Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», ТОВ «Макфест» та [PERSON] про визнання правочинів недійсними, мотивуючи слідуючим: 19.09.2007 року при укладенні між ним - [PERSON], та ЗАТ "Тас-Інвестбанк" кредитного договіру № 984-Ф за умовами якого позивач одержав кредит у розмірі 700 000 доларів США, із строком повернення кредиту, починаючи з жовтня 2008 року відповідно до графіку погашення кредиту з датою повного повернення до 18 вересня 2018 року. Одночасно, на забезпечення виконання зобов'язань позичальником, Сторонами укладено іпотечний договір № 984-Ф/ІП-2 від 19.09.2007 року. Предметом іпотеки стали: земельна ділянка площею 0,1692 га, кадастровий номер: [NUMBER], розташована за адресою: [ADDRESS]; нежитлове приміщення магазину "[INFO]" літера "А-3", загальною площею 1541,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У подальшому правонаступником ЗАТ "Тас-Інвестбанк" за кредитним договором виступило ЗАТ "Сведбанк Інвест", яке згодом реорганізовано шляхом приєднання до ПАТ "Сведбанк". 28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк» за договором факторингу відступило право грошової вимоги до своїх боржників товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс", до якого перейшло право грошової вимоги і до позивача. Також, 28.11.2012 року між ПАТ "Сведбанк" і ТОВ "ФК "Вектор Плюс" було укладено Договір про відступлення прав за іпотечними договорами, згідно якого разом з відступленням прав вимоги заборгованостей по кредитних договорах від боржників одночасно відступаються права вимоги за іпотечними договорами. До нового іпотекодержателя переходять всі права і обов'язки від первісного іпотекодержателя як сторони, що іменується "Іпотекодержатель" у зобов'язаннях, які виникли на підставі іпотечних договорів, в обсязі і на умовах що існують на момент набрання чинності цим договором (п.п. 1.1., 1.3. Договору про відступлення). Отже після 28.11.2012 року іпотекодержателем нерухомого майна є ТОВ "ФК "Вектор Плюс". 26.11.2015 року о 20 годині 37 хвилин ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" за договорами купівлі - продажу відчужила належне позивачу та членам його сім»ї майно на користь ТОВ "Макфест" Вказані договори купівлі-продажу посвідчила приватний нотаріус [PERSON], відповідач по справі. Вона ж внесла відповідні відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Проте, дані договори укладені між відповідачами з порушенням вимог законодавства України, яке виразилось в порушенні процедури, яка прописана в ст.ст. 35, 38 Закону України "Про іпотеку", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ № 868 від 17.10.2013 року, що порушує права та законні інтереси позивача, а тому він просить: Визнати недійсним договір купівлі - продажу земельної ділянки від 26.11.2015 р. № 1147, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Макфест", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]; Визнати недійсним договір купівлі - продажу нежитлового приміщення від 26.11.2015 року № 1145, укладений між ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" та ТОВ "Макфест" посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]; Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] № 26519560 від 26.11.2015 року про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Макфест" на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1692 га, кадастровий номер: [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] № 26519327 від 26.11.2015 року про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Макфест" на нерухоме майно - нежитлове приміщення, загальною площею 1541,1 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості (записи) про скасування її рішення № 26519560 від 26.11.2015 року та про скасування запису про державну реєстрацію права власності ТОВ "Макфест" на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1692 га, кадастровий номер: [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; Зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості (записи) про скасування її рішення № 26519327 від 26.11.2015 року та про скасування запису про державну реєстрацію права власності ТОВ "Макфест" на нерухоме майно - нежитлове приміщення, загальною площею 1541,1 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та стягнути з відповідачів понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] - позовні вимоги підтримав і пояснив, що його довіритель [PERSON] у 2007 році мав кредитні відносини із банком, а не із відповідачем - ТОВ «Факторингова компанія «ВекторПлюс», яке порушило вимоги законодавства та позбавило його та членів сім»ї об»єктів власності, поскільки письмової вимоги про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, повідомлення про свій намір укласти договір купівлі-продажу предмета іпотеки, погодивши ціну продажу предмета іпотеки або встановити її на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, як це передбачено вимогами законодавства ні [PERSON], ні [PERSON] не отримували, як не отримали і копії договорів купівлі-продажу та звіту про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки. Крім того, рішення про продаж приймалось поспіхом, про що свідчить те, що одержавши 24.11.2015 року ухвалу Буринського районного суду від 18.11.2015 року про забезпечення позову, якою заборонено ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" вчинювати дії щодо продажу предмету іпотеки, а саме спірного майна, відповідач протягом лише одного дня - 26.11.2015 р. - встиг провести загальні збори, укласти договір з суб'єктом оціночної діяльності, (який в той же день без виїзду в місто Буринь провів оцінку вартості майна), знайти покупця на майно і в той же день укласти договір купівлі-продажу, повідомивши нотаріусу завідомо неправдиві дані і приховавши обставини, які є перешкодою для укладення такого договору. Як вбачається з відкритих реєстрів, ТОВ «ФК «Вектор плюс" та ТОВ "Макфест" є пов'язаними особами, оскільки кінцевим бенефіціаром даних юридичних осіб є одна і та сама особа - [PERSON] При цьому, адреса засновника ТОВ "Макфест" - ТОВ "Ді енд Ес Партнерс"- повністю співпадає з адресою ТОВ "ФК "Вектор плюс": м. Київ, пр-т Московський, 28-А. А прізвище директора ТОВ "Макфест" ([PERSON]) співпадає з прізвищем представника ТОВ «ФК «Вектор плюс", який надсилав позивачеві вимогу про досудове врегулювання спору. Крім того, нотаріальні дії по посвідченню правочинів та реєстрація права власності відбувались після 20-ої години, тобто в позаробочий час. На день розгляду справи по суті набрало законної сили рішення Ленінського районного суду міста Полтава від 12.02.2016 року по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до [PERSON] про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання кредитного договору припиненим, яким визнано припиненим з 20.09.2014 року кредитний договір № 984-Ф/ІП-2 від 19.09.2007 року, а так як іпотечний договір № 984-Ф/ІП-2 від 19.09.2007 року в зв»язку з цим є також припиненим, то майно, яким розпорядився ТОВ Факторингова компанія «ВекторПлюс» із 20.09.2014 року уже не перебувало в іпотеці. Поскільки дані договори купівлі-продажу (правочини) є такими, що порушують публічний порядок, оскільки вони спрямовані на порушення конституційних прав громадянина та незаконне заволодіння майном фізичної особи в зв'язку з чим просить задовольнити позов. Представник відповідача ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - Павлів Ю.В. - позов не визнала і пояснила, що позиція сторони позивача про неотримання повідомлень про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, адресованих [PERSON] та [PERSON] є неправдивою і грунтується на припущеннях. Такі повідомлення дійсно направлялись клієнту [PERSON] та його дружині [PERSON], хоча по даних кредитної справи, яку вона веде, нерухоме майно належить одному [PERSON], розписки про отримання поштових відправлень повернулись на адресу ТОВ «ФК «Вектор Плюс» і були надані нотаріусу при укладенні договорів купівлі-продажу в числі інших документів, необхідних для посвідчення вказаної угоди. При укладенні угоди купівлі-продажу спірного нерухомого майна ніякого поспіху чи яких-небудь неправомірних дій, на який посилається представник позивача, не вчинялось. Відповідно до ст.38 Закону України «Про іпотеку» наслідком порушення процедури укладення договорів купівлі-продажу майна, переданого в іпотеку є відшкодування завданих збитків, а не визнання недійсними правочинів, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Крім того, вимоги про визнання протиправними та скасування рішеннь приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 26.11.2015 р. про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Макфест" на нерухоме майно - земельну ділянку та нежитлове приміщення,, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], а також зобов'язаня про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості (записи) про скасування її рішень та записів про державну реєстрацію права власності ТОВ "Макфест" на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1692 га та нежитлове приміщення, загальною площею 1541,1 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] відносяться до адміністративної юрисдикції і тому цивільна справа в цій частині підлягає закриттю. Суд, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено слідуюче: 19.09.2007 року між [PERSON], та ЗАТ "Тас-Інвестбанк" був укладений кредитний договір № 984-Ф за умовами якого позивач одержав кредит у розмірі 700 000 доларів США, із строком повернення кредиту, починаючи з жовтня 2008 року відповідно до графіку погашення кредиту з датою повного повернення до 18 вересня 2018 року. Одночасно, на забезпечення виконання зобов'язань позичальником, Сторонами укладено іпотечний договір № 984-Ф/ІП-2 від 19.09.2007 року. Предметом іпотеки стали: земельна ділянка площею 0,1748 га, кадастровий номер: [NUMBER], розташована за адресою: [ADDRESS]; нежитлове приміщення магазину "[INFO]" літера "А-3", загальною площею 1541,1 кв.м., що знаходиться за цією ж адресою. У подальшому правонаступником ЗАТ "Тас-Інвестбанк" за кредитним договором виступило ЗАТ "Сведбанк Інвест", яке згодом реорганізовано шляхом приєднання до ПАТ "Сведбанк". 28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк» за договором факторингу відступило право грошової вимоги до своїх боржників Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс", до якого перейшло право грошової вимоги і до позивача. Також, 28.11.2012 року між ПАТ "Сведбанк" і ТОВ "Факторинговою компанією "Вектор Плюс" було укладено Договір про відступлення прав за іпотечними договорами, згідно якого разом з відступленням прав вимоги заборгованостей по кредитних договорах від боржників одночасно відступаються права вимоги за іпотечними договорами. До нового іпотекодержателя переходять всі права і обов'язки від первісного іпотекодержателя як сторони, що іменується "Іпотекодержатель" у зобов'язаннях, які виникли на підставі іпотечних договорів, в обсязі і на умовах що існують на момент набрання чинності цим договором (п.п. 1.1., 1.3. Договору про відступлення). 26.11.2015 року о 20 годині 37 хвилин ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" за договорами купівлі-продажу відчужила належне сім'ї позивача майно на користь ТОВ "Макфест" (ЄДРПОУ 39904082, м. Київ, вул. М. Коцюбинського, 4 Б). Вказані договори купівлі-продажу посвідчила приватний нотаріус [PERSON]. Вона ж внесла відповідні відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вищезазначене підтверджується поясненнями сторін, копією іпотечного договору №984-Ф/ІП-2, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. 19.09.2007 року за р.№5194, копією договору про відступлення прав за іпотечними договорами, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. 28.11.2012 року за р.№6970, копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єктів нерухомого майна від 27.11.2015 року. Але дані договори укладені між відповідачами з порушенням вимог законодавства України, що порушує права та законні інтереси власників з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Також відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. Протягом тридцятиденного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, вправі письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дня отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомлень надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог. Якщо особа, яка висловила намір придбати предмет іпотеки, ухиляється або з інших причин не вчиняє дій до укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки з іпотекодержателем протягом 5 днів після закінчення вказаного вище тридцятиденного строку, вона втрачає право на придбання предмета іпотеки. Це право переходить до інших осіб, які висловили намір придбати предмет іпотеки, відповідно до пріоритету їх прав і вимог. Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотекодержатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Розподіл коштів від продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта виручки повертається іпотекодавцю. Іпотекодержатель, який реалізував предмет іпотеки, надсилає іпотекодавцю, боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, та іншим іпотекодержателям звіт про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки. Іпотекодавець і боржник, якщо він є відмінним від іпотекодавця, мають право виконати основне зобов'язання протягом тридцятиденного строку, вказаного в частині першій цієї статті, згідно з умовами та з наслідками, встановленими статтею 42 цього Закону. Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки." Відповідно до підпункту 2.7 пункту 2 глави 2 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, якщо рішенням суду або договором про задоволення вимог іпотекодержателя передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, посвідчення таких договорів здійснюється за загальними правилами посвідчення договорів відчуження. Для посвідчення такого договору іпотекодержатель зобов'язаний за тридцять днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані в установленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти такий договір. Іпотекодержатель має документально підтвердити нотаріусу, що він повідомив осіб, які мають зареєстровані в установленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Особи, які виявили бажання придбати предмет іпотеки (відмовитися від права купівлі), повинні в тридцятиденний строк з дня одержання повідомлення щодо наміру продажу письмово повідомити іпотекодержателя або нотаріуса про свій намір. Особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки в іпотекодержателя з дня отримання іпотекодержателем повідомлення про згоду на купівлю предмета іпотеки. Якщо в установлений строк відповідь на повідомлення від осіб, які мають право переважної купівлі предмета іпотеки, не надійшла, нотаріус вправі посвідчити договір купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій іншій особі на розсуд іпотеко держателя (п.п 2.8. п. 2 гл. 2 р. II Порядку) Якщо особа, яка висловила згоду придбати предмет іпотеки, ухиляється або з інших причин не вчиняє дій до укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки з іпотекодержателем протягом п'яти днів після закінчення тридцятиденного строку, установленого для надання такої згоди, вона втрачає право на придбання предмета іпотеки. Це право переходить до інших осіб, які висловили намір придбати предмет іпотеки, відповідно до пріоритету їх прав і вимог. (п.п. 2.9. п. 2 гл. 2 р. II Порядку) Якщо повідомлень про згоду на придбання предмета іпотеки надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки в іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог. (п.п. 2.10. п. 2 гл. 2 р. II Порядку) Нотаріус має право посвідчити договір купівлі-продажу предмета іпотеки іншій особі за наявності відомостей про те, що інші особи, які мають зареєстровані в установленому законодавством порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, відмовились одержати надіслані на їх адресу повідомлення про намір продати предмет іпотеки. Про цю обставину повинна свідчити зроблена на зворотному повідомленні відмітка органу зв'язку. (п.п. 2.11. п. 2 гл. 2 р. II Порядку) При цьому, відповідно до п.п 2.13. п. 2 гл. 2 р. II Порядку ціна продажу предмета іпотеки має бути встановлена за згодою між іпотекодержателем та іпотекодавцем. У разі недосягнення згоди щодо ціни продажу предмет іпотеки здійснюється за ціною, не нижчою за встановлену незалежною оцінкою, що підтверджується відповідним актом про оцінку. Як встановлено в судовому засіданні із пояснень п/відповідача ТОВ "Факторингова компанія «ВекторПлюс» Павлів Ю.В., матеріалів нотаріальної справи приватного нотаріуса Кобєлєвої А.М. по посвідченню договорів купівлі-продажу земельної ділянки та нежитлового приміщення, укладених 26.11.2015 р. між ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" та ТОВ "Макфест", відповідачем при укладенні угоди надано екземпляри повідомлень ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки від 25.02.2015 року (б/н), адресованого [PERSON] та [PERSON] (а.с. 97); повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки від 20.04.2015 року вих. № 6535-юр, адресованого [PERSON] (а.с. 93); повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки від 20.04.2015 року вих. № 6534-юр, адресованого [PERSON] (а.с. 94); повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки від 31.07.2015 року вих. № 1682-юр, адресованого [PERSON] (а.с. 95); Також в матеріалах, наданих суду ПН [PERSON] та ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс", містяться копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, з яких вбачається, що 25.04.2015 р. член сім'ї позивача [PERSON] та 11.08.2015 р. особисто [PERSON], особисто отримали поштові відправлення від ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" (а.с. 96). Як вбачається з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відправлення від 25.02.2015 р. взагалі ніким не отримано. (а.с. 99). Але представник позивача стверджує в судовому засіданні, що жодних письмових вимог з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки, ані письмових повідомлень про намір укласти договір купівлі-продажу ні [PERSON], ні [PERSON] не надходило. Протягом 2015 року позивач та члени його сім»ї дійсно отримували від ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" 2 (два) листи зовсім іншого змісту. Перший. 26.03.2015 року позивач направив ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" письмову заяву з проханням надати йому інформацію та копії документів. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вказану заяву ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" отримало 30.03.2015 р. 25.04.2015 р. з ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" на адресу [PERSON] надійшло поштове відправлення, яке отримала теща [PERSON] (а.с.96, 257). Дане поштове відправлення являло собою лист без номеру, датований 20.04.2015 року та підписаний представником ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" [PERSON], Змістом даного листа була відповідь на заяву, про яку йшлося вище. Про будь-які вимоги чи попередження на адресу позивача в цьому листі не йшлося взагалі. (а.с.256). Конверт, в якому містився даний лист, має відтиск печатки відділення поштового зв'язку 225 міста Києва з датою відправки 20.04.2015 року, та штрих-кодовий ідентифікатор № 0222509979521. Разом з тим, як вбачається з копії рекомендованого повідомлення про вручення 25.04.2015 року поштового відправлення, яке міститься в матеріалах нотаріальної справи, та копії, наданої суду ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс", дане рекомендоване повідомлення також має штрих-кодовий ідентифікатор № 0222509979521. В графі цього рекомендованого повідомлення "найменування відправника" зазначено прізвище "[PERSON]", а внизу на від руки написано - "відповідь на лист". Дата подання відправлення така ж як і дата листа 20.04.2015 р. Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що в конверті, на якому мається відтиск печатки відділення поштового зв'язку 225 міста Києва з датою відправки 20.04.2015 року, та штрих-кодовий ідентифікатор № 0222509979521 позивач [PERSON] отримав від ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" відповідь на своє звернення від 26.03.2015 року. Другий лист: 11.08.2015 року з ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" на адресу позивача [PERSON] надійшло поштове відправлення, яке він отримав особисто (а.с.96, 259). Дане поштове відправлення являє собою вимогу про досудове врегулювання спору, без номера, датовану 31.07.2015 р. та підписану представником ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" [PERSON] (а.с.258). У даній вимозі йшлося про усунення позивачем порушень умов кредитного договору № 984-Ф та попередження про звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості; жодних інших вимог чи попереджень в листі не містилось. (В подальшому так і сталось: був поданий позов до Ленінського районного суду м. Полтави, який розглянутий з постановленням рішення 12.02.2016 року). Конверт, в якому містився даний лист, має відтиск печатки ЦОКК № 5 м. Києва, та штрих-кодовий ідентифікатор № 0530002321350. Разом з тим, як вбачається з копії рекомендованого повідомлення про вручення 11.08.2015 р. поштового відправлення, яке міститься в матеріалах нотаріальної справи, та копії, наданої суду ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" (а.с.96), дане рекомендоване повідомлення також має штрих-кодовий ідентифікатор № 0530002321350. В графі цього рекомендованого повідомлення "найменування відправника" зазначено прізвище "[PERSON]" Дата подання відправлення така ж як і дата вимоги про досудове врегулювання спору - 31.07.2015 р. Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що в конверті, на якому мається відтиск печатки ЦОКК № 5 міста Києва, та штрих-кодовий ідентифікатор № 0530002321350. позивач [PERSON] отримав від ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" вимогу про досудове врегулювання спору без номера, датовану 31.07.2015 року та підписану представником ТОВ "ФК "Вектор Плюс" [PERSON], на яку позивач направив 12.08.2015 р. свою відповідь-заперечення і яку ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" отримало 11.09.2015 р. (а.с.260-261). Поскільки представником відповідача ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» не надано доказів, крім пояснень у судовому засіданні, які б з достовірністю спростовували твердження представника позивача про те, що у конвертах із штрих-кодовими ідентифікаторами №0222509979521 та №0530002321350 позивач [PERSON] та його дружина [PERSON] отримали від ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" іншу кореспонденцію а не повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, суд визнає позицію сторони позивача такою, що заслуговує уваги і відповідає дійсності. Поштове відправлення від 25.02.2015 р. взагалі ніким не отримано, поскільки на рекомендованому повідомленні із штрих-кодовим ідентифікатором №0530000415412, копія якого знаходиться на а.с.99, відмітка про вручення відсутня. Що стосується наявності текстів повідомлень про намір звернути стягнення на предмет іпотеки від 25.02.2015 року вих №б/н на ім»я [PERSON] та [PERSON], від 20.04.2015 р. вих. № 6535-юр, адресованого [PERSON] та від 20.04.2015 р. вих. № 6534-юр, адресованого [PERSON], від 31.07.2015 р. вих. № 1682-юр, адресованого [PERSON], та зазначених на них вихідних номерів, які надані приватному нотаріусу в пакеті документів, необхідних для посвідчення спірних договорів купівлі-продажу, то суд вважає, що вказані факти не є доказами саме отримання позивачем по справі вищевказаних листів та повідомлень відповідача. Прийнявши рішення про продаж нерухомості, а саме нежитлового приміщення та земельної ділянки, розташованих [ADDRESS] 26 листопада 2015 року на загальних зборах учасників ТОВ «Факторингова компанія «ВекторПлюс» (протокол а.с.100), відповідач уклав договір із суб»єктом оціночної діяльності, який в той же день без виїзду в місто Буринь провів оцінку вартості майна - (висновок від 26.11.2015 року -а.с. 177), знайшов покупця на майно і в цей же день були укладені та посвідчені договори купівлі-продажу спірного нерухомого майна (а.с.65, 139). Даних про те, що позивач був повідомлений про факт укладення спірних договорів саме 26.11.2016 року відповідачем не надано. Також відповідачем не надані докази і того, що ним, як іпотекодержателем, який реалізував предмет іпотеки, був надісланий звіт про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки. Добути вищевказані докази суд неспроможний. В зв»язку з цим суд вважає правдивою позицію позивача по даному питанню, яка полягає в тому, що рішення про продаж приймалось поспіхом, а всі дії відповідача свідчать про протиправність і таємність дій відповідачів та викривлення ними фактичних обставин. Судом при цьому враховується також слідуюче: В провадженні Буринського районного суду Сумської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до ТОВ «Факторингова компанія «ВекторПлюс» про визнання іпотеки припиненою і до відкриття провадження головуючим суддею була винесена ухвала про забезпечення позову від 18.11.2015 року, яка була отримана уповноваженою особою ТОВ «Факторингова компанія «ВекторПлюс» 24.11.2015 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення із штрихкодовим ідентифікатором 0465505166640 і що не заперечує представник відповідача в судовому засіданні. Не дивлячись на заборону, яка викладена в ухвалі суду від 18.11.2015 року на вчинення будь-яких дій по зміні власника спірного нерухомого майна, відповідач прийняв рішення про його продаж і підписав договори купівлі-продажу. Крім того, рішенням Ленінського районного суду міста Полтава від 12.02.2016 року по справі №553/3288/15-ц були задоволені вимоги позивача і кредитний договір №984-Ф від 19.09.2007 року, укладений між ЗАТ «Тас-Інвестбанк» та [PERSON] визнано припиненим з 20.09.2014 року і вказане рішення ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області від 05.05.2016 року залишене без зміни, тобто набрало законної сили. Поскільки кредитне зобов»язання, як основне, припинено, то припинено і похідне зобов»язання, а тому необхідно вважати, що спірні нежитлове приміщення магазину «[INFO]» та земельна ділянка в місті Буринь з 20.09.2014 року не перебувають в іпотеці і, відповідно, ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» не мала права вчиняти дії по його продажу. Вищевказане дає суду підстави зробити висновок про те, що договори купівлі-продажу нежитлового приміщення та земельної ділянки, що розташовані в [ADDRESS] вчинені з порушенням вимог законодавства, що призвело до позбавлення права власності позивача [PERSON] та членів його сім»ї. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 ЦК України права володіння, користування та розпорядження майном належать власникові майна. Згідно зі ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 13 ЦК України встановлює, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Недотримання даних вимог під час укладання правочину, тягне за собою його недійсність, відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України. В зв»язку з викладеним суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача про визнання недійсними правочинів. Згідно з ч. 1 і 2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ст. 26 названого Закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Як встановлено судом, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.11.2015 року приймала приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], отже відповідно до положень ч. 1 ст. 10 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нотаріус є державним реєстратором та наділений правом здійснювати його функції, зокрема, приймати рішення про державну реєстрацію права власності. Тому на останнього поширюються норми ст. 26 вказаного закону. Поскільки суд прийшов до висновку про необхідність визнання правочинів недійсними, то рішення про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Макфест» на підставі цих правочинів підлягають скасуванню з поновленням реєстрації права власності за фактичним власником, оскільки в даному випадку реєстраційні правовідносини спрямовані на встановлення, зміну, припинення прав на нерухоме майно. В зв»язку з тим, що судом прийнято рішення про скасування державної рееєстрації прав та їх обтяжень, суд вважає, що позивач безпідставно висунув вимоги про те, щоб суд зобов»язав приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості (записи) про скасування її рішення № 26519560 від 26.11.2015 року та про скасування запису про державну реєстрацію права власності ТОВ "Макфест" на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1692 га, кадастровий номер: [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також про скасування її рішення № 26519327 від 26.11.2015 року та про скасування запису про державну реєстрацію права власності ТОВ "Макфест" на нерухоме майно - нежитлове приміщення, загальною площею 1541,1 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], поскільки вони дублюють рішення суду, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Відповідач [PERSON] підлягає звільненню від цивільної відповідальності на підставі ст.18,24, 25, 52 ЦК України та роз»яснень, наданих у п.26 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». З відповідачів підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: dismissed