Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

23.08.2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. В обґрунтування заяви зазначав, що 26.01.1998 року йому було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів №122 від 28.11.1991 року на земельну ділянку, розташовану на території м.Миколаєва СВТ "Зорька", площею 0,0417 гектарів. Проте при видачі зазначеного державного акту допущено описку в написанні його прізвища, а саме замість вірного "[PERSON]" (як у паспорті), зазначено "[PERSON]". Зазначена описка є перешкодою для оформлення документів на право власності. Посилаючись на викладене, [PERSON] просив суд встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. В судове засідання представник [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Миколаївської міської ради в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до вимог ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України - належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеної у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я , по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім»ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, заявнику [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0417 гектарів на території м.Миколаєва СВТ "Зорька" (діл.№105) на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів №122 від 28.11.1991 року. Проте, у зазначеному Державному акті прізвище власника помилково вказане як "[PERSON]" замість "[PERSON]", у зв'язку з чим в теперішній час заявник не може розпорядитися належною земельною ділянкою. Правильність написання прізвища заявника підтверджується перевіреними судом доказами: копією паспорту [PERSON] серії [NUMBER], Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, Довідкою від 15.10.2017 року за вих.№33, копією Профспілкового квитка [NUMBER]. Таким чином, Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER] належить [PERSON], що не викликає у суду сумнівів. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. На підставі викладеного, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, відповідно до вимог ст. 315 ЦПК України.

Outcome: approved