Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

19.11.2014р. ПАТ АБ "Укргазбанк", в особі Сумської обласної дирекції АБ "Укргазбанк", звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить, стягнути в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 176/08- ЕКФ від 22.04.2008р. в сумі 7998,18 доларів США за простроченими відсотками, 164538,81 грн. - пені. Свої вимоги мотивує тим, що 22.04.2008р. між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 176/08- ЕКФ, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 5000,00 доларів США, зі сплатою 22% річних та з кінцевим терміном повернення 10.04.2009р. Відповідно до договору поруки № 165/08-ПФО від 22.04.2008 р. [PERSON] несе солідарну відповідальність за порушення позивальником - [PERSON] виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором у повному обсязі. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.12.2008р. позов ПАТ АБ "Укргазбанк" задоволено та стягнуто з [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку 35408,57грн. заборгованості за кредитним договором № 176/08- ЕКФ від 22.04.2008р., яка виникла станом на 17.11.2008р. Але відповідачі не виконують судове рішення, тому станом на 17.10.2014р. за кредитним договором № 176/08- ЕКФ від 22.04.2008р. обліковується заборгованість: 7998,18 дол. США - заборгованість за простроченими відсотками, 70977,17 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту, 93561,64грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів, що і стало підставою для звернення до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити позов з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилався на те, що рішенням суду у 2008році стягнуто борг за кредитним договором як з позичальника так і з поручителя, тому підстави для нарахування процентів за користування кредитом та пені за невиконання кредитних обов'язків відсутні. Разом з цим заявив клопотання про застосування строку позовної давності. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.04.2008 р. позивач уклав з [PERSON] кредитний договір № 176/08-ЕКФ про надання [PERSON] кредиту в сумі 5000 доларів 00 центів США, на строк з 22 квітня 2008 р. по 10 квітня 2009р. або по день визначений в п. 3.3.11. цього договору, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 22% річних, що підтверджується копією договору від 22.04.2008 р. (а.с.6-9) Пунктом 3.3.3. кредитного договору встановлено, що позичальник зобов'язаний здійснювати повернення суми кредиту щомісячно з 01 по 10 число поточного місяця , починаючи з травня 2008року, в розмірі не менше 1/12 від суми отриманого кредиту, що становить 416 доларів США 67 центів. Відповідно до п. 6.4. строк дії договору з моменту набрання ним юридичної сили по "10" квітня 2010 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов'язань, що лишились невиконаними з будь-яких причин. Припинення (закінчення) строку дії договору не тягне за собою припинення зобов'язань, що випливають з цього договору, також у випадку, якщо такі зобов'язання виникли після припинення (закінчення) строку дії договору на підставі зобов'язань, що лишились невиконаними на момент закінчення строку дії договору. Судом встановлено, що 22.04.2008 р. позивач уклав з [PERSON] договір поруки № 165/08-ПФО, відповідно до п.п. 1.2, 1.3. якого [PERSON] несе солідарну відповідальність за порушення [PERSON] виконання зобов'язань по кредитному договору № 176/08- ЕКФ від 22.04.2008р. в повному обсязі, в тому числі за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штраф, пеня) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань.(а.с. 10-11) Відповідно до п. 5.1. договору поруки дійсний договір набуває юридичної сили з моменту підписання сторонами і діє до припинення забезпеченого ним зобов'язання позичальника за кредитним договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.12.2008р. стягнуто з [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на користь Відкритого акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" в особі Сумської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" 35408,57 грн. заборгованості за кредитним договором № 176/08 - ЕКФ від 22.04.2008р., яка склалася станом на 17.11.2008р. , в тому числі: 28909,50 грн. заборгованість по кредиту, 3870,57грн. заборгованість по відсоткам, 2628,50грн. пеня.(а.с.14) Таким чином, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання по кредитному договору та своєчасно пред'явив позов як до позичальника так і до поручителя, тому договір поруки не припинив свою дію. В пункті 17 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» роз'яснено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що банком вчинялися дії по примусовому виконанню рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.12.2008р., однак з 17.11.2008р. по даний час жодних сум на погашення кредитної заборгованості а ні в добровільному порядку від боржника чи поручителя, а ні в примусовому порядку через виконавчу службу не надходило, що підтверджується матеріалами справи. (а.с.79-83, 89, 92 ) За період з 17.11.2008р. по 17.10.2014р. ПАТ АБ «Укргазбанк» донарахував заборгованість за кредитним договором №176/08-ЕКФ від 22.04.2008р., яка складається з відсотків за користування кредитом у розмірі - 7998,18 доларів США, та пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі - 70977,17 грн., та за несвоєчасну сплату відсотків у розмірі - 93561,64 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с.12-13) Представником відповідача [PERSON] - [PERSON] заявлено клопотання про застосування строків позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Пунктом 5.8 кредитного договору №176/08-ЕКФ від 22.04.2008р. встановлено, що строк позовної давності за вказаним договором встановлюється сторонами в три роки, в тому числі вимоги по поверненню: процентів за користування кредитом та суми заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту, штрафів та всіх видатків понесених банком під час виконання умов договору. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що з позовними вимогами про стягнення донарахованих відсотків за користуванням кредитом та пені за несвоєчасне погашення боргу ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду 19.11.2014 року, майже через 6 років після ухвалення судом рішення від 10.12.2008р. про стягнення боргу за кредитним договором №176/08-ЕКФ від 22.04.2008р., тобто з пропуском строку позовної давності, заяви про поновлення строку позовної давності до суду не надано. З огляду на викладене, суд вважає, що позов ПАТ АБ "Укргазбанк" не підлягає задоволенню у зв'язку з пропуском строків позовної давності. На підставі викладеного, ст. 256, 264, 526, 554, 559, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed