Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30 жовтня 2018 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір №22035000092831 відповідно до якого банком надано відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби. Відповідач зобов`язався сплачувати заборгованість за кредитом щомісяця рівними платежами, повернути наданий кредит у визначений договором строк, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені Договором, а такаж здійснивати всі інші платежі за кредитом у встановлених Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за Договором у повному обсязі. Відповідно до укладеного договору відповідач отримав грошові кошти у розмірі 49600 грн. до 30 жовтня 2020 року. Однак умови договору відповідач не виконував належним чином, внаслідок чого станом на 13 травня 2021 року утворилася заборгованість в розмірі 64749 грн 61 коп, з яких: 43413 грн. 95 коп. - заборгованості по простроченому кредиту, 8504 грн. 14 коп. - заборгованість по прострочених процентах, 12831 грн 52 коп - заборгованість по простроченій комісії. На даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Ухвалою судді від 04 серпня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, вказавши у заяві, що не заперечує проти розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, клопотання від нього про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву не надходили. Ця обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 жовтня 2018 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір №22035000092831. Відповідно до укладеного договору відповідач отримав грошові кошти у розмірі 49600 грн. до 30 жовтня 2020 року. Пунктом 3.1 Кредитного договору передбачено, що кредитний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання Сторонами зобов`язань за цим Договором. Пунктом 1.4 Договору визначено, що кредит надається шляхом зарахування суми Кредиту на поточний рахунок Клієнта, відкритий у АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" . Згідно п.2.2 Договору датою погашення та розміру обов`язкового платежу визначені в Графіку платежів, який викладений в розділі 4 цього Договору. Погашення заборгованості за Договором клієнт здійснює шляхом зарахування коштів у сумі обов`язкового платежу за рахунками, зазначеним в Кредитному Договорі. Банк списує кошти з рахунку клієнта для погашення заборгованості за обов`язковим платежем у порядку договірного списання, відповідно до умов УДБО в дату платежу, що визначена в Графіку платежів. Для забезпечення своєчасного погашення заборгованості за обов`язковим платежем Клієнт зобов`язаний забезпечити надходження коштів в сумі обов`язкового платежу на відповідний рахунок, не пізніше 21 години 00 хвилин дати платежу, що визначена в Графіку платежу. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованісті за кредитним договором від 30 жовтня 2018 року укладеним з відповідачем станом на 13 травня 2021 року утворилася заборгованість в розмірі 64749 грн 61 коп, з яких: 43413 грн. 95 коп. - заборгованості по простроченому кредиту, 8504 грн. 14 коп. - заборгованість по прострочених процентах, 12831 грн 52 коп - заборгованість по простроченій комісії. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встаноновлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця дня повернення позики. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику тсшові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, хжого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в ж:рядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей бо інших речей, визначених родовими ознаками. За змістомст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно ч. 1ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно дост.625 цього Кодексу. Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У зв`язку з тим що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував та прострочив зобов`язання по сплаті платежів за договором, відбулося істотне порушення ним зобов`язання і вся заборгованість стала простроченою. На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, що свідчать про добровільне погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. За таких обставин, суд доходить висновку, що вимоги АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 64749 грн. 61 коп. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню в повному обсязі з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved