Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON], 17 березня 1973року народження, яка проживає у [INFO], звернулась 06 червня 2018 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 02 жовтня 1991 року вона була прийнята в члени колгоспу «Жовтень» с. Качурівка Котовського району Одеської області, Це зазначено в протоколі № 12 від 07 жовтня 1991 року, та підтверджено архівним витягом № 82/03-19 від 15.08.2016 року архівного відділу Подільської районної державної адміністрації Одеської області. Однак у книзі розпоряджень представника президента України від 08.04.1993 року значиться розпорядження № 81 про реорганізацію колгоспу Жовтень в колективне сільськогосподарське підприємство «Качурівське», та, у звязку із знаходженням на збереженні по вагітності, а потім пологами, та перебуванням у відпустці по догляду за дитиною, вона була відсутня при проведені реорганізації колгоспу «Жовтень» та розмежуванні на земельні частки (паї). Відповідно до ст.1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» № 899-ІУ від 05.06.2003, право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; тому вона як колишній член колгоспу «Жовтень», має право на земельну частку (пай) в межах території Качурівської сільської ради Подільського (Котовського) району Одеської області. Але отримати відповідне право на виділення земельної частки (паю), вона позбавлена можливості, у звязку із завершенням розпаювання земель. \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачка зменшивши\~позовні вимоги\~просила суд\~ винести\~рішення,\~яким визнати\~за нею,\~[PERSON],\~право на\~ отримання земельної частки (паю) розміром 6,27 умовних кадастрових гектар із земель колишнього колгоспу «Жовтень» / КСП «Качурівське»/, Подільського, (до перейменування Котовського) району Одеської області та включити до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай), який додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Позивачка в судове засідання не зявилась. Надала заяву в якій позов підтримала та просила його задовольнити. Представник Подільської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Представник Куяльницької сільської ради в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої проти заявлених вимог не заперечував. Позов вважав обґрунтованим та просив розглянути справу за його відсутності. Представник відділу\~Подільському районі\~Головного управління\~Держгеокадастру у\~Одеській області\~у судове засідання не зявився. Про причини неявки суду не повідомив, заперечень до позову або заяв про розгляд справи у його відсутність не надавав. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України\~(неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно по п.24 Постанови пленуму ВСУ від 16.04.2004 N7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Відповідно до ст.1 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)"\~право на\~земельну частку\~(пай)\~мають колишні\~члени колективних\~сільськогосподарських підприємств,\~сільськогосподарських кооперативів,\~сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку (абз.7 ст.1 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)"). Зазначені правовідносини врегульовані Указом Президента України від 10.11.1994 року "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" із п.2 якого слідує, що місцеві Ради передають у колективну власність землі сільськогосподарським підприємствам, трудові колективи яких виявили бажання одержати землю у власність. Відповідно до зазначеного Указу кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства має право безперешкодно вийти з нього та одержати безкоштовно у приватну власність свою частку землі (пай) у натурі (на місцевості), що засвідчується державним актом на право приватної власності на землю. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Із зазначеного нормативного акта слідує, що право на земельну частку виникає у члена сільськогосподарського підприємства (в тому числі акціонерного товариства) з моменту одержання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю. Із ч.1 ст. 25 ЗК України слідує, що при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Відповідно до ч.5 ст.25 ЗК України особи, зазначені у ч. 1 ст. 25 ЗК України, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Відповідно до ст. 2 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" документами, що посвідчують право на земельну частку (пай) є, в тому числі, рішення суду про визнання права на земельну частку. Відповідно до положень ст.5 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів. Відповідно до ч.9, 10 ст.25 ЗК України органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій. Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначення. Доказом належності позивачці права на земельну частку (пай) є архівний витяг №82/03-19 від 15.08.2016 року, згідно якого у документах архівного фонду №46 «Колгосп «Жовтень», КСП «Качурівське» с . Качурівка в книзі протоколів засідань правлінь членів колгоспу значиться щодо прийому у члени колгоспу [PERSON] Згідно архівного витягу №83/03-19 від 15.08.2016 року, у документах архівного фонду №1 «Виконавчий комітет Котовської районної ради народних депутатів, Котовська районна рада» у книзі розпоряджень Представника Президента України від 08.04.1993 року значиться розпорядження №81 про реорганізацію колгоспу «Жовтень» в колективне сільськогосподарське підприємство «Качурівське». Згідно довідки Качурівської сільради №374 від 09.09.2016 року, [PERSON] дійсно була пропущена в списках пайщиків згідно схеми розподілу землі КСП «Качурівське», тому земельна ділянка (пай) їй не виділялась. Таким чином суд вважає вимогу позивача обґрунтованою та такою, що підлягає захисту у судовому порядку.

Outcome: approved