Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

26 лютого 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 28 березня 2008 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] уклали кредитний договір №ZRCWGA00004304, згідно з яким позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 50000,00 доларів США на термін до 27 березня 2018 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач зобов'язання за даним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, визначеному умовами кредитного договору В порушення ст.ст.526, 527, 530 та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим відповідач станом на 09 лютого 2015 року має заборгованість на загальну суму 170567,03 доларів США, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 45267,37 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 27783,12 доларів США, заборгованості з комісії за користування кредитом - 2005,20 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 87379,56 доларів США; штрафу (фіксована частина) - 10,02 доларів США, штрафу (процентна складова) - 8121,76 доларів США. Посилаючись на ст.ст. 3, 15, 107 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №ZRCWGA00004304 від 28 березня 2008 року в сумі 170567,03 доларів США, що за курсом 24,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.02.2015 року складає 4255647,46 гривень, та судові витрати. Представник позивача Терехов О.Л. надіслав до суду клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві, проведення розгляду справи за відсутності представника ПАТ КБ «ПриватБанк». Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково в частині заборгованості за кредитом в сумі 45267,37 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 27783,12 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 2005,20 доларів США, пені в сумі 4953,52 доларів США, фіксованої частини штрафу в сумі 10,02 доларів США. Представник відповідача не визнав позов в частині стягнення процентної складової штрафу та в іншій частині нарахованої пені, посилаючись на те, що нарахування процентної складової штрафу є неправомірним як подвійна цивільно-правова відповідальність, пеня підлягає стягненню лише за період після 13.12.2014 року з моменту погашення пені коштами від реалізації предмету іпотеки. Також представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву про застосування позовної давності, передбаченої ст.258 ч.2 п.1 ЦК України, до нарахованої пені. Вислухавши пояснення пердставника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з слідуючих підстав: Судом встановлено, що 28 березня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №ZRCWGA00004304, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 50000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,04% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27 березня 2018 року. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 09 лютого 2015 року становить 170567,03 доларів США, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 45267,37 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 27783,12 доларів США, заборгованості з комісії за користування кредитом - 2005,20 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 87379,56 доларів США; штрафу (фіксована частина) - 10,02 доларів США, штрафу (процентна складова) - 8121,76 доларів США. Нарахування пені розпочате та заборгованість з нарахованої пені збільшується з травня 2008 року. Штрафи нараховані на час проведення розрахунку 09 лютого 2015 року. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно зі ст.ст.549-551 ЦК України кредитор має право на пеню, розмір якої встановлюється договором, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Позивач свої зобов'язання по кредитному договору виконав, проте відповідачем [PERSON] як позичальником не виконані зобов'язання, передбачені пунктами кредитного договору щодо щомісячного погашення кредиту та щомісячної сплати процентів за використання кредитних коштів згідно з графіком, дострокового повернення кредиту, процентів та інших платежів у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов договору, сплати пені та штрафу, що призвело до виникнення заборгованості станом на 09 лютого 2015 року в загальній сумі 170567,03 доларів США, що за курсом 24,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.02.2015 рокуеквівалентно 4255647,46 гривень. Суд вважає безпідставними заперечення представника відповідача позову в частині нарахування заборгованості з пені тим, що пеня повинна нараховуватися лише за період після 13 грудня 2014 року, оскільки такі умови нарахування пені не передбачені ні законом, ні умовами кредитного договору. Що стосується доводів представника відповідача про неправомірність одночасного стягнення пені і штрафів (фіксованої частини та процентної складової), то необхідно виходити з такого. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків погашення кредиту і процентів за користування ним. У той самий час, згідно з пунктом 5.3. кредитного договору сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, яким, зокрема, є порушення обов'язку дострокового повернення кредиту на вимогу банку у разі порушення термінів оплати (пункт 8.1.2. кредитного договору). Згідно з пунктом 5.3. кредитного договору позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250грн. + 5% від суми позову. Отже, за умовами договору фіксована частина штрафу та його процентна складова є визначений умовами договору механізм розрахунку розміру одного виду неустойки - штрафу. За таких обставин доводи представника відповідача про те, що є неправомірним покладення на відповідача подвійної цивільно-правової відповідальності одного і того ж виду за одне і те саме порушення договірного зобов'язання не знайшли свого підтвердження. Аналізуючи доводи представника відповідача про необхідність застосування судом норми ч.2 ст.258 ЦК при визначенні спеціальної позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), суд виходить з такого. Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання, яке визначається ст.610 ЦК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.551 ЦК України та умов договору (п.п. 5.1., 8.4.) розмір пені за прострочення виконання грошового зобов'язання із погашення кредиту визначений у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. За загальним правилом, що випливає із Цивільного кодексу України, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не обмежується. Відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). За таких обставин включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону. Отже аналіз норм ст.266, ч.2 ст.258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Позовна заява подана до суду 26 лютого 2015 року. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість з нарахованої пені станом на 25.02.2014 року становить 65686,20 доларів США. Загальна сума заборгованості з пені, яка визначена позивачем до стягнення, становить 87379,56 доларів США. Отже сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням позивача до суду і становить 21623,36 доларів США (87379,56 - 65686,20 = 21623,36). Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 104880,83 доларів США доларів США, що за курсом 23,43, встановленим НБУ станом на 10.04.2015 року, еквівалентно 2457357,85 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 3654,00 гривень на відшкодування сплаченого судового збору.

Outcome: partial