Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про зобов`язання звільнити земельну ділянку площею 634, 43 м.2, що знаходиться на території, яка відведена КП «Дирекція будівництва шляхово - транспортних споруд м.Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м.Києві за адресою: [ADDRESS], після сплати КП «Дирекція будівництва шляхово - транспортних споруд м.Києва» [PERSON] компенсації в розмірі ринкової оцінки земельної ділянки з поліпшенням на підставі висновку судової експертизи. Свої вимоги мотивував тим, що 28 грудня 2010 року рішенням Київської міської ради № 530/5342 надано Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» в постійне користування земельну ділянку площею 6,32 га для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічурінець» до Садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва та видано державний акт від 14 лютого 2011 року (серія ЯЯ №389589). З метою створення умов для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві 16 грудня 2005 року Київською міською радою прийнято рішення № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів» зі змінами та доповненнями, яким затверджено перелік земельних ділянок на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, що підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва при будівництві Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену (зі змінами та доповненнями), згідно якого позивачу доручено викупити земельні ділянки на території Русанівських та Воскресенських садів, які знаходяться у приватній власності громадян, з вирішенням майново-правових питань в повному обсязі відповідно до законодавства або забезпечити компенсацію громадянам, ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, за земельні ділянки, земельні насадження, зелені насадження, садові будинки та інші споруди, що підлягають знесенню в зв`язку з будівництвом Подільського мостового переходу та лінії метрополітену. Серед цього переліку зазначено і земельну ділянку [ADDRESS] , яка входить до меж площі земель, яка відведена позивачу і знаходиться на території Садівницького товариства «Сад-будівник» та підпадає під межі будівництва Подільського мостового переходу. Позивач звертався до відповідача щодо добровільного звільнення земельної ділянки з отриманням компенсації, проте відповідач не надав згоди на добровільне звільнення земельної ділянки, з наданням компенсації, чим порушив права землекористувача на використання вказаної земельної ділянки. На підставі викладеного позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача документально понесені судові витрати, викликані сплатою содового збору та витратами на проведення судової експертизи. Під час судового засідання позивач уточнив позовні вимоги та просить зобов`язати відповідача [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 634,43 кв.м, що знаходиться на території, яка відведена Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві за адресою: [ADDRESS] , після сплати Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» [PERSON] грошової компенсації у розмірі 994 560,00 грн. 13 червня 2019 року ухвалою суду прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» про стягнення грошової компенсації до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано вимоги зустрічного позову в одне провадження з первісним позовом. Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що 27 березня 2017 року між позивачем та відповідачем укладено попередню угоду № 9/17, відповідно до якої відповідач надав згоду позивачу на проведення незалежної експертної оцінки земельної ділянки та згоду на вилучення земельної ділянки. Згідно звіту Товариства з обмеженою відповідальністю «Оцінка-Консалт» про оцінку земельної ділянки з поліпшеннями та визначення розмірів збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] від 15 жовтня 2017 року, відповідно до якого ринкова вартість об`єктів незалежної оцінки станом на 28 серпня 2017 року становить у розмірі 1 402 702, 00 грн. З викладеного вбачається, що позивач за зустрічним позовом [PERSON] надала згоду на звільнення вказаної земельної ділянки з виплатою їй грошової компенсації встановленої експертним дослідженям. З заначеною сумою компенсація в розмірі 1 402 702, 00 грн. позивач за зустрічним позовом [PERSON] погоджувалася. Але в подальшому Комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» не уклало з [PERSON] основного договору. Однак, в травні 2019 року Комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» повідомило позивача [PERSON] про проведення будівальних робіт на вказаній вище земельній ділянці площею 634,43 кв.м, що знаходиться на території, яка відведена Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок будівельних робіт були зруйновані садовий будинок та господарські споруди, знищені зелені насадження, але будь - якої компенсації позивач [PERSON] від КП«Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» за звільнення земельної дялянки не отримувала, в зв`язку з чим просить стягнути з КП«Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» суму компенсація в розмірі 1 402 702, 00 грн., що була визначена ТОВ «Оцінка-Консалт». Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити та зобов`язати [PERSON] звільнити зазначену вище земельну ділянку після сплити останній суми компенсації в розмірі 994 560 грн. Зустрічні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволені відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог за первинним позовом та підтримав позовні вимоги за зустрічним позовом обгрунтовуючи це тим, що вказана вище земельна ділянка звільнена відповідачем [PERSON] та фактично перебуває у володіні та користуванні позивача КП«Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» , а також судова експертиза, щ обула проведена в рамках даної справи за клопотанням позивача є неповною. Та просить стягнути з КП«Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» грошову компенсації у сумі 1 402 702 грн. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] 16 грудня 2005 року рішенням Київської міської ради № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів» зі змінами та доповненнями, затверджено перелік земельних ділянок на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, що підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва при будівництві Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену (зі змінами та доповненнями), згідно якого позивачу доручено викупити земельні ділянки на території Русанівських та Воскресенських садів, які знаходяться у приватній власності громадян, з вирішенням майново-правових питань в повному обсязі відповідно до законодавства або забезпечити компенсацію громадянам, ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, за земельні ділянки, земельні насадження, зелені насадження, садові будинки та інші споруди, що підлягають знесенню в зв`язку з будівництвом Подільського мостового переходу та лінії метрополітену (а.с. 9-19). 28 грудня 2010 року рішенням Київської міської ради № 530/5342 надано Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» в постійне користування земельну ділянку площею 6,32 га для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічурінець» до Садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва та видано державний акт від 14 лютого 2011 року (серія ЯЯ №389589) . 23 березня 2017 року між позивачем та відповідачем укладено попередню угоду № 9/17 (а.с.68 т.1). Позивач просить зобов`язати [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 634,43 кв.м, що знаходиться на території, яка відведена Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві за адресою: [ADDRESS] , після сплати Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» [PERSON] грошової компенсації у розмірі 994 560,00 грн. Згідно статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією Згідно ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Відповідно до ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Громадяни та юридичні особи набувають право постійного користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України. (ст.ст. 9, 12 ЗК України). Надання у постійне користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому статтями 149, 151 ЗК України. Право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її користувачем документа, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Форми державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Надання земельних ділянок підприємствам, установам та організаціям, що належать до державної або комунальної власності, у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. Порядок надання у постійне користування земельних ділянок цим суб`єктам передбачено статтями 122 і 123 ЗК України. Згідно положень ч. 1, 7 ст. 149 Земельного кодексу України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Київська, Севастопольська міські державні адміністрації вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах їх територій для всіх потреб, крім випадків, визначених частиною дев`ятою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як вбачається з п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Судом встановлено, що 16 грудня 2005 року рішенням Київської міської ради № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів» зі змінами та доповненнями, затверджено перелік земельних ділянок на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, що підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва при будівництві Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену (зі змінами та доповненнями), згідно якого позивачу доручено викупити земельні ділянки на території Русанівських та Воскресенських садів, які знаходяться у приватній власності громадян, з вирішенням майново-правових питань в повному обсязі відповідно до законодавства або забезпечити компенсацію громадянам, ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, за земельні ділянки, земельні насадження, зелені насадження, садові будинки та інші споруди, що підлягають знесенню в зв`язку з будівництвом Подільського мостового переходу та лінії метрополітену. Отже, серед зазначеного переліку вбачається земельна ділянка [ADDRESS] , яка входить до меж площі земель, яка відведена позивачу і знаходиться на території Садівницького товариства «Сад-Будівник», та підпадає під межі будівництва Подільського мостового переходу. Враховуючи наявність у Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» державного акту на право постійного користування земельною ділянкою на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічурінець» до садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва від 14 лютого 2011 року (ЯЯ №389589), що підтверджує законне землекористування позивача спірною земельною ділянкою, жодних прав, у розумінні Земельного кодексу України, на вказану земельну ділянку у відповідача немає, оскільки останній здійснює фактичне користування спірною земельною ділянкою виключно на підставі членства в Садівницького товариства «Сад-Будівник». Згідно Висновку експерта № 18/2020 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 23 червня 2020 року ринкова вартість земельної ділянки становить 866 251,00 грн.; ринкова вартість садового будинку та інших поліпшень( паркану свердловини господарських приміщень) не визначалась у зв`язку з їх відсутністю не земельній ділянці на час проведення експертизи . Розмір збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земельної ділянки площею 634,43 м.2 становить 108 688 грн. Ринкова вартість зелених насаджень, що знаходяться на території СТ "Сад - Будівник" за адресою: [ADDRESS] , які належать [PERSON] становить 2854 грн. Ринкова вартість витрат на перевезення майна у зв`язку з його відсутністю не визначалась. Імовірна вартість збитків у зв`язку з неотриманням урожаю який можна було б отримати на вказаній земельній ділянці становить 16767 грн. Визначити загальну ринкову вартість замельної ділянки з поліпшеннями з урахуванням розмірів збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земельної ділянки площею 634, 43 м.2, що знаходяться на території СТ "Сад - Будівник" за адресою: [ADDRESS] не вбачаєтьс я за можливе (а.с. 3-15 т.2). Відповідач заперечував проти розміру вартості земельної ділянки та звернувся до суду із зустрічним позовом до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» про стягнення грошової компенсації. Відповідач за зустрічними позовними вимогами просила стягнути з Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» грошову компенсацію у розмірі 1 402 702,00 грн. коп. за звільнення земельної ділянки площею 634,43 м.2, що знаходиться на території, яка відведена Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві за адресою: [ADDRESS]. На підтвердження зустрічних позовних вимог відповідач надала до суду звіт про оцінку земельної ділянки з поліпшеннями та визначення розмірів збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] від 15 жовтня 2017 року, відповідно до якого ринкова вартість об`єктів незалежної оцінки станом на 28 серпня 2017 року становить у розмірі 1 402 702,00 грн. (а.с. 76-110 т.1). Представник позивача скористався своїм правом подачі відзиву на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого зустрічні позовні вимоги не визнав повністю, оскільки Дирекція може виплачувати відшкодування лише на підставі рішення комісії з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, оформленого відповідним актом комісії з подальшим його затвердженням розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Однак на даний час розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо затвердження акту комісії з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам не підписано. Крім того, наданий відповідачем звіт втратив чинність, оскільки відповідно до Порядку проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок термін чинності звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки становить один рік з дати оцінки. Також, наданий відповідачем звіт не містить попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Щодо посилання представника позивача на відсутність затвердженого акту комісії з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, втрати чинності звітом та відсутність у звіті попередження експерта про кримінальну відповідальність, суд вважає таке. Відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 квітня 2008 року № 608 «Про створення комісії з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» (із змінами та доповненнями) створено комісію з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затверджено її персональний склад та затверджено положення про комісію з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. Згідно пункту 4 Положення про комісію з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.04.2008 № 608, рішення комісії щодо врегулювання земельних та майнових питань є обов`язковими до виконання в досудовому порядку. Відповідно до пункту 6 Положення про комісію з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.04.2008 № 608, за результатами роботи комісії щодо визначення розмірів збитків власникам землі, землекористувачам оформлюється акт комісії, який затверджується розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Відповідно до пункту 7 Положення про комісію з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, Акти комісії щодо визначення розмірів збитків власникам землі, землекористувачам підписуються членами комісії та землекористувачами, обумовленими абзацом другим пункту 2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.93 № 284. Відповідно до ст. З Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону. Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна. Нормативно-правовими актами з оцінки майна можуть бути передбачені строки дії звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) від дати оцінки або дати її затвердження (погодження) замовником. Згідно вимог пункту 3.4 Порядку проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах за № 2 від 09.01.2003 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 396/7717 від 23.05.2003, термін чинності звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки становить один рік з дати оцінки. Зазначений термін (строк) у відповідності з Порядком встановлюється незалежно від того, чи зазначений він оцінювачем у самому звіті про експертну грошову оцінку земельної ділянки, чи ні. Відповідно до ч. 5 ст. 106 Цивільного процесуального кодексу України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Оскільки вимога про звільнення земельної ділянки є законною, вилучення земельної здійснюється державою в інтересах суспільства і в цьому випадку держава має компенсувати власникам (користувачам) справедливу компенсацію, тому має бути справедлива рівновага між інтересами суспільства і особи. Дії позивача щодо не завершення розпочатої ними процедури - виплати встановленої, узгодженої з відповідачем компенсації, та подачі позову до суду, по суті, по вже вирішеному в позасудовому порядку спору, суд розцінює як порушення права відповідача на законне очікування виконання певних умов (попередньої угоди). Так, у справі «Суханов та Ільченко проти України» (рішення від 26.06.2014, п. 35) Європейський Суд з прав людини зазначив, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися ст. 1 Першого протоколу. Тому вимоги представника позивача про виплату грошової компенсації на підставі висновку експерта № 17/2020 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 07 травня 2020 року з урахуванням ринкової вартості земельної ділянки є необгрунтованими. При визначенні розміру грошової компенсації суд виходить з такого. 15 жовтня 2017 року на замовлення КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» складено Звіт про оцінку земельної ділянки з поліпшення та визначення розмірів збитків відшкодувань і витрат на поліпшення земельної ділянки, що розташована в [ADDRESS] . Згідно даного Звіту ринкова вартість об`єктів незалежної оцінки станом на 28 серпня 2017 року становить 1 402 792,00 грн. без ПДВ. Згідно Висновку експерта № 18/2020 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 23 червня 2020 року ринкова вартість земельної ділянки становить 866 251,00 грн.; ринкова вартість садового будинку та інших поліпшень( паркану свердловини господарських приміщень) не визначалась у зв`язку з їх відсутністю не земельній ділянці на час проведення експертизи . Розмір збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земельної ділянки площею 634,43 м.2 становить 108 688 грн. Ринкова вартість зелених насаджень, що знаходяться на території СТ "Сад - Будівник" за адресою: [ADDRESS] , які належать [PERSON] становить 2854 грн. Ринкова вартість витрат на перевезення майна у зв`язку з його відсутністю не визначалась. Імовірна вартість збитків у зв`язку з неотриманням урожаю який можна було б отримати на вказаній земельній ділянці становить 16767 грн. Визначити загальну ринкову вартість замельної ділянки з поліпшеннями з урахуванням розмірів збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земельної ділянки площею 634, 43 м.2, що знаходяться на території СТ "Сад - Будівник" за адресою: [ADDRESS] не вбачаєтьс я за можливе. Порівнюючи дані звіту та висновку експерта судом встановлено, що при проведенні оцінки в 2017 році, на земельній ділянці відповідача був наявний садовий будинок, внутрішня площа 47,9 кв.м. , вбиральня, огорожа, всі зелені насадження, що були на вказаній земельній ділянціі станом на серпнь 2017 р. не були взяті до уваги експертом при проведенні експертизи №18/2020, також експертом не були визначені витрати на перевезення майна та всі збитки у зв`язку з неотриманням врожаю . При цьому, суд також враховує, що відповідач тривалий час позбавлена можливості користуватися своїм майном, з кожним роком її майно втрачає цінність, та не заперечувала в позасудовому порядку ще в 2017 році звільнити земельну ділянку з виплатою компенсації, яку розраховувала отримати. Будь-яких належних та допустимих доказів перешкоджання відповідачем затвердженню акту комісією з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам чи знищення садового будинку разом з надвірними спорудами позивачем не надано. За наведених обставин суд вважає за доцільне прийняти до уваги звіт, складений 15 жовтня 2017 року, відповідно до якого ринкова вартість об`єктів незалежної оцінки станом на 28 серпня 2017 року становить 1 402 702,00 грн. без ПДВ. За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надані сторонами докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з обставинами справи. Враховуючи викладені обставини, суд приходить висновку, що первинний позов Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» до [PERSON] про зобов`язання звільнити земельну ділянку підлягає задоволенню частково, зустрічний позов [PERSON] до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» про стягнення грошової компенсації має бути задоволений в повному обсязі: зобов`язати [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 634,43 кв.м, що знаходиться на території, яка відведена Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві за адресою: [ADDRESS] , після сплати Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» [PERSON] грошової компенсації у розмірі 1 402 702 (один мільйон чотириста дві тисячі сімсот дві) грн. 00 коп. В решті позовних вимог відмовити. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial