Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловою квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є власником квартири [ADDRESS] , яка з 08 серпня 2008 року також є зареєстрованим місцем проживання сина позивача [PERSON] , [INFO] . Вказує, що вже тривалий час, не пізніше, ніж з березня 2012 року, відповідач залишив помешкання позивача, в ньому не проживає та будь-яких витрат на її утримання не несе. Позивач самостійно несе тягар утримання майна, сплачуючи квартплату і комунальні платежі також і за відповідача. Наголошує, що позбавлена можливості оформити субсидію, а тому їй створюються перешкоди у здійсненні права користування власною квартирою. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 23 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та повідомленням сторін, залучено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Проїзд Академіка Тутковського 15" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. В підготовче засідання, призначене на 22 квітня 2021 року о 10:00, сторони та учасники не прибули. Позивачем до відділу організаційного забезпечення з розгляду цивільних та адміністративних справ було подано заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить провести розгляд справи за її відсутності. Представником третьої особи до суду подано заяву, в якій ОСББ "Проїзд Академіка Тутковського 15" позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить провести розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Відповідач в судове засідання не з`явився. Згідно засвідченої приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л. заяви [PERSON] про визнання цивільного позову від 21.01.2021, останній повідомляє, що проживає та працює за межами України, а тому позбавлений можливості взяти участь у судовому засіданні. Підтверджує, що не проживає у квартирі [ADDRESS] з березня 2012 року та визнає позовні вимоги\~ у повному обсязі. У відповідності до положень ч.3 ст.211, ч.1 ст.223, ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на основі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. У відповідності до реєстраційного посвідчення права власності на квартиру, виданого КП "Житомирське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради №12311 від 25.12.1992,\~ [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі також зареєстроване місце проживання сина позивача - [PERSON] , що підтверджується довідкою ОСББ "Проїзд Академіка Тутковського 15" №23 від 13.01.2021. Відповідно до змісту позовної заяви та заяви [PERSON] про визнання цивільного позову, з березня 2012 року [PERSON] залишив помешкання позивача, в ньому не проживає та будь-яких витрат на її утримання не несе. Факт відсутності [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з березня 2012 року також підтверджується комісійним актом ОСББ "Проїзд Академіка Тутковського 15" від 12 січня 2021 року, яким встановлена постійна відсутність у квартирі відповідача з березня 2012 року. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Нормами статті 41 Конституції України, статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні; право приватної власності є непорушним. За статтею 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За змістом частини 2 статті 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1 ст.405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. При цьому, ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Положеннями частини третьої та четвертої статті 200 ЦПК України закріплено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.1, ч.4, ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт непроживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з березня 2012 року підтверджений сукупністю належних, допустимих достовірних і достатніх доказів та визнано відповідачем. Суд бере до уваги, що наявність реєстрації відповідача у квартирі може створювати перешкоди у розпорядженні позивачем належній їй на праві приватної власності квартири [ADDRESS] , а також покладає на позивача обов`язки зі сплати додаткових коштів за комунальні послуги, нести інші витрати по утриманню нерухомого майна, які б, мав нести, в тому числі, відповідач. Враховуючи наведене у сукупності, факт непроживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з березня 2012 року, відсутність встановлених судом поважних причин непроживання понад одного року та наявну нотаріально засвідчену заяву [PERSON] про визнання позову, суд дійшов висновку про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та задоволення позову. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved