Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кашуба Н.О., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором про надання інформаційно-консультаційних послуг. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між сторонами [PERSON] (далі за текстом - Виконавець) та [PERSON] (далі за текстом - Замовник), укладено договір про надання інформаційно- консультаційних послуг з продажу будинку № 1 від 05 листопада 2018 року. Відповідно до умов п. 1.1. зазначеного договору, предметом його є надання Замовнику інформаційно-консультаційного супроводу усіх підготовчих дій щодо укладення договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] (тобто пошук покупця, підготовка документів та супровід підписання угоди купівлі-продажу), а Замовник в свою чергу зобов`язується оплатити надану послугу на умовах, передбачених цим договором. На виконання умов спірного договору Виконавець виконав взяті на себе зобов`язання та здійснив обумовлену послугу. Приблизно 25.08.2018 року в рамках Міської цільової програми "Велика Родина на 2018-2022 роки" № 7/28-2472 від 28.02.2018 року до Маріупольської міської Ради було подано пакет документів для розгляду питання щодо продажу будинку [ADDRESS] . На початку вересня 2018 року Виконавець разом с Замовником звернулися до КП "Маріупольське БТІ" з питання виготовлення технічної документації на будинок. У жовтні 2018 року було повторне звернення до КП "Маріупольське БТІ" за для виготовлення технічного паспорту, оскільки у попередньому була допущена помилка щодо розміру загальної та житлової площі житлового будинку. 05.11.2018 року Виконавець, координуючи дії Замовника, спрямовані на продаж зазначеного будинку, звернувся разом з Замовником до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Скалун Р.В. за для подання згоди на зняття з реєстраційного обліку неповнолітню дитину - [PERSON] , 2004 року народження (бланк ННР №779024). Також Виконавець разом с Замовником звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Скалун Р.В. за для виготовлення довіреності від імені матері Замовниці - [PERSON] щодо розпорядження майном та зняття останньої з реєстраційного обліку місця мешкання, реєстровий № 2423 від 19.10.18року. Угоду купівлі-продажу вказаного будинку було заплановано провести 19.12.2018 року о 17-00 годині року у приміщенні приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Бодягіної І.І., яка власне і відбулася (підтверджується Витягом). Однак одразу після підписання угоди Замовниця відмовилася виконувати покладені на неї договірні обов`язки щодо оплати послуг, повідомивши про це Виконавця. Просила стягнути з відповідача на користь [PERSON] 638000 гривень. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Кашуба Н.О. у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] , після скасування судом заочного рішення, надала відзив, в якому зазначила, що позовні вимоги не визнає, посилаючись на ч. 2, п. 3 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»,вважає, що умови договору кваліфікуються як несправедливі, вони порушують принцип добросовісності та призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, завдають шкоди споживачеві, оскільки умови договору встановлюють жорсткі обов`язки споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця. В п. 6.1 спірного договору зазначено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання та діє протягом шести місяців з моменту його укладання. Дата складання та підписання договору зазначена 05 лютого 2018 року. Таким чином можна зробити висновок, що строк виконання умов договору та виконання зобов`язань за цим договором сплив 05 серпня 2018 року, до укладання договору купівлі-продажу будинку укладеного між нею та Маріупольською міською радою 19 грудня 2018 року, з укладанням якого позивач пов`язує виконання ним зобов`язань за договором з надання інформаційно-консультаційних послуг з продажу будинку, як зазначено в п. 4.2 цього договору. Також зазначає, що спірний договір є договором з надання ріелторських послуг (пошук покупця, підготовка документів та супровід підписання угоди купівлі-продажу). В той же час, позивач по справі припинив підприємницьку діяльність 15.01.2015 року в т.ч. за КВЕД 70.31.0 діяльність агент нерухомості, КВЕД 70.32.0 управління нерухомим майном, КВЕД 93.05.0 надання інших індивідуальних послуг. Тобто позивачем у справі під час укладання спірного договору порушено імперативну норму закріплену у ч.2 ст. 50 ЦК України щодо здійснення підприємницької діяльності лише за умови державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Просила відмовити у задоволенні позову. 15 липня 2020 року позивачка [PERSON] від імені та в інтересах якої діяв адвокат Філіпенко Є.С., звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання договору № 1 від 05 листопада 2018 року про надання інформаційно-консультаційних послуг з продажу будинку недійсним. В обґрунтування позову посилається на те, що вона до грудня 2019 року була співвласником будинку [ADDRESS] . Іншим власником даного будинку була її мати [PERSON] . На початку 2018 року вона із своєю матір`ю прийняли рішення про продаж свого будинку, у зв`язку з чим вона декілька разів надавала оголошення про продаж будинку. Наприкінці серпня 2018 року вона дізналася про здійснення придбання Маріупольською міською радою житла для дітей-сиріт та осіб з їх числа. Вона особисто звернулася до ММР з пропозицією купівлі-продажу будинку. Вона протягом вересня-жовтня 2018 року проводила роботу по наданню документів до Департаменту по роботі з активами ММР необхідних для продажу власного будинку, до ККП «Міське бюро технічної інвентаризації», приватного нотаріуса щодо зняття з реєстрації своєї неповнолітньої дитини. На початку листопада 2018 року до [PERSON] звернувся відповідач, який наголосив, що без укладання з ним договору про надання інформаційно-консультаційних послуг з продажу будинку, договір з ММР укладено не буде. Враховуючи необхідність продажу власного будинку, 05 листопада 2018 року між нею та відповідачем було укладено спірний договір. Також зазначає, що домовленість між позивачем та відповідачем за вказаним договором виникла з 05 листопада 2018 року. Проте вона подала пакет документів до ММР для розгляду питання щодо продажу будинку 25.08.2018 року, на початку вересня 2018 року вона разом з [PERSON] звернулися до КП «Маріупольське БТІ» з питання виготовлення технічної документації на будинок, 05.11.2018 року відповідач звернувся до нотаріуса Скалун П.В. для надання згоди на зняття з реєстраційного обліку її неповнолітньої дитини. Таким чином позивач посилається на виконання своїх обов`язків по договору № 1 від 05.11.2018 року раніше, ніж укладений договір. Але вказаний договір не містить жодного застереження щодо виникнення прав та обов`язків за ним у сторін до його укладання. Даний договір був укладений на майбутнє, оскільки в п. 2.1.5 Договору зазначено, що послуга виконавцем за договором має бути надана у строк до 05 травня 2019 року. Крім того зазначає, що жодним документами не підтверджується участь позивача у наданні послуг у позовній заяві. Щодо напису у Договорі № 1 про надання інформаційно - консультаційних послуг з продажу будинку від 05 листопада 2018 року, про отримання [PERSON] послуг щодо продажу будинку [ADDRESS] за умова міської цільової програми «Велика Родина на 2018-2022 роки № 7/28-4372 від 28.02.2018 року, шляхом підготовки усієї необхідної документації (виготовлення технічної документації на будинок, підготовки та допомоги в органах опіки та піклування з питання виписки, підготовки заяв та повного пакету документів до органів ММР, який є аналогічним акту виконання робіт, та зазначається на екземплярі договору «Виконавця» зазначає, що вона не підписувала вказаний допис, та не погоджувалася з прийняттям від [PERSON] інформаційно-консультаційних послуг, оскільки такі послуги не надавались. Вона підписувала сторінки договору. Сторони не ставили за мету реальне настання правових наслідків за цим договором, тому враховуючи формальність договору, договір № 1 про надання інформаційно-консультаційних послуг від 05.11.2018 року не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, додержання яких є необхідним для чинності правочину, що є підставою для визнання такого договору недійсним. У судовому засідання представник відповідачки [PERSON] адвокат Філіпенко Є.С. підтримав зустрічні позовні вимоги, надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Просив суд задовольнити вимоги зустрічного позову у задоволені позову [PERSON] відмовити. Адвокат Кашуба Н.О, яка діяла від імені та в інтересах [PERSON] , надала письмові пояснення по даній цивільні справі, в яких зазначила, що між сторонами [PERSON] та [PERSON] (нині [PERSON] ), укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг з продажу будинку № 1 від 05 листопада 2018 року. Виконавець весь час координував дії замовника для досягнення зазначеного в договорі результату, а саме продажу будинку [ADDRESS] , який було отримано 19.12.2018 року шляхом укладання договору купівлі-продажу будинку. Також зазначає, що наявність підстав для визнання договору недійсним має встановлюватися судом на момент його укладення. Недійсність договору має існувати в момент його укладення, а не в результаті невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, що виникли на підставі укладеного договору. Таким чином, виходячи з вищенаведеного прозоро вбачається, що наведені в зустрічній позовній заяві про визнання договору недійсним підстави не можуть вважатися саме підставами, які склалися саме у момент підписання (укладання договору). В зустрічній позовній заяві не зазначено жодної об`єктивної підстави яка б була встановлена в момент підписання угоди - договору про надання інформаційно-консультаційних послуг з продажу будинку № 1 від 05 листопада 2018 року, щоб відповідало діючій та встановленій практиці, а саме недійсність договору має існувати в момент його укладення, а не в результаті невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, що виникли на підставі укладеного договору. Отже вимоги зустрічного позову вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають діючій судовій практиці, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що відповідають законним вимогам. Ухвалою суду від 03 квітня 2019 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кашуба Наталя Олександрівна, до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором про надання інформаційно-консультаційних послуг, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16 травня 2019 року витребувано у приватного нотаріуса Маріупольського нотаріального округу Бодягіної І.І. договір купівлі-продажу нерухомого майна, № 2843, від 19.12.2018 року, розташованого за адресою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 15 серпня 2029 року підготовче провадження по даній цивільній справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. 23 вересня 2019 року судом ухвалено заочне рішення по даній цивільній справі, яким позовні вимоги [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кашуба Н.О., до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором про надання інформаційно-консультаційних послуг в розмірі 638 000 гривень задоволено. Ухвалою суду від 16 грудня 2019 року заява [PERSON] про скасування заочного рішення суду задоволено, заочне рішення Орджонікідзевського районного суду від 23 вересня 2019 року за позовом [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кашуба Н.О., до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором про надання інформаційно-консультаційних послуг в розмірі 638 000 гривень скасовано, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 08 квітня 2021 року зустрічний позов [PERSON] , в інтересах якої діє представник Філипенко Євген Сергійович , до [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Кашуба Наталя Олександрівна, про визнання договору про надання інформаційно-консультативних послуг з продажу будинку недійсним прийнято до свого провадження та об`єднано в одне провадження з позовом [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кашуба Наталя Олександрівна, до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором про надання інформаційно-консультаційних послуг. Підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 7 грудня 2021 року відмовлено відповідачці [PERSON] у задоволенні клопотання про передачу справи за територіальною підсудністю до Святошинського районного суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, оскільки, відповідно до ч.2 ст. 31 ЦПК України, справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянути і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду,за винятком випадків, коли внаслідок зміни у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду. Ухвалою суду, яка постановлена судом, не виходячи до нарадчої кімнати, занесеної до протоколу судового засідання, від 7 грудня 2021 року відмовлено представнику відповідачки [PERSON] адвокату Філіпенко Є.С. у задоволенні клопотань про надання строку для оформлення клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи, та про призначення судово-почеркознавчої експертизи, оскільки у його письмових поясненнях, які були надані суду у підготовчому провадженні, зазначалося, що відповідачка [PERSON] не підписувала в договорі примітку про виконання договору, проте клопотання про призначення вищевказаної експертизи у підготовчому провадженні не заявлялось. Яких-небудь поважних причин, з яких не було заявлено це клопотання представник відповідачки не зазначав, тому суд, відповідно до вимог ст.ст.182,183, 222 ЦПК України, відмовив у задоволенні даного клопотання. Вислухавши представника відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що між сторонами [PERSON] та [PERSON] (нині [PERSON] ) укладено договір про надання інформаційно- консультаційних послуг з продажу будинку № 1 від 05 листопада 2018 року. Відповідно до умов п. 1.1. зазначеного договору, предметом його є надання Замовнику інформаційно-консультаційного супроводу усіх підготовчих дій щодо укладення договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] (тобто пошук покупця, підготовка документів та супровід підписання угоди купівлі-продажу), а Замовник в свою чергу зобов`язується оплатити надану послугу на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.3.1.2 Договору Замовник (відповідач) зобов`язаний своєчасно оплатити Виконавцю (позивачу) надані послуги. Вартість послуг Виконавця по Договору складає 638000 гривень за надану послугу (п.4.1 Договору). Пунктами 4.2, 4.3 Договору передбачено, що послуги Виконавця оплачуються Замовником протягом 30 календарних днів з моменту підписання договору купівлі-продажу та його нотаріального посвідчення. Підтвердженням виконання послуги з продажу будинку [ADDRESS] буде служити відповідний договір купівлі-продажу та реєстрація права власності за новим набувачем. Замовник здійснює сплату послуг в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Виконавця, зазначений в цьому договорі, а також усіма не забороненими діючим законодавством способами (готівка, інше). Виконавець виконав взяті на себе зобов`язання та здійснив обумовлену послугу. Так, 19 грудня 2018 року між [PERSON] ) та Маріупольською міською радою Донецькою області був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з усіма господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватний нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Бодягіною І.І. 19.12.2018 року за № 2843. Власність територіальної громади Маріупольської міської ради Донецької області на вказаний будинок підтверджується Інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 20.12.2018 року. Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання інформаційно-консультативних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на [PERSON] покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих інформаційно-консультативних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України), - вимагати сплату грошей за надані послуги. На виконання умов договору виконавцем було виконано умови договору, надано відповідачці [PERSON] ( до шлюбу [PERSON] ) інформаційно-консультативні послуги при продажу будинку, який було продано відповідачкою 19 грудня 2018 року. Таким чином відповідачка скористалася інформацією, наданою їй позивачем, що фактично свідчить про отримання та прийняття нею інформаційно-консультаційних послуг від позивача у повному обсязі. Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За змістом статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Статтею 19 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказі) (стаття 89 ЦПК України). Відповідно до ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Враховуючи вищевикладені норми права суд дійшов висновку, що оспорюваний договір про надання інформаційно-консультаційних послуг № 1 від 05 листопада 2018 року містить чіткі, зрозумілі та однозначні умови щодо вартості послуг, моменту, з настанням якого у замовника виникає обов`язок сплатити вартість послуг. Відповідачка [PERSON] у встановлений договором строк не виконала взятих на себе зобов`язань, не здійснила оплату вартості послуг, наданих позивачем при продажу будинку [ADDRESS] у розмірі 638 000 гривень, тому позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню. Підписуючи спірний договір про надання інформаційно-консультаційних послуг № 1 від 05 листопада 2018 року відповідачка [PERSON] погодилася з усіма його умовами, заперечень щодо цих умов не заявляла. Підстав для застосування статей 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів» (ведення нечесної підприємницької діяльності [PERSON] або включення до договору несправедливих умов) судом не встановлено, оскільки під час укладення оспорюваного договору, та перед його підписанням відповідачка мала можливість ознайомитися з текстом та умовами договору і власноручно його підписала 05 листопада 2018 року, що не заперечувалося її представником під час судового розгляду даної цивільної справи . Після цього 19 грудня 2018 року [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) уклала з Маріупольською міською радою Донецькою області договір купівлі-продажу житлового будинку з усіма господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватний нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Бодягіною І.І. 19.12.2018 року за № 2843. Позов про визнання недійсним договору про надання інформаційно-консультативних послуг № 1 від 05 листопада 2018 року подала після того, як не виконала його умов, та після звернення позивача до суду з позовом до неї про стягнення суми боргу за цим договором. Також суд зауважує, що наявність підстав для визнання договору недійсним має встановлюватися судом на момент його укладання. Тобто, недійсність договору має існувати в момент його укладання, а не в результаті невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, що виникли на підставі оспорюваного договору. Невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, що виникли на підставі оспорюваного договору, не є підставою для його визнання недійсним. Така позиція Верховного суду викладена в постанові від 05.вересня 2019 року у справі № 638/2304/17. Враховуючи вищевикладене суд відхиляє при вирішенні спору по суті посилання представника відповідачки адвоката Філіпенко Є. на те, що підставою для визнання оспорюваного договору недійсним є відомості Маріупольської ради, в яких зазначено, що саме [PERSON] ( [PERSON] ) особисто зверталася з заявою пропозицією продажу будинку, ККП «Міське БТІ Маріупольська нерухомість», оскільки невиконання обов`язків за договором не є підставою для визнання договору недійсним, що зазначено вище. Крім того, позивачкою та її представником адвокатом Філіпенко Є. не надано суду доказів на підтвердження порушення ст.ст.18,19 Закону України «Про захист прав споживачів», на які є посилання у відзиві та в письмових поясненнях. Не доведено позивачкою порушення при укладенні договору про надання інформаційно-консультативних послуг № 1 від 05 листопада 2018 року і норм ЦК України. Оскільки, позивачкою не доведено обставин, за яких би оспорюваний нею договір міг вважатися недійсним, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення її зустрічних позовних вимог, внаслідок чого відмовляє у задоволенні її позовних вимог. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про обґрунтованість позову [PERSON] , внаслідок чого задовольняє його позовні вимоги. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір у розмірі 6380 гривень, сплачений позивачем за подання даного позову, покладається на відповідача.

Outcome: approved