Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач в своїй позовній заяві вказує ,що на підставі договору дарування від 10 червня 2014 року ,посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] він отримав у дар земельну жділянку площею 0,0043 га ( з них під житловою забудовою одно-та двоповерховою - 0,0043 га ) ,розташовану за адресою : [ADDRESS], кадастровий номер 7410700000:03:005:0401. Гараж Г '- 2,який був фактично отриманий ним у дар разом із земельною ділянкою ,збудований у 2009 році самочинно колишнім власником. Після закінчення будівництва КП " Прилуцьке міжрайонне бюро технічної інвентарізації " провело технічну інвентарізацію об"єкта будівництва та виготовило технічний паспорт на нього. Позивач просить суд визнати за ним право власності на гараж [ADDRESS],загальною площею 46.8 кв.м. посилаючись на неможливість оформлення права власності на гараж іншим шляхом. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача в судове засідання не з"явився ,але надав суду заяву в якій визнав позовні вимоги та просив суд слухати справу в його відсутності . В судове засідання третя особа,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Інспекція державого архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області не з"явилася ,направлена за адрессою місця її знаходження судова повістка повернулася з відміткою поштового відділення " за зазначеною адресою не проживає " ,що відповідно до положень ч. 5 ст 74 ЦПК України є належним повідомленням про час і місце судового розгляду справи . Заслухавши пояснення представника позивач ,проаналізувавши інші докази по справі ,суд вважає,що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з слідуючих підстав. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0043 га ( з них під житловою забудовою одно-та двоповерховою - 0,0043 га ), розташованої за адресою : [ADDRESS], кадастровий номер 7410700000:03:005:0401,що підтвержується договором дарування від 10 червня 2014 року ,посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с.7-9) . На належній позивачу зазначені земельній ділянці побудований гараж Г '- 2 загальною площею 46,8 м.кв. ,що підтвержується технічним паспортом ( а.с. 10-15). Із висновку інженера технічного нагляду [PERSON],який має кваліфікаційний сертифікат відповідального виконання окремих видів робіт ( послуг),пов"язаних із створенням об"єкта архітектури серії АТ № 002300 виданого атестаційною архітектурно-будівельною комісією Міністерства регіонального розвитку,будівництва,житлово-комуналь ного господарства України , висловленого в звіті про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об"єкта від 15 липня 2014 року ( а.с. 16-25 ) зазначений гараж Г '- 2 відповідає вимогам надійності і безпечності експлуатації і можливості його безпечної експлуатації. Відповідно до положень ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок ,будівля, споруда ,інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом,якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці,що не була відведена для цієї мети,або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затверженого проекту ,або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Відповідно до положень ч. 3 цієї ж статті право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою,яка здійснює будівництво на земельній ділянці,що не була їй відведена для цієї мети ,за умови надання у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до положень ч. 5 цієї ж статті на вимогу валасника ( земельної ділянки , суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,яке самочинно збудоване на ній,якщо це не порушує права інших осіб. В судовому засіданні представник позивача ствержував ,що позивач [PERSON] купив земельну ділянку з побудованим на ній гаражем за [ADDRESS],загальною площею 46.8 м. кв.. Дані тверження позивача не знайшли свого спростування в судовому засіданні. Відповідно до положень ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки ,будівлі,споруди тощо ) виникає з моменту завершення будівництва ( створення майна ).якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації,право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації,право власності виникає з моменту державної реєстрації. За таких обставин,коли гараж побудований на земельній ділянці, яка перебуває у власності позивача,коли побудований гараж відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації та коли будівництвом гаража не порушуються права інших осіб, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на самочинно збудований гараж за [ADDRESS],загальною площею 46.8 м. кв.. На підставі наведеного,ст.ст. 316,331,376 ЦК України,керуючися ст.ст.15,30,62,212,213,215 ЦПК України ,суд-

Outcome: approved