Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання втратившим право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги мотивують тим, що їм на праві приватної власності в рівних долях належить квартира [ADDRESS]. На теперішній час в квартирі значиться зареєстрованим колишній чоловік [PERSON] - відповідач по справі, який у лютому 2006 року після сварки зібрав всі свої речі і з власної ініціативи покинув приміщення. 03 вересня 2009 року шлюб між подружжям [PERSON] був розірваний. На даний час відповідач проживає в квартирі своїх батьків, де йому на праві власності належить частина квартири. Відповідач не має наміру проживати в спірній квартирі, але добровільно з реєстраційного обліку не знявся. Оскільки відповідач з лютого 2006 року не проживає в спірній квартирі, вивіз всі свої речі, а з реєстраційного обліку не знявся, просять суд визнати його втратившим право користування квартирою та зобов"язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти його з реєстраційного обліку. В судовому засіданні позивачі свої позовні вимоги підтримали в повному обсясі, на їх задоволенні наполягали з підстав, зазначених в позові. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Від Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надійшла заява про слухання справи у відсутність представника управління. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивачів, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні позивачам на праві власності в рівних долях належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (а.с.4). Згідно довідки ТОВ „Комунальник-Нікополь" в квартирі значиться зареєстрованим колишній чоловік [PERSON] - [PERSON] (а.с.9). Шлюб між подружжям [PERSON] був розірваний 03 вересня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.8). Ті обставини, що відповідач, після припинення стосунків з позивачкою [PERSON] не мешкає в спірній квартирі з лютого 2006 року, підтверджуються поясненнями свідків, матеріалами справи. Так, свідок [PERSON] суду пояснила, що вона сусідка позивачів. Раніше вона часто бачила відповідача, який допомагав їй виносити коляску сина надвір. Влітку 2006 року вона звернула увагу, що відповідача не стало. [PERSON] їй пояснила, що вона з чоловіком не живе однією сім"єю і той пішов з квартири. Вона була в квартирі позивачів, речей відповідача там не бачила. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона також сусідка позивачів, живе на першому поверсі і раніше часто бачила відповідача. Не пам"ятає скільки часу, але більше ніж п"ять років, відповідач в квартирі позивачів не живе. Згідно акту № 96 від 09 серпня 2013 року відповідач не мешкає в спірній квартирі з лютого 2006 року (а.с.10). При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання відповідача втратившим право користування жилим приміщенням знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку, суд вважає передчасними, оскільки відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІУ „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду. На підставі наведеного,

Outcome: partial