Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", який є правонаступником ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: [PERSON] та просить звернути стягнення на предмет іпотеки - будівлю кінотеатру "[INFO]", загальною площею 658,2 кв.м., гараж загальною площею 137,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить йому на праві власності, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та задовольнити за рахунок предмету іпотеки майнові вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" за кредитним договором №014/89-07/068 від 27 березня 2007 р. в розмірі 45842,35 доларів США (366 417,90 гривень), у тому числі: заборгованість по кредиту - 25 945,49 доларів США (207 382,30 гривень); заборгованість по сплаті відсотків - 14 168,65 доларів США (113 250,01 гривень); пеня за порушення графіку повернення кредиту по сплаті відсотків - 5 728,21 доларів США (45 785,58 гривень), а також просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.03.2007 року [PERSON] (далі - третя особа) отримав від ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" кредит у розмірі 32 000,00 доларів США, строком до 26 березня 2017 року зі сплатою 13,0 % річних. Однак, третя особа не виконував належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого станом на 15.05.2013 р. виникла заборгованість на загальну суму 45 842,35 доларів США (366 417,90 гривень). В забезпечення виконання Третьою особою зобов'язань за Кредитним договором № 014/89-07/068 від 27 березня 2007 р. в іпотеку банку, відповідно до Договору іпотеки № 014/89- 07/068/1 від 28 березня 2007 р., було передано нерухоме майно, а саме будівлю кінотеатру «[INFO]», загальною площею 658,2 кв.м. та гараж загальною площею 137,0 кв.м. що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Вказане майно належить на праві власності відповідача - [PERSON]. У зв'язку з невиконанням Третьою особою зобов'язань по поверненню кредиту,12.11.2009 року Банк звернувся до Дубровицького районного суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та зверненням стягнення на предмет іпотеки, який задоволений судом частково. 09.02.2011 року постановою державного виконавця ВДВС Дубровицького РУЮ було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-254 виданого 29.12.2010 року Дубровицьким районним судом Рівненської області, однак станом на день подання позовної заяви виконавче провадження триває, рішення суду боржником не виконане. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Третя особа проти задоволення позову не заперечував. Відповідач на розгляд справи не з'явився, проте до початку судового розгляду від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст.158 ЦПК України, розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача. Судом встановлено, що 27.03.2007 року третя особа: [PERSON] уклав з позивачем ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" кредитний договір №014/89-07/068, та отримав кредит у розмірі 32 000,00 доларів США строком до 26 березня 2017 року, зі сплатою 13,0 % річних (а.с.6). В забезпечення виконання Третьою особою своїх зобов'язань за Кредитним договором № 014/89-07/068 від 27 березня 2007 р., ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, уклали договір іпотеки №014/89-07/068/1 від 28.03.2007 року, і було передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме будівлю кінотеатру «[INFO]», загальною площею 658,2 кв.м. та гараж загальною площею 137,0 кв.м. що знаходиться за адресою [ADDRESS]. (а.с.11-14). Вказане майно належить на праві власності відповідачу - [PERSON] (а.с.18). Заочним рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 23 листопада 2010 року, по справі за позовом ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] стягнуто солідарно на користь ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" 230762,85 грн. заборгованості по кредитному договору №014/89-07/068 від 27.03.2007 року № (19). На підставі виконавчого листа №2-254 виданого 29.12.2010 року Дубровицьким районним судом Рівненської областівідділом ДВС Дубровицького РУЮ постановою ВП №24387279 від 09.02.2011 р. відкрито виконавче провадження. Однак, заборгованість перед позивачем так і не сплачена (а.с.20). Відповідно до умов кредитного договору №014/89-07/068/1 від 27 березня 2007 р., а саме п.1.5.1. додатку №2 до нього, погашення відповідної частини Кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, встановлені у Графіку повернення Кредиту та сплати процентів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на позичковий рахунок. Також п. 1.5.1.1. додатку №2 до договору передбачено, що нараховані в порядку передбаченому цим Договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини Кредиту в строк, передбачений в Графіку повернення Кредиту та сплати процентів. Окрім цього, пунктом 4.1.1. додатку №2 до договору передбачено, що за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені цим Договором строки, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення, Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього Договору. Однак третя [PERSON] порушив свої зобов'язання, внаслідок чого за кредитним договором №014/89-07/068 від 27 березня 2007 р., станом на 15.05.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 45 842,35 доларів США (366 417,90 гривень), у тому числі: заборгованість по кредиту - 25 945, 49 доларів США (207 382,30 гривень); заборгованість по сплаті відсотків - 14 168,65 доларів США (113 250,01 гривень); пеня за порушення графіку повернення кредиту по сплаті відсотків - 5 728,21 доларів США (45 785,58 гривень) (а.с.15). Відповідно до п.3.1.4. договору іпотеки №014/89-07/068/1, у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим або боржником за кредитним договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту 6 цього договору, та зав рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки та відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки. Відповідно до вимог ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 1 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Приписами ст. 38 Закону України "Про іпотеку" передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, порядок та процедура такого продажу. За положеннями п.37. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Спосіб реалізації предмета іпотеки встановлений ст. 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що при зверненні стягнення на предмет іпотеки суд в рішенні вказує спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що заставне майно підлягає реалізації шляхом, який визначив позивач. Таким чином, позивач вправі був звернутись до суду з даними позовними вимогами та у відповідності до умов кредитного договору, норм ст.590 ЦК України, ст. 12, 28 Закону України „Про іпотеку" звернути стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду. Відповідно до вимог Закону України « Про іпотеку» - іпотека має похідний характер від основного зобов'язання в статті 12 вказаного Закону передбачено право іпотеко-держателя на звернення стягнення на предмет іпотеки. Приймаючи до уваги те, що третя особа: [PERSON] покладені на нього зобов'язання за кредитним договором №014/89-07/068 від 23.03.2007 року належним чином не виконував, відповідно у позивача виникло право вимоги до майнового поручителя, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до ч.1,2 ст. 35 ЗУ « Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, в якому зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов»язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення на предмет іпотеки у разі невиконня цієї вимоги. Позивачем 15.05.2013 року за №114-01-00/4-1125, відповідачу було надіслано вимогу про виконання грошових зобов'язань за договором іпотеки №014/89-07/068/1 від 28.03.2007 року. Якщо протягом установленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь- який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до положень ч.1 ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до положень ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі у розмірі 114 грн. 70 коп. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved