Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

04.03.2015 року представник позивача Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БАНК ФОРУМ" Ларченко Ірини Миколаївни звернулася до суду з позовною заявою до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням від 25.01.2016 року судом були задоволені позовні вимоги позивача та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "БАНК ФОРУМ" заборгованість за кредитним договором № 0359/07/05 - CL від 25 грудня 2007 року в сумі 55 093,91 доларів США яка складається з наступного: поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 51 470 доларів США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 3 062, 5 доларів США, поточна сума заборгованість за нарахованими процентами - 560, 46 доларів США та пені за порушення строків повернення кредиту та відсотків - 8 131 гривень 15 копійок а також судовий збір у розмірі 4435 гривень 59 копійок з кожного на користь держави. Після отримання відповідачами по справі [PERSON] та [PERSON] копій зазначеного рішення суду 15.02.2016 року кожен із них окремо надав до суду заяви про перегляд заочного рішення від 25.01.2016 року . Ухвалою суду від 05.04.2016 року було скасовано заочне рішення по справі 212/1553/15ц (2/212/111/16) за позовом ПАТ "БАНК ФОРУМ" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено до судового розгляду. Отже, представник позивача ПАТ "БАНК ФОРУМ" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БАНК ФОРУМ" Ларченко І.М. в обґрунтування позовних вимог зазначила, що між АКБ «Форум» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 0359/07/05 - CL від 25 грудня 2007 року, відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 98 000 доларів США. з встановленим строком повернення кредитних коштів. для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 0359/07/05 - CL від 25 грудня 2007 року, між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 0359-П від 25.12.2007 року. Через неналежне виконання відповідачкою [PERSON] умов кредитного договору станом на 29.01.2016 року виникла заборгованість у розмірі 55 093, 91 доларів США та 8 131 грн. 15 коп. Незважаючи на письмову вимогу про повернення коштів [PERSON] зобов'язання добровільно не виконала і тому звернувшись до суду представник позивача просить стягнути зазначену суму заборгованості з кожного відповідача окремо. 06 квітня 2016 року [PERSON] (відповідач за первісним позовом) надала до суду зустрічну позовну заяву про визнання кредитного договору недійсним. В обґрунтування зустрічного позову зазначила що у відповідності до п. 7.2 кредитного договору № 0359/07/05-СL, укладеного 25.12.2007 Банком було виконано вимоги лише п. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», шляхом надання їй умов кредитування. Проте, Банком не було дотримано вимоги п. 4 вказаної статті Закону «Про захист прав споживачів» яка містить бланкетну норму, яка зазначає, що у договорі про надання споживчого кредиту, зокрема, повинні зазначаються й інші умови, визначені законодавством. Вважає, що ПАТ «Банк Форум» не зважаючи на приписи законодавства, не попередив [PERSON] щодо перекладення на її особу відповідальності за валютні ризики, відповідний пункт у Договорі відсутній. Також зазначила, що Банк не надав інформацію щодо методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов'язаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобов'язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним посилаючись на вимоги п. 3.8. Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» від 10.05.2007 № 168. Ні підставі зазначеного вважає що ПАТ «Банк Форум» не виконав умови щодо включення до змісту договору шляхом письмового відтворення тексту відповідного змісту істотні умови кредитного договору які закріплені у п. 3.8. Постанови які лише після цього вважилися б погодженими між сторонами згідно п. 7.2. кредитного договору № 0359/07/05-СЬ від 25.12.2007. У зв'язку із зазначеним вважає що недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог є підставою недійсності правочину. [PERSON] у своїй зустрічній позовній заяві також зазначила що перед укладенням договору Банк, усупереч прямим вимогам законодавства, приховав від неї вищезазначені обставини, навмисно ввівши її в оману шляхом пропонування послуги, не надаючи при цьому усієї інформації щодо негативних наслідків даної послуги, що у подальшому унеможливило здійснення нею свідомого вибору, оскільки надавався виключно позитивний опис якостей послуги - низька відсоткова ставка кредиту, гарні умови кредитування та посилання працівниками Банку на Конституцію України, відповідно до якої держава гарантує стабільність національної грошової одиниці. На підставі зазначеного просить суд визнати недійсним договір № 0359/07/05- CL укладений 25.12.2007 року між нею, [PERSON] та ПАТ «Банк Форум» (правонаступником АКБ «Форум»). Ухвалою суду від 15 березня 2016 року на підставі ст.. 126 ЦПК України об'єднано в одне провадження однорідних позовних вимог в одне провадження та цивільній справі було присвоєно єдиний номер 212/1553/15ц, 2/212/1561/16. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) - ПАТ «Банк Форум » Чорний В.А. заявлені ним позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] та [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором № 0359/07/05- CL від 25.12.2007 року у розмірі , зазначеному у розрахунку підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти задоволення зустрічних вимог [PERSON] щодо визнання договору недійсним заперечував у повному обсязі та суду пояснив, що укладення договору кредитування є вільним правом кредитувальника, до [PERSON] під час укладання договору не було застосовано будь- якого тиску та примусу, сторонами під час укладання кредитного договору досягнуто згоди щодо всіх його істотних умов. До того ж зазначив, що Банк у повному обсязі виконав умови договору щодо надання [PERSON] кредитних коштів що належними чином підтверджено письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Просив суд відмовити [PERSON]Ц, у задоволенні зустрічної позовної вимоги . Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним дозовом) - [PERSON] за довіреністю - [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог первісного позивача оскільки вважав що договір кредитування є недійсним за обставин, зазначених у зустрічній позовній заяві , просив задовольнити викладені у ній вимоги у повному обсязі. Під час розгляду справи судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», яким з 19.04.2010 року є правонаступником Акціонерного комерційного банку «Форум» та діє на підставі нової редакції Статуту, погодженої Національним банком України 12.04.2010 року та зареєстрованої 19.04.2010 року. У зв'язку з приведенням Статуту акціонерного комерційного банку «Форум» у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» змінилось як повне так і скорочене найменування АКБ «Форум». Повна назва Публічне Акціонерне Товариства «Банк Форум», скорочена назва ПАТ «Банк Форум» (копія витягу з Статуту і свідоцтва про державну реєстрацію додається. Відповідно до Статуту ПАТ «Банк Форум» є правонаступником по всіх правах і зобов'язаннях АКБ «Форум», у зв'язку із зміною його найменування (назви), що не тягне за собою припинення діяльності юридичної особи у зв'язку з її реорганізацією. Між АКБ «Форум» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 0359/07/05 - CL від 25 грудня 2007 року, відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 98 000 доларів США. За умовами кредитного договору відповідачка [PERSON] зобов'язалася оплачувати банку відсотки за користування кредитними ресурсами з розрахунку 14 % за користування кредитними коштами та повернути кредитні кошти до 24.12.2017 року. Крім того, для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 0359/07/05 - CL від 25 грудня 2007 року, між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 0359-П від 25.12.2007 року. Відповідно до умов договору поруки Поручитель зобов'язується у разі невиконання або порушення виконання Боржником зобов'язань перед Кредитором погасити заборгованість по кредитному договору, а саме суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиці ( штраф , пеня) та інші платежі передбачені кредитним договором. Згідно з ст.1050 Цивільного кодексу України, порушення Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення відсотків за користування кредитними коштами. Згідно п. 5.3 Кредитного договору невиконання або неналежне виконання умов кредитного договору є підставою для припинення Банком кредитування Позичальника , а Позичальник зобов'язаний повернути Банку кредитні кошти і сплатити відсотки за користування кредитними коштами на протязі 15 календарних днів з дня надіслання Банком письмової вимоги про дострокове повернення кредитних кошті . В зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором Банк направив відповідачам лист-вимогу про дострокове повернення кредитних коштів від 03.02.2015 року (№ 1329/1.2) що підтверджується наявним у матеріалах справи доказом. Так, станом на 29.01.2015 р. [PERSON] не виконала належним чином зобов'язання за договором № 0359/07/05 - CL від 25 грудня 2007 року в результаті чого виникла прострочена заборгованість у загальному розмірі 55 093,91 дол. США (878 986, 75 грн. ) яка складається з наступного: поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 51 470 дол. США (821 184 гривень;) прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 3 062,5 доларів США (48 860,30 грн.), поточна сума заборгованість за нарахованими процентами - 560 , 46 доларів США (8 941 ,77 грн.). Також нарахована сума пені з розрахунку 0,2 % в день за простроченим кредитом та процентами яка складає 509,65 дол. США (8 131,15 грн.). Вимога про сплату заборгованості була Відповідачами проігнорована, заборгованість за кредитним договором не погашена. Звертаючись до суду з позовом, позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що кредит надавався [PERSON] саме у доларах США з еквівалентом у гривні та на підтвердження своїх доводів надав копію кредитного договору, заяву на видачу готівки та розрахунок заборгованості, у якому заборгованість виражена у доларах США з еквівалентом у гривні. На момент виникнення договірних відносин між сторонами Позивач мав банківську ліцензію № 62 на право здійснення банківських операцій та Дозвіл № 62-3 на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини 2 та 4 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» тому видача валютного кредиту і вираження зобов'язання [PERSON] у валюті не суперечить вимогам закону. Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено: «У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За умовами ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст. 610. 554 Цивільного Кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Відповідно до п. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Стосовно зустрічних позовних вимог [PERSON] до ПАТ «Банк Форум » суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. За положеннями частини п'ятої статті 11, статті 18 Закону України від "Про захист прав споживачів" до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту та плати за дострокове його погашення є несправедливими і це є підставою для визнання таких положень договору недійсними. Верховним Судом України в Постанові від 12 вересня 2012 року по справі № 6-80цс12, що опубліковано на офіційному веб-сайті Верховного Суду України встановлено наступну правову позицію, що за положеннями ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 5 ст. 11, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту та плати за дострокове його погашення, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Оскільки у спірному договорі плата за обслуговування кредиту та за його дострокове погашення визначена за формулою зі змінними величинами, то такі умови суперечать як положенням ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», так і затвердженому сторонами графіку платежів, згідно з яким боржник повинен сплачувати щомісяця фіксовану суму, де розмір щомісячної плати за обслуговування кредиту на весь період дії договору дорівнює нулю. Відповідно до статті 36 Закону України "Про Національний Банк України" офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється Національним Банком України. Валютні курси, як зазначено у частині першій статті 8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю", встановлюються Національним Банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України. Поряд з цим, згідно Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 12 листопада 2003 року № 496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долару США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют за станом на останню дату. Зазначене свідчить, що незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. Діючим законодавством не передбачений стабільний курс долара США до національної валюти - гривні. При укладенні кредитного договору в іноземній валюті та беручи на себе певні обов'язки щодо погашення кредиту в доларах США, сторони за договором усвідомлювали, що курс національної валюти України до долару США не є незмінним, а тому позивач повинен був передбачити та врахувати підвищення валютного ризику за цим договором. В момент укладання договору сторони не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане. Враховуючи наданні докази суд дістається висновку, що зустрічні позовні вимоги позивача [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання кредитного договору 0359/07/05-CL від 25 грудня 2007 року недійсним на підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено несправедливість договору, що свою чергу є порушенням принципу добросовісності та його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача та позивач [PERSON] повинена була передбачити та врахувати підвищення валютного ризику за договором, що укладений між сторонами. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.06.2014 року прийнято рішення № 49 про початок ліквідації Публічного Акціонерного Товариства «Банк Форум» з 16 червня 2014 року. Рішенням № 10 від 19.01.2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків - Ларченко І.М. Пунктом 1 ч. З ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Згідно п. 5 ч. 1 ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. У відповідності до п.9 ч. 1 ст. 48 та п. 5 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду. Оскільки зазначений позов поданий від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справі, пов'язаній із здійсненням ліквідації банку (в рамках проведення заходів щодо повернення заборгованості позичальників перед банком), то він подається без сплати судового збору. Відповідно до якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення , звільнено від сплати судового збору , він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Пунктом 1 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено порядок сплати судового збору, а саме зазначено що за подання позовів ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти з урахуванням офіційного курсу до іноземної валюти , встановленим Національним Банком України на день сплати. Отже, з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір у загальному розмірі 8 871, 18 гривень у рівних частках по 4435 гривень 59 копійок з кожного.

Outcome: approved