Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

10.03.2015 року ПАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього суми оплати за надані послуги з постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у розмірі 1014,63 грн. і судового збору в сумі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. За згодою представника позивача суд ухвалив розглядати справу відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що ПАТ "Миколаївська ТЕЦ" є суб'єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва. В опалювальних сезонах 2013-2014 р.р., позивач здійснював постачання теплової енергії в тому числі і до квартири [ADDRESS], в якій зареєстрований та проживає відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою ТОВ "Николаевдомсервис" за №2114 від 22.10.2014 року, а тому є споживачем теплової енергії. Відповідно до положень ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Нарахування сум оплат за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2013 року по 01.08.2014 року проводилося згідно тарифів, зазначених у рішенні виконавчого комітету Миколаївської міської ради №1518 від 24.12.2010 року. Відповідач користуються послугами теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання, проте оплату за одержані послуги не здійснюють, у зв'язку з чим утворилася заборгованість станом на 23.02.2015 року в сумі 880,10 грн. Згідно ст. ст. 67, 68 ЖК України наймач зобов'язаний щомісячно вносити оплату за комунальні послуги. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Вказана сума заборгованості відповідачем до теперішнього часу не сплачена, тому підлягає стягненню з відповідача. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 117,54 грн. - сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням встановленого індексу інфляції та 16,99 грн. три відсотки річних також підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК Україну з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved