та судовий збір в розмірі 394,66 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з клопотанням про можливість розгляду справи без його участі та підтримання позовних вимог в повному обсязі, а також, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання, що стверджується довідкою, виданою 31.03.2014 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області про те, що про судові засідання відповідач повідомлявся шляхом відправки простої кореспонденції №Р-1-10.02.2014/51 від 10.02.2014 року та Р-1-28.02.2014/65 від 28.02.2014 року. Вказані обставини зумовлені недостатністю бюджетного фінансування. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк їх виконання. Встановлено, що 08.06.2011 року ПАТ "Плюс Банк" та [PERSON] уклали кредитний договір № Б98.033.75256 (а.с.5-6). Правонаступником ПАТ "Плюс Банк" є ПАТ "Ідея Банк", що стверджується відповідними змінами до статуту та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.18-21). Відповідно до положень п.1.1, п.1.2 та п.2.1 вищевказаного Договору банк надав відповідачу кредит в розмірі 6 930,00 грн. на строк 18 місяців, на умовах, визначених Договором. Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за даним кредитним договором виконав. У відповідності до п.2.1 Договору відповідач зобов'язався повернути кредит разом з процентами та платою за кредитне обслуговування в 18 щомісячних внесках до 08 дня/числа кожного місяця, причому перші 17 внесків в рівній сумі - 622,59 грн., а останній - в розмірі 623,54 грн. до 08.12.2012 року. Платежі здійснюються на транзитний рахунок в банку, з якого проводиться погашення заборгованості по кредиту в такій черговості: 1) для оплати прострочених процентів, простроченої плати за кредитне обслуговування; 2) для оплати простроченої заборгованості по кредиту; 3) для погашення кредиту з урахуванням умов договору; 4)витрати, пов'язані зі стягненням заборгованості за договором; 5) для погашення штрафних санкцій (пені) згідно договору. Згідно п.2.2 Договору нарахування процентів здійснюється два рази на місяць, а плата за кредитне обслуговування нараховується щомісяця до дати сплати щомісячного внеску. Судом встановлено, що відповідач станом на 08.01.2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка складається із: простроченого боргу - 6 200,49 грн.; прострочених процентів - 7 099,59 грн., строкових процентів - 42,14 грн., віндикаційних витрат - 110,00 грн., що стверджується довідкою-розрахунком заборгованості (а.с.8 ). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне погашення платежів за договором в розмірі 26 013,57 грн. Однак, враховуючи положення ч.3 ст.509 ЦК України щодо добросовісності, розумності та справедливості зобов'язання та підстав його виникнення та ч.3 ст.551 ЦК України щодо можливості зменшення за рішенням суду розміру неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, суд вважає, що розумним та справедливим розміром пені буде 6 000 грн. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Оскільки відповідач належно та своєчасно не виконує взяті на себе договірні зобов'язання, суд вважає, що з нього необхідно стягнути на користь ПАТ "Ідея Банк" заборгованість за кредитним договором №Б98.033.75256 від 08.06.2011 року в загальному розмірі 19 452,22 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн., що відповідає частині задоволених вимог. Судовий збір в розмірі 394, 66 грн. сплачено позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою, що стверджується меморіальним ордером № РХ:5133(118958) від 27.01.2014 року (а.с.1). На підставі ст.ст. 526, 530, 551 1049, 1050, 1054 ЦК України та,

Outcome: partial