Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою, заінтересована особа: Свалявська ДНК про встановлення факту, що має юридичне значення (факту родинних відносин), посилаючись на те, що з [PERSON] перебувала у шлюбних відносинах. Чоловік [PERSON] помер [INFO] , після смерті якого залишилися спадщина, яку заявник прийняла за законом. Вимоги заявник мотвує тим, що на момент смерті чоловіка, [PERSON] був власником й іншого майна, яке успадкував після смерті матері [PERSON] . При приведенні належних документів у відповідність для подальшого використання для оформлення спадщини, виявлено розбіжність в написанні прізвища чоловіка та його мами, яке не збігаються з прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть. Зокрема, в свідоцтві про народження чоловік зазначений " [PERSON] ", а правильним є " [PERSON] ". Наявність вищевказаних розбіжностей створює перешкоди заявнику при оформленні спадщини, а тому заявник просить суд встановити факт родинних відносин, яким визнати, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] . Заявник подала до суду письмову заяву (вх. № 4349) про розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи подала до суду клопотання (вх. № 3532) про розгляд справи у відсутності представника Свалявської ДНК, заперечень на заяву, що спростовують заявлені вимоги до суду не надано. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося, розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та доводи заяви, враховуючи, що учасниками справи заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутності (у відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України), суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами та доходить наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України - справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання заінтересованою особою заяви суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення заяви, якщо це не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України - окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України - суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом перевірено в судовому засіданні докази, на підставі яких суд встановив факт, що має юридичне значення: копії документів заявника (паспорт серії [NUMBER] , свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , запис № 161 від 12.11.1983 року); копії документів на особу [PERSON] (чоловіка заявника) - свідоцтво про народження серії [NUMBER] , запис №29 від 29.09.1948 року, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , запис № 108 від 25.06.2014 року, документи про призначення [PERSON] опікуном над недієздатною матір`ю [PERSON] ; копії документів на особу [PERSON] (мама [PERSON] ) - свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , запис № 16 від 12.06.2003 року, свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , запис №9 від 01.06.1946 року; копії документів на спадкове майно (а.с.5-6, а.с.10-16, а.с. 18-29). При вирішенні питання про встановлення факту родинних відносин, суд виходить не з формальних міркувань, а з фактичних, встановлених в судовому засіданні обставин. Суд враховує, що законодавчо питання врегульовано положеннями Цивільного кодексу України щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, бере до уваги роз`яснення законодавства "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану". Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання заяви заінтересованою особою. З огляду на вищенаведене, враховуючи, що суд з`ясував відомості про встановлення факту, що має юридичне значення та мету його встановлення, беручи до уваги, що законом не передбачено порядку встановлення таких фактів та іншого способу у заявника, крім судового - немає, зважаючи на те, що заінтерсована особа заяву визнає та не заперечує, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів сторін, суд доходить висновку, що заява підставна та її слід задовольнити. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved