Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом про зміну розміру аліментів, які стягуються з відповідача на її користь, на утримання дитини [PERSON] з 50% прожиткового мінімуму на 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач має регулярний щомісячний дохід, а тому не позбавлений можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку. Зміна способу стягнення аліментів не заборонена чинним законодавством. Зазначає, що на даний час розмір аліментів на утримання дитини, який був визначений за судом, є недостатнім, оскільки потрібні кошти для навчання дитини та гуртки. Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 16.09.2021 відкрито провадження по цивільній справі та призначено справу до розгляду. Ухвалою від 13.10.21 р. розгляд справи відкладено на 02.11.21 р. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Правом на подання відзиву та відкладення розгляду справи не скористався. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, клопотання про відкладення судового засідання не надходило, суд визнав за можливе здійснити розгляд справи без участі відповідача. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, суд враховує наступне. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.08.12 р. вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 30.10.18 р.у справі № 568/501/18 розірвано шлюб між сторонами. Наказом Радивилівського районного суду Рівненської області від 06.02.19 р. у справі № 568/1599/18 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.11.18 р. і до досягнення дитиною повноліття. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.08.2019 виданого виконавчим комітетом Козинської сільської ради Радивилівського району Рівненської області вбачається зміна прізвища позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] » З довідки Козинського навчально-виховного комплексу "Загальноосвітня школа І-ІІІ ст. - колегіум" № 01-11/96 від 17.08.21 р. вбачається, що [PERSON] навчається в 4 кл Козинського НВК. Згідно довідки КНП "Радивилівський центр первинної медико-санітарної допомоги" № 61 від 09.08.21 р. позивач з 01.02.19 р. по даний час, з 01.09.20 р. знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України" Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Поряд з цим, частиною першою ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан, як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Суд враховує, що позивач з 01.02.19 р. знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, її матеріальне та сімейне становище змінилось. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в розмрі 1/4 від своїх доходів. Приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дітей, їх рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, покращать їх матеріальне становище і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону, тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про збільшення розміру аліментів. Згідно з ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню, позивачку звільнено від сплати судового збору, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved