Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку уточнив в ході судового засідання та просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором № 100877-CRED від 16.11.2007 року заборгованість за період з 14.05.2013 року по 27.03.2016 року у розмірі 18326 грн. 07 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп.. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в останнє судове засідання не зявилась, але надала суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи провести в її відсутності в звязку з тим, що вона мешкає в зоні АТО; в задоволенні позовних вимог позивача просить відмовити, оскільки заборгованість за кредитним договором нею погашена в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не зявились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. Суд, вислухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем в судовому засіданні позовні вимоги необґрунтовані, не знайшли своє підтвердження та не підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилаєтеся на те, що відповідно до укладеного договору №100877-CRED від 16.11.2007 року відповідач-1 [PERSON] отримала від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредит у розмірі 30000.00 грн. на термін до 16.11.2009 року. [PERSON] зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач [PERSON] повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач [PERSON] сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК Украйні, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 30000.00 грн.. В порушення умов кредитного Договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25.01.2010 року з відповідачів на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" було задоволено стягнути заборгованість у розмірі 17715,48 грн. та рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09.07.2013 року з відповідачів на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" задоволено стягнути заборгованість у розмірі 27524,00 грн.. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором після ухваленням двох рішень Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області заборгованість до стягнення за період з 14.05.2013 року по 27.03.2016 року становить - 18326.07 грн., яка складається з наступного: - 18326,07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 14.05.2013 року по 27.03.2016 року. В забезпечення виконання зобов'язання за Договором №100877-CRED між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та нижче вказаними фізичними особами було укладено: - Договір поруки, укладений з поручителем [PERSON] (надалі - Відповідач-2) в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договором Відповідача-1. - Договір поруки, укладений з поручителем [PERSON] (надалі Відповідач-3) в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договором Відповідача-1. Відповідно до вимог ст. ст. 610, 554 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Відповідно до умов Договору поруки, а саме п. 5 Позивачем було направлено на адресу Відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за Договором №100877- CRED. Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред'явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення. Згідно зі ст. 32 ЦІІК України позов може бути пред'явлений до кількох осіб. Участь у справі кількох відповідачів допускається, якщо предметом спору є спільні права та. обов'язки кількох відповідачів; предметом спору є однорідні права та обов'язки. Приймаючи до уваги, що відповідачі у кредитних правовідносинах діють як солідарні боржники; предметом спору є: однорідні права та обов'язки, що випливають з кредитного договору та договору поруки, з метою здійснення принципу процесуальної економії, позивач вважає за доцільне об'єднані позовні вимоги Позивача до кількох Відповідачів в одній позовній заяві. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З доводами позивача, викладених в позовній заяві та в судовому засіданні, суд погодитись не може, оскільки вони є голослівними, безпідставними, такими, що суперечать вимогам цивільного законодавства України за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в 2010 році звертався до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] з приводу стягнення заборгованості за цим же договором №100877-CRED від 16.11.2007 року. Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25 січня 2010 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» були задоволені та солідарно стягнуто з відповідачів на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором №100877-CRED від 16.11.2007 року у розмірі 17715,48 грн. та судові витрати по справі. Вказане рішення суду набрало законної сили. Слід звернути увагу на те, що зазначене рішення Орджонікідзевського міського суду виконано в повному обсязі, про що свідчить постанова відділу ДВС Орджонікідзевського МУЮ про закінчення виконавчого провадження від 21.03.2011 року. Окрім того відповідачем [PERSON] надано до суду оригінали та копії квитанцій, які свідчать про те, що заборгованість за вказаним кредитним договором своєчасно сплачена нею в повному обсязі саме на суму 17715,48 грн.. Згідно постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Орджонікідзевського міського управління юстиції [PERSON] про закінчення виконавчого провадження від 21.03.2011 року рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» боргу в сумі 18012,63 грн. виконано у повній мірі. Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-175/10, виданого 05.02.2010 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» боргу в сумі 18012,63 грн. закінчено. Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, після того, як рішення суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за вказаним кредитним договором нею було повністю виконано, її зобовязання перед банком за вказаним кредитним договором є припиненими. Однак ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» знов звернувся до суду про стягнення з відповідачів заборгованості за тим самим кредитним договором, в якому знов просив ще раз повторно стягнути з них і заборгованість за кредитом на ту саме суму 10480,93 грн., і проценти на суму 15494,31 грн., і знов ті самі штрафі, і фіксовану частину у сумі 250,00 грн. і процентну складову у сумі 1298,76 грн., а всього 27524,00 грн.. Заочним рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09.07.2013 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» були задоволені та солідарно стягнуто з відповідачів на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за цим же кредитним договором у розмірі 27524,00 грн. та судові витрати по справі. Вказане рішення суду в подальшому було скасовано за письмовою заявою відповідача [PERSON]. Судом було переглянуте вказане заочне рішення і ухвалено нове рішення від 21.01.2014 року, яким повністю відмовлено банку в задоволенні його позовних вимог. Позивач звернувся на вказане рішення з апеляційною скаргою. Однак ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.11.2014 року (провадження № 22-ц /774/3166/14) апеляційна скарга ПАТ КБ «Приватбанк» була відхилена. Апеляційний суд Дніпропетровської області погодився з тим, що зобов'язання [PERSON] перед позивачем за вказаним договором вже повністю припинені після того, як позивач повністю виконала рішення суду. Таким чином, рішення Орджонікідзевського міського суду від 25 січня 2010 року виконано в повному обсязі, про що свідчить постанова відділу ДВС Орджонікідзевського МУЮ про закінчення виконавчого провадження від 21.03.2011 року. Однак не дивлячись на це, позивач в черговий раз намагається стягнути з відповідачів заборгованість по процентам за кредитним договором, яка вже сплачена в 2011 році, що підтверджується рішенням суду першої інстанції та ухвалою апеляційного суду. Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» ще на початку 2011 року повністю одержав від [PERSON] усю суму заборгованості за вказаним кредитним договором і таким чином, ніяких більше зобовязань у відповідачів перед банком немає за вказаним кредитним договором. Відповідно до ст. 223 ч. 2 ЦПК України, після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Тому суд, враховуючи той факт, що відповідно до вищевказаного кредитного договору №100877-CRED від 16.11.2007 року було прийнято рішення про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON], [PERSON], яке набрало законної сили та яке вже фактично виконано в повному обсязі, про свідчить постанова відділу ДВС Орджонікідзевського МУЮ про закінчення виконавчого провадження від 21.03.2011 року, вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, які не підлягають задоволенню. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА [PERSON] «ПРИВАТБАНК» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] «про стягнення заборгованості».

Outcome: dismissed