Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

[PERSON] , через свого представника адвоката Кобзаренка М.Ю. звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спорку приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний нотаріус Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказує, що 18.12.2020 року представник ТОВ «Вердикт капітал» отримав у приватного нотаріуса Горай О.С. виконавчий напис № 114846 про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості та в подальшому подав його на виконання приватному виконавцю Малковій М.В. Приватним виконавцем Малковою М.В. відкрито виконавче провадження № 64196429. Вказаний виконавчий напис позивач не отримував і про його існування довідався в лютому 2021 року після відкриття виконавчого провадження. Вважає його таким, що вчинений з порушенням вимог законодавства, оскільки нотаріусу не надано документи на підтвердження безспірності вимог кредитора. \~ \~ \~ \~Крім того, письмову вимогу ТОВ «Вердикт капітал» про погашення заборгованості не отримував, у зв`язку з чим позбавлений можливості самостійно ліквідувати допущені порушення, перевірити правильність нарахування заборгованості, оскаржити виставлену кредитором вимогу судовому порядку або направити заперечення кредитору. Крім цього фактичний розмір, заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт капітал» на момент вчинення виконавчого напису є значно меншим, ніж розмір заборгованості вказаний у виконавчому у зв`язку з неправильним та надмірним нарахуванням кредитором відсотків, комісії, пені, штрафів. Посилаючись на викладене, просиввизнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Також просив стягнути з відповідача судові витрати. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача на електронну адресу надійшла заява про розгляд справи без його участі. Представник відповідача ТОВ "Вердикт Капітал" у судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшов відзив за підписом генерального директора Іжаковського І.В. у якому останній просить відмовити у задоволенні позову (а.с.67-71). Крім того, надав клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, оскільки до позовної заяви не додано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату (а.с.52-54). Треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова М.В. у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду від 23.03.2021 року з Центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький) витребувано копію виконавчого напису № 114846 від 18.12.2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем та копії документів, на підставі яких, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис № 114846 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт капітал" заборгованості. З листа від 08.04.2021 року № 91/4538 за підписом в.о. заступника начальника міжрегіонального управління у Житомирській області Центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький) вбачається, що згідно наказу міністерства юстиції України від 24.02.2021 року № 727/5 свідоцтво про право на зайняття нотаріальної діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26.12.2011 року №8679 на ім`я [PERSON] анульовано. Згідно повідомлення Житомирського обласного державного нотаріального архіву станом на 07.04.2021 року документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса громадянином [PERSON] до нотаріального архіву не передавалися, у зв`язку з чим надати, зазначені в ухвалі суду документи, немає можливості (а.с.103-104). Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 18 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 114846 про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором 500963969 від 07 листопада 2014 року, укладений з АТ "Альфа-Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору про відступлення права вимоги за кредитним договором № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року є ТОВ " "Фінансова компанія "ІНВЕСТХІЛЛС ВЕСТА", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору про відступлення права вимоги за кредитним договором 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року є ТОВ "Вердикт Капітал", заборгованості за період з 16 січня 2019 року по 08 грудня 2020 року в сумі 60070,46 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 24980,54 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 14444,15 грн., строкова заборгованість за комісією 2310,84 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 18334,93 грн. (а.с.133). 28 січня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Малковою М.В. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яким є [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" (а.с.6). Відповідно ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст.\~89\~Закону України\~«Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року,\~№ 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про\~нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Крім того, представником позивача надано попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат на суму 9080 грн. Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. 12 січня 2021 року між [PERSON] та адвокатом Кобзаренком М.Ю. було укладено договір про надання правничої допомоги (а.с.11). Відповідно до\~ст.137\~ЦПК України,\~витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За\~результатами розгляду\~справи витрати\~на правничу\~допомогу адвоката\~підлягають розподілу\~між сторонами\~разом із\~іншими судовими\~витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Статтею 1\~Закону України\~від 20\~грудня 2011\~року «Про\~граничний розмір\~компенсації витрат\~на правову\~допомогу у\~цивільних та\~адміністративних справах» визначено граничний розмір витрат на правову допомогу. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (правова позиція, викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.05.2018р.). Судом встановлено, що позивачем, окрім витягу з договору про надання правничої допомоги від 12 лютого 2021 року, надано копію ордеру серії ВЕ № 1032043 та попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат (а.с.87-88). Однак, не надано акту приймання-передачі наданих послуг, платіжних документів про оплату таких послуг. Також, у своєму позові, позивач та його представник не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням викладеного, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 908 грн. за подання до суду позову, а також 454 грн. за подання заяви про забезпечення позову, від сплати яких позивач звільнений відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір"

Outcome: approved