Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. 16.11.1968 року вона уклала шлюб з [PERSON] , 1940 року народження. Шлюб було зареєстровано Джанкойським міським бюро запису актів громадського стану, про що в книзі актів громадського стану про одруження зроблено відповідний запис № 429. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.11.1968 року, видане у відповідності до ст.27 Сімейного кодексу України. Таким чином, вона з 16.11.1968 року перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] . [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Факт смерті зареєстровано Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції у Дніпропетровській області і складено відповідний актовий запис № 1941 від 30.07.2018 року. Зазначене підтверджується також свідоцтвом про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] від 30.07.2018 року, яке було їй надане Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції у Дніпропетровській області як дружині померлого. Після смерті чоловіка вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області з відповідними документами для виплати одноразової грошової допомоги, згідно з п.12 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейськими та членами їх сімей» як дружина померлого пенсіонера з числа військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, осіб, зазначених у пункті "ж" статті Г2 Закону України " Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Однак, у виплаті грошової допомоги їй було відмовлено з підстав, визначених у листі Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 18.09.2018 року №22574/03-02/23, а саме: у зв`язку з тим, що, згідно даних паспорта її померлого чоловіка, його прізвище « [PERSON] », тоді як її - « [PERSON] ». Розбіжність у написанні прізвищ виникла при видачі паспортів громадянина України їй та її померлому чоловіку (при перекладі з російської на українську мову). Факт того, що [PERSON] , [INFO] , був її чоловіком повністю підтверджується наступними документами: - свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.11.1968 року, в якому у графі «Після реєстрації одруження присвоєно прізвища» російською мовою зазначено - « [PERSON] »; - паспортом серії [NUMBER] , виданого Джанкойським МРВ ГУ МВС України в Криму 19.12.1998 року на ім`я [PERSON] , в якому на другій сторінці її прізвище на російській мові зазначено як « [PERSON] », а також в даному паспорті на десятій сторінці у розділі «Сімейний стан» українською мовою зроблений запис про те, що 16.11.1968 року вона зареєструвала шлюб з « [PERSON] »; - виданим їй як дружині померлого свідоцтвом про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] від 30.07.2018 року; - довідкою, виданою головою ОСББ «Наша родина» від 14.11.2018 року, в якій зазначено, що разом з нею за адресою: [ADDRESS] проживав та був зареєстрований з 01.04.2014 року по [INFO] [PERSON] . 22.10.2018 року вона звернулась до Нікопольського міськрайонного суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. 31.10.2018 року Нікопольським міськрайонним судом по справі № 182/8023/18 було винесено ухвалу про відмову у відкритті провадження. Даною ухвалою також надано роз`яснення про те, що вона має право звернутись до суду в порядку позовного провадження. За таких обставин вимушена звернутись до суду з цим позовом. Позивачка в судовому засіданні, яке відбулось 28.10.2019 року, позовні вимоги підтримала. Додатково суду пояснила, що коли вона звернулась до ПФУ, дізналась, що в них з чоловіком різні прізвища (не збігаються букви). Тому в ПФУ в неї документи не прийняли. Вона надіслала їх до м.Дніпра в ПФУ. А потім вона знайшла юриста, який допоміг їй звернутись до суду. Їй необхідно встановити факт того, що вона дружина свого чоловіка, щоб отримати гарантовану допомогу на поховання від держави. 21.11.2019 року позивачка надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на задоволенні позову наполягала. Представник відповідача в судовому засіданні, яке відбулось 28.10.2019 року проти задоволення позову заперечувала. Суду пояснила, що вважає, що на сьогодні в них з позивачкою взагалі немає ніякого спору про те, що позивачка - дружина [PERSON] . Є помилка в прізвищі. Однак, рішення суду - не замінює документ. І вона заперечує проти позову виключно з процесуальних підстав, бо факт того, що [PERSON] дружина [PERSON] вже доведений. Позивачці просто треба звернутись до паспортної служби. А шлях звернення до суду - тупіковий, бо вони все одно не зможуть виплатити позивачці допомогу на поховання чоловіка. Повторила, що не заперечує, що [PERSON] та [PERSON] чоловік і дружина. 21.11.2019 року представник відповідача надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позову заперечувала. Представник третьої особи - Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - до суду не прибула. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно з вимогами п.6. ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як встановлено в судовому засіданні, 16.11.1968 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] , 1940 року народження. Шлюб було зареєстровано Джанкойським міським бюро запису актів громадського стану, про що в книзі актів громадського стану про одруження зроблено відповідний запис № 429 (а.с.6). Тобто, позивачка з 16.11.1968 року перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер (а.с.4). Після смерті чоловіка позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області з відповідними документами для виплати одноразової грошової допомоги, згідно з п.12 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейськими та членами їх сімей» як дружина померлого пенсіонера з числа військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, осіб, зазначених у пункті "ж" статті Г2 Закону України " Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Однак, у виплаті грошової допомоги позивачці було відмовлено у зв`язку з тим, що, згідно даних паспорта померлого чоловіка, його прізвище « [PERSON] », тоді як прізвище позивачки по справі - « [PERSON] » (а.с.5). Розбіжність у написанні прізвищ виникла при видачі паспортів громадянина України позивачці та її померлому чоловіку (при перекладі з російської на українську мову). Однак, раніше позивачка на цю обставину уваги не звернула. Факт того, що [PERSON] , [INFO] , є чоловіком позивачки, підтверджується наступними документами: - свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.11.1968 року, в якому у графі «Після реєстрації одруження присвоєно прізвища» російською мовою зазначено - « [PERSON] »; - паспортом серії [NUMBER] , виданого Джанкойським МРВ ГУ МВС України в Криму 19.12.1998 року на ім`я [PERSON] , в якому на другій сторінці її прізвище на російській мові зазначено як « [PERSON] », а також в даному паспорті на десятій сторінці у розділі «Сімейний стан» українською мовою зроблений запис про те, що 16.11.1968 року вона зареєструвала шлюб з « [PERSON] »; - виданим їй як дружині померлого свідоцтвом про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] від 30.07.2018 року; - довідкою, виданою головою ОСББ «Наша родина» від 14.11.2018 року, в якій зазначено, що разом з нею за адресою: [ADDRESS] проживав та був зареєстрований з 01.04.2014 року по [INFO] [PERSON] . 22.10.2018 року позивачка звернулась до Нікопольського міськрайонного суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. 31.10.2018 року Нікопольським міськрайонним судом по справі № 182/8023/18 було винесено ухвалу про відмову у відкритті провадження (а.с.8). Тому позивачка звернулась до суду в порядку позовного провадження. За таких підстав суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved