Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що між ПАТ "ВТБ Банк" та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір: № R53100422144В від 26 квітня 2013 року. Вказує, що 7 листопада 2014 року між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір про відступлення права вимоги № 071114нв, у відповідності до умов якого, первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору (ТОВ "ФК "ЄАПБ") свої права вимоги до відповідачки, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув право вимоги відповідачки за кредитним договором № R53100422144В від 26 квітня 2013 року, про що відповідно до п. 3.1.6 договору про відступлення права вимоги № 071114н: 07.11.2014 року, згідно вимог ст.ст.512-514, 516 ЦК України, відповідачці було направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ "ФК "ЄАПБ" за адресою, зазначеною у кредитному договорі. Зазначає, що банк виконав свої обов'язки за вищезазначеним кредитним договором належним чином, на відміну від відповідачки, яка свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитним договором не виконала, в зв'язку з чим, відповідно до додатку №1 до договору про відступлення права вимоги № 071114 від 07.11.2014 року (реєстру прав вимоги № 1) (витяг з додатку № 1 - реєстру прав) ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідачки у розмірі 26 435,12 грн., з яких: 17 626,29 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 4 414,83 грн. - заборгованість за відсотками; 4 394,00 грн. - заборгованість за комісійною винагородою. У зв'язку вищевикладеним, змушений був звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № R53100422144В від 26 квітня 2013 року в розмірі 26 435,12 грн.: 17 626,29 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 4 414,83 грн. - заборгованість за відсотками; 4 394,00 грн. - заборгованість за комісійною винагородою та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву у якій позов підтримав, просив задоволити позов повність з підстав викладених в ньому та проводити розгляд справи у його відсутності на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, тому суд з урахуванням положення п.5 ст.74, ст.224 ЦПК України та заяви представника позивача, в якій він не заперечував проти такого розгляду справи, приходить до висновку про можливість слухати справу у її відсутність на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч.4 ст.60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як було встановлено в ході судового розгляду, між ПАТ "ВТБ Банк" та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір: № R53100422144В від 26 квітня 2013 року (а.с.4-6), відповідно до умов якого відповідачці було надано споживчий кредит у розмірі 20 000 грн., строком до 26.04.2016 року з місячною сплатою процентів за користування 24 %, шляхом безготівкового перерахування на її поточний рахунок. Судом встановлено, що 07 листопада 2014 року між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір про відступлення права вимоги № 071114нв (а.с.31-34), у відповідності до умов якого, первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору (ТОВ "ФК "ЄАПБ") свої права вимоги до відповідачки, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув право вимоги відповідачки за кредитним договором № R53100422144В від 26 квітня 2013 року, про що відповідно до п. 3.1.6 договору про відступлення права вимоги № 071114н: 07.11.2014 року, згідно вимог ст.ст.512-514, 516 ЦК України, відповідачці було направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ "ФК "ЄАПБ" за адресою, зазначеною у кредитному договорі (а.с.27). Як вбачається з матеріалів справи банк виконав свої обов'язки за вищезазначеним кредитним договором належним чином, що підтверджується меморіальним ордером №35512 від 26.04.2013 року (а.с.22), на відміну від відповідачки, яка свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитним договором не виконала, в зв'язку з чим, відповідно до додатку №1 до договору про відступлення права вимоги № 071114 від 07.11.2014 року (реєстру прав вимоги № 1) (витяг з додатку № 1 - реєстру прав) (а.с.30) ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідачки у розмірі 26 435,12 грн., з яких: 17 626,29 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 4 414,83 грн. - заборгованість за відсотками; 4 394,00 грн. - заборгованість за комісійною винагородою. Частинами 1 та 2 статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що були на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В зв'язку з вищевикладеним за вищезазначеним договором про відступлення права вимоги № 071114нв позивач, як новий кредитор набув права вимоги до відповідачки за кредитним договором № № R53100422144В від 26 квітня 2013 року. Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В зв'язку з вищевикладеним та враховуючи те, що відповідачка порушила взяті на себе зобов'язання, умови договору не виконала, та не бажає погасити заборгованість за вказаним кредитним договором у добровільному порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з останньої суми боргу за кредитним договором в розмірі всього 26 435,12 грн., з яких: 17 626,29 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 4 414,83 грн. - заборгованість за відсотками; 4 394,00 грн. - заборгованість за комісійною винагородою, оскільки вони є обґрунтованими та доведеними належними доказами. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з вищезазначеним з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 264 гривень 35 копійок. На підставі ст.ст.11, 14, 15, 16, 509, 512, 514, 525, 526, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved