Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 23 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Універсал банк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Універсал банк") та відповідачем [PERSON] було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №ВL6730, відповідно до умов якої останньому було надано кредит в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті, що дорівнює 169 000,00 доларів США. В межах Генерального договору про надання кредитних послуг №ВL6730 було укладено Додаткову угоду №ВL6730/К-1 від 23 липня 2008 року, додаткову угоду №1 від 19 серпня 2009 року, додаткову угоду №2 від 19 серпня 2009 року, додаткову угоду №3 від 09 листопада 2010 року, додаткову угоду №4 від 27 лютого 2014 року, додаткову угоду №5 від 27 лютого 2014 року, додаткову угоду №6 від 22 серпня 2014 року, додаткову угоду №7 від 22 серпня 2014 року. Позивач також стверджує, що окрім того [PERSON] поручилася перед позивачем за забезпечення виконання зобовязань за вищезазначеними договорами. На думку позивача, позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, в звязку з чим наявна заборгованість в сумі\~ 140 946,35 доларів США. Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Універсал банк" задоволено повністю. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2015 року вищезазначене заочне рішення суду скасовано та справу призначено на новий розгляд. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову, посилаючись на те, що позивач не надав доказів виконання банком своїх зобов'язань. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 23 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Універсал банк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Універсал банк") та відповідачем [PERSON] було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №ВL6730, відповідно до умов якої останньому було надано кредит в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті, що дорівнює 169 000,00 доларів США (а.с. 6-12, т. 1). Факт отримання [PERSON] кредитних коштів в розмірі 100 455,00 доларів США підтверджується заявою на видачу готівни №052В501082050009 від 23 липня 20108 року, надану відповідачем (а.с. 30, т. 2). В межах Генерального договору про надання кредитних послуг №ВL6730 було укладено Додаткову угоду №ВL6730/К-1 від 23 липня 2008 року, додаткову угоду №1 від 19 серпня 2009 року, додаткову угоду №2 від 19 серпня 2009 року, додаткову угоду №3 від 09 листопада 2010 року, додаткову угоду №4 від 27 лютого 2014 року, додаткову угоду №5 від 27 лютого 2014 року, додаткову угоду №6 від 22 серпня 2014 року, додаткову угоду №7 від 22 серпня 2014 року (а.с. 13-61, т. 1). Крім того, в забезпечення виконання кредитних зобовязань боржника [PERSON] перед позивачем, між Публічним акціонерним товариством "Універсал банк") та відповідачем [PERSON] було укладено Договір поруки від 27 лютого 2014 року, відповідно до якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед\~ кредитором відповідати солідарно з боржником [PERSON] за виконання кредитних зобовязань, що випливають з умов Генерального договору про надання кредитних послуг №ВL6730 від 23 липня 2008 року. 23.01.2015 року відповідачам направлялися досудові вимоги №SBB_Bk та №SBB_Bk_Р про дострокове погашення заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості за Генеральним договором про надання кредитних послуг №ВL6730 від 23 липня 2008 року, станом на 11.03.2015 року наявна заборгованість в розмірі 140 946,35 доларів США, в тому числі: заборгованість по кредиту - 129 258,91 доларів США, відсотки - 11 685,42 доларів США, підвищені відсотки - 2,02 доларів США. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до вимог п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов'язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Згідно \~вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів \~цивільного законодавства, а при відсутності \~таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо \~він \~не пропустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України \~одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням та задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Як вбачається з положень ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Відповідно до вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] поручилася перед позивачем за виконання [PERSON] його обовязків відповідно до наданого йому кредиту, а також те, що боржник не належним чином виконує свої обовязки перед кредитором, у звязку з чим \~наявна заборгованість, чим позивачу завдано матеріальну шкоду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, при цьому врахувати, що станом на\~ 12 травня 2016 року за офіційним курсом НБУ гривні до іноземної валюти, встановлено, що 100 доларів США становить 2532.5663 гривень. \~\~\~\~\~\~ Позовні вимоги в частині відшкодування судових витрат \~підлягають до задоволення, оскільки, згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved