Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

у березні 2014 року [PERSON] звернулася у суд з позовом про визнання права власності. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є власником 12/50 частину домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування , посвідченого 03 лютого 1999 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 17/50 частин вказаного домоволодіння належали [PERSON], а 21/50 частин належали [PERSON] Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29 квітня 2011 року право власності [PERSON] на 21/50 частин вказаного будинку та [PERSON] на 17/50 частин вказаного будинку припинено. Позивач зазначає, що вона реконструювала вказаний житловий будинок та на місці належної їй частини старого будину побудувала новий житловий будинок під літ. "Д" загальною площею 135 кв.м, який згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж, складеного випробовувальним центром будівельних конструкцій відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації та можливості його безпечної експлуатації. Крмі того, позивач отримала довідку щодо погодження прийняття об"єкта будівництва в експлуатацію в КМДА. Рішенням від 03 грудня 2013 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві відмовлено позивачу у державній реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок у зв"язку з тим, що документи, подані для проведення державної реєстрації прав, не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. За таких підстав, позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач Київська міська рада в судове засідання повторно не забезпечила явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання також повторно не забезпечила явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 12/50 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування, посвідченого 03 лютого 1999 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна" за № 3140 від 11 лютого 1999 року. (а.с. 17) Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29 квітня 2011 року припинено право власності [PERSON] на 21/50 частин домоволодіння [ADDRESS] та припинено право власності [PERSON] на 17/50 частин вказаного домоволодіння. (а.с. 24) Житловий будинок під літ. "А", "а", розташований за адресою: [ADDRESS], співвласниками якого є [PERSON], [PERSON] та [PERSON], повністю знесений, що підтверджується даними технічного паспорту, виготовленого станом на 2000 р. На земельній ділянці за вищевказаною адресою позивач здійснила будівництво житлового будинку під літ. "Д". Виконавчим органом Київської міської ради (КМДА) погоджено прийняття в експлуатацію садибного (індивідуального) житлового будинку (літ. Д) на [ADDRESS]. 01 липня 2011 року позивач отримала технічний паспорт на вказаний житловий будинок. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж садибного/індивідуального житлового будинку на [ADDRESS] за 2011 рік, складеного випробовувальним центром будівельних конструкцій за результатами проведення технічного обстеження об"єкту, житловий будинок, позначений літ. "Д", загальною площею 134,5 кв.м, відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації та можливості його безпечної експлуатації. З матеріалів справи вбачається, що позивач зверталася до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю з проханням прийняти житловий будинок [ADDRESS] в експлуатацію. Листом від 13 жовтня 2011 року [PERSON] було повідомлено, що Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю повернуто їй декларацію про готовність будинку до експлуатації у зв"язку з тим, що до заяви не додані засвідчені в установленому порядку копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщено об"єкт. 25 листопада 2011 року [PERSON] звернулася до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) з заявою про видачу довідки про те, що вона є землекористувачем земельної ділянки, площею 234 кв.м на [ADDRESS], а також з заявою про перереєстрацію зазначеної земельної ділянки на її ім"я, оскільки вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці в межах, визначених рішенням виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 16 жовтня 1962 року № 1752. На підставі заяви [PERSON], а також доповідної записки начальника відділу землевпорядкування Голосіївського району за дорученням Головного управління земельних ресурсів 01 червня 2012 року КП "Київський інститут земельних відносин" були внесені зміни до технічного звіту про встановлення зовнішніх меж землекористування земельної ділянки 79:120:025, де вграфі "землекористувач" змінено на "[PERSON], [ADDRESS]". Згідно з даними реєстру земельних ділянок (черговий план) станом на 25 червня 2012 року [PERSON] є землекористувачем земельної ділянки на [ADDRESS], код ділянки 79:120:025. Відповідно до витягу № ДК-00962/2012 з автоматичної системи ведення земельного кадастру м. Києва станом на 12 червня 2012 року користувачем земельної ділянки в [ADDRESS], за кадастровим номером 79:120:025, площею 234 кв.м є [PERSON] Як вбачається з Декларації про готовність об"єкта до експлуатації від 04 листопада 2013 року будинок [ADDRESS] введений в експлуатацію, у зв"язку з чим 08 листопада 2013 року був отриманий новий технічний паспорт. Також з матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2013 року [PERSON] зверталася з заявою до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві з заявою про реєстрацію вказаного житлового будинку. 03 грудня 2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Каравай Н.В. було прийнято рішення про відмову [PERSON] у державній реєстрації права власності на вказаний житловий будинок, у зв"язку з тим, що документи, які подані для проведення державної реєсрації прав, не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Таким чином, [PERSON] фактично позбавлена можливості реалізувати свої права на вищевказаний житловий будинок, у зв"язку з чим змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України, на яку посилається позивач, як на правову підставу для задоволення позову, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Разом з тим, вказана норма реалізується за умови, що будівництво велося з додержанням вимог, як про це йдеться в ч. 3 ст. 375 ЦК України. Зокрема, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Законом України «Про планування та забудову територій», зокрема, статтями 24, 28 визначений порядок вирішення питання забудови земельної ділянки. Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів встановлений ст. 30-1 зазначеного Закону. Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 2008 року № 923 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів незалежно від джерел фінансування їх будівництва. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється комісією і полягає у підтвердженні нею готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва. Положення про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна в місті Києві затверджено Розпорядженням КМДА від 27 жовтня 2009 року № 1227. Враховуючи, що будівля являє собою нерухоме майно, пов'язане фундаментом із землею і створене з відповідних будівельних матеріалів, поєднаних між собою в певній технологічній послідовності, визначеній проектною документацією, державними будівельними стандартами, нормами і правилами, суду повинні бути надані докази, які підтверджують, що будівля відповідає державним будівельним стандартам, нормам і правилам; відповідність матеріалів, виробів і конструкцій, які використані при самочинному будівництві нерухомого майна, державним стандартам, технічним умовам та технологічним регламентам; забезпечення у створеній будівлі, споруді необхідної міцності, стійкості та експлуатаційної надійності. Звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво повинно мати місце при наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу. Судом встановлено, що позивач зверталася з заявою у компетентні органи про введення житла в експлуатацію та їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності. Частина третя статті 18 Закону України «Про основи містобудування» забороняє експлуатацію об'єктів, не прийнятих в експлуатацію у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Наведе свідчить про те, що позивач на виконання встановленого законом порядку отримання дозволів на збудовані об'єкти нерухомого майна дотрималася архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved