Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

05 жовтня 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила позбавити відповідача [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що 15 грудня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] та проживала з ним до серпня 2012 року. Вона та відповідач є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем, спір щодо місця проживання дитини відсутній. 08 липня 2013 року рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області шлюб між ними розірвано. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині 3 роки 4 місяця, вона не пам'ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. Позивач забезпечила дитині гідні умови проживання та гармонійну атмосферу в сім'ї. Між нею та дитиною склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини. Позивач здійснює нагляд за станом здоров'я дитини з момену її народження і по сьогоднішній день, батько участі в цій сфері життя дитини не приймав. Відповідач дитину та позивача матеріально не підтримує і аліменти на їх утримання не сплачував жодного разу. Спосіб життя відповідача є антисоціальним, оскільки він раніше перебував у місцях позбавлення волі терміном два з половиною роки за тяжкі тілесні ушкодження, був позбавлений батьківських прав відносно свого сина від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день відповідач має сина [PERSON] від співмешканки [PERSON]. Він жодним чином не був позбавлений інформації щодо місця перебування позивача та їх дитини, а позивач ніколи не створювала перешкод у спілкуванні дитини з батьком та прийманні його участі у її вихованні, що свідчить про небажання виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладені на нього законом. Позивач вважає, що батько дітей не виявляє належної батьківської уваги, турботи і не підтримує їх матеріально, в зв'язку з чим звернулася до суду із позовом про позбавлення його батьківських прав. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити, викладені в позовній заяві обставини підтвердила. Пояснила, що після розлучення просила батька відвідувати дитину, але він постійно відмовлявся, до дитини не приходив, не спілкувався, не цікавився ані її здоров'ям, ані її життям. З народження дитини до цього часу відповідач жодного разу не надавав матеріальної допомоги, дитина його не пам'ятає і не знає. Йому відомо, що порушувалося питання про позбавлення батьківських прав, оскільки в серпні 2015 року підписував відповідні документи, однак до цього часу ніяких дій щодо виконання батьківських обов'язків не вчиняв. Він знає, де проживає дитина. Позивач не забороняла батькові бачитися з донькою, а він не виявляв такого бажання. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчить оголошення в газеті. Про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надіслав, в зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Жовтневої райдержадміністрації Миколаївської області в судовому засіданні підтримала вимоги позивача, суду пояснила, що позивач зверталася з приводу позбавлення відповідача батьківських прав. Сам відповідач ніколи не звертався до служби з приводу того, що мати перешкоджає йому бачитися з дитиною. Йому було направлено запрошення на комісію, про що він особисто розписався, але не з'явився та не зателефонував. З досліджених документів було зроблено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки не виконує свої батьківські обов'язки, аліменти не сплачує. Разом з тим, Служба у справах дітей має відомості, що відповідач та його перша дружина були позбавлені батьківських прав відносно їх сумісної дитини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що сторони є її сусідами, їй відомо, що батько дитини пішов з сім'ї, коли дитині було близько двох місяців, до цього знала його близько семи років, у нього був син від першого шлюбу. Після розпаду сім'ї відповідач участі у вихованні доньки не приймав, її не відвідував, уникав зустрічей, на дні народження та інші свята не вітав. Додатково зазначила, що відповідача не бачила в селі вже кілька років. Позивач з дитиною постійно проживає за однією адресою. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], відповідач є її батьком (а.с.8). На підставі рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 червня 2013 року, яке набрало законної сили 08 липня 2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.35). Виходячи з даних довідки Горохівського навчального закладу "Вишенька" від 03 липня 2015 року, дитина [PERSON], [INFO], з 01 квітня 2014 року виховується в Горохівському ДНЗ "Вишенька", мама дитини приймає активну участь в житті дитячого садка, з 01 квітня 2014 року батька дитини в садочку жодного разу не бачили (а.с.9). Відповідно до довідки Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області №764/04.09 від 22 червня 2015 року [PERSON], [INFO], дійсно був зареєстрвоаний в житловому будинку, розташованому в [ADDRESS], з 03 березня 2008 року по 02 листопада 2013 року (а.с.17). Згідно довідки Амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт Воскресенське №21 від 23 червня 2015 року за час спостереження в амбулаторії лікуванням та доглядом за дитиною [PERSON], [INFO], здійснювала мати [PERSON] (а.с.19). З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 08 липня 2015 року вбачається, що при обстеженні виявлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом з донькою [PERSON], [INFO], виховує дитину сама, з батьком дитини розлучена з 2013 року. Батько дитини ніякої участі у вихованні доньки не приймає, ніяких відносин з нею не підтримує, матеріальної допомоги та аліментів від нього сім'я не отримує. Умови проживання задовільні (а.с.11). На підставі довідки відділу ДВС Жовтневого РУЮ за [PERSON] рахується заборгованість по аліментам станом на 01 липня 2015 року в сумі 23258,35 грн.(а.с.13). З характеристики [PERSON] слідує, що він працював в ТОВ "Діонісій VN" з 10 квітня 2012 року по 03 січня 2013 року та з 03 січня 2014 року по 31 липня 2014 року на посаді водія вантажного автотранспорту. З перших днів роботи на підпримстві зарекомендував себе як конфліктний працівник, під час роботи встановлював незгоду з встановленими правилами роботи, неодноразово вчиняв конфлікти з колегами та менеджерами підприємства, має неодноразові зауваження та догани за прогули. Свої обов'язки виконував не в повному обсязі, має невисокий професійний рівень (а.с.10). Згідно відомостей з САДР УДМС України в Миколаївській області відповідач [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS], але знятий з реєстрації 02 листопада 2013 року невідомо куди (а.с.23). Зі змісту повідомлень Служби у справах дітей слідує, що [PERSON] двічі викликався до служби на 10 серпня 2015 року та 20 серпня 2015 року відповідно (а.с.37,38), на які він не з'явився, що свідчить про байдуже ставлення до доньки. У відповідності до приписів ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від свої обов'язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З показань позивача [PERSON], свідка [PERSON] та представника третьої особи Зелинської Р.Б. вбачається, що відповідач безвідповідально відноситься до виконання своїх батьківських обов'язків, ніколи не відвідує дитину, не спілкується з нею, не цікавиться її долею, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, дитина батька не пам'ятає, на комісію для вирішення питання про доцільність позбавлення його батьківських прав не з'являвся. На підставі рішення виконавчого комітету Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області від 21 липня 2015 року №30 та висновку Жовтневої державної адміністрації за №2982/01-29/27-15 від 27 серпня 2015 року відповідач з сім'єю не проживає, не виконує батьківських обов'язків відносно своєї доньки [PERSON], [INFO], не приймає участі у її вихованні та матеріальному утриманні, безвідповідально відноситься до її здоров'я і життя, тому з метою захисту прав, свобод та законних інтересів дітей підлягає позбавленню батьківських прав (а.с.14, 15-16). Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, ухиляється від обов'язку по її вихованню та матеріальному забезпеченню. Згідно ч.6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків, відповідно до ч.4 ст.155 СК України, є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. На підставі ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно приписів ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до ст.9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитинi забезпечується такий захист i пiклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків. Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судові витрати в сумі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved