Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю [PERSON] шляхом визнання [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування будинку [ADDRESS] ;\~ стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі в сумі 6 840,80 гривень, з яких 6 000 грн. на правничу допомогу та 840,80 грн. судового збору. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] та земельної ділянки для їх обслуговування площею 0,045 га у місті Рівне на підставі договору купівлі-продажу від 18 жовтня 2020 року посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Фесюк Т.В.. Згодом стало відомо, що у будинку залишився зареєстрованим відповідач, [PERSON] , який є племінником попереднього власника [PERSON] . З метою досудового врегулювання спору, вона надсилала на адреси можливого проживання відповідача лист - вимогу, щодо добровільного зняття з реєстраційного обліку за місцем реєстрації та зверталася до колишнього власника, [PERSON] за допомогою у вирішенні цього питання. Нажаль, зі сторони відповідача жодних дій, щодо досудового врегулювання даної ситуації здійснено не було, а колишній власник взагалі проігнорувала її прохання. З моменту придбання нею будинка і до часу звернення до суду, відповідач за адресою реєстрації ніколи не проживав і не проживає. Особистих речей відповідача у будинку також не має. Про місце проживання або перебування відповідача, їй нічого не відомо, вони пов"язані з ним спільним побутом. Відповідач є для її сім"ї сторонньою особою і будь яких угод, що до користування будинком між ними не укладалось. Він не несе витрат по утриманню будинку і не приймає участі в оплаті комунальних послуг та не сплачує за користування жилим приміщенням. Реєстрація Відповідача у будинку створює для неї перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні майном. Ухвалою суду від 11 січня 2021 року по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 04 лютого 2021 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень. Ухвалою суду від 01 березня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 01 квітня 2021 року з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з"явився, згідно поданої заяви, просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - порталі судової влади України. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, а також те, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Суд ухвалив, здійснювати заочний розгляд справи. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами від 18 жовтня 2020 року посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Фесюк Т.В., зареєстровано в реєстрі за №1680 та Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 жовтня 2020 року посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Фесюк Т.В., зареєстровано в реєстрі за №1681. Право власності за позивачем на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] та земельну ділянку для їх обслуговування площею 0,045 га у місті Рівне зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що стверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно Адресної картки м.Рівне від 26.12.2018 №83482, виданої Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг РМР, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] з 29.12.2006. Згідно відповіді відділу обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління державної Міграційної служби в Рівненській області від 05.01.2021, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 29.12.2006. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] зверталася до відповідача з листом - вимогою, щодо добровільного зняття з реєстраційного обліку за місцем реєстрації, проте дана вимога відповідачем залишена без відповідного реагування. Відповідно до ст. 317 та ст. 319 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Враховуючи всі обставини справи, суд прийшов до висновку про усунення перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю [PERSON] шляхом визнання [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування будинку [ADDRESS] . Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн., суд вважає за можливе вирішити дане питання відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, якою встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв"язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорі, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п"яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати на користь позивача у розмірі 840,80 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial