Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

У вересні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що [INFO] у неї народилась донька [PERSON] . Батьком дитини є відповідач у справі. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05 березня 2014 року у справі № 756/17689/13-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 грудня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Як стверджувала позивач, примусове виконання згаданого рішення суду здійснюється головним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рудьковською О.С. [PERSON] зазначала, що відповідач усіляко ухиляється від виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 березня 2014 року у справі № 756/17689/13-ц, допустив заборгованість зі сплати аліментів у сумі 271921,72 грн. З цих підстав позивач, покликаючись на норму ст. 196 СК України, просила суд стягнути з [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 серпня 2019 року до 31 серпня 2020 року у сумі 143650,39 грн. Відповідач відзив на позовну заяву [PERSON] не подав. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] . Батьком дитини є [PERSON] (а. с. 4). Ст. 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05 березня 2014 року у справі № 756/17689/13-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 грудня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 7-9). Указане судове рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 16 березня 2014 року. 28 травня 2014 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на виконання згаданого судового рішення (а. с. 41). Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Рижук Л.В. від 29 травня 2014 року відкрито виконавче провадження № 43501256 з виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 березня 2014 року у справі № 756/17689/13-ц (а. с. 42). На сьогодні примусове виконання згаданого рішення суду здійснюється головним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рудьковською О.С. Ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду. Згідно з ч. 3 ст. 71 цього Закону розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" (ч. 4 ст. 71 цього Закону). У ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Судом встановлено, що відповідач не сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] , стягнуті за рішенням суду. Розмір заборгованості за аліментами [PERSON] , нарахованої за період з 11 грудня 2013 року до 01 серпня 2020 року, становить 271921,72 грн, що підтверджується розрахунком від 14 серпня 2020 року, здійсненим головним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рудьковською О.С. (а. с. 10-14). Спору з приводу розміру заборгованості відповідача за аліментами немає, сторони погодились з її розрахунком, здійсненим державним виконавцем. Так, в матеріалах виконавчого провадження № 43501256 відсутні заяви боржника чи стягувача про незгоду з розрахунком розміру заборгованості (а. с. 39-151). Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження". Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: E = (A1 х 1 % х Q1) + (A2 х 1 % х Q2) +……….(An х 1 % х Qn), де: E - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати аліментів, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (такий механізм нарахування пені наведений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, від 03 квітня 2019 року № 333/6020/16-ц; постановах Верховного Суду від 01 серпня 2018 року № 646/165/16-ц, від 19 вересня 2018 року у справі № 695/2808/14-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі № 239/306/17, від 05 грудня 2018 року у справі № 372/264/15-ц). При цьому суд звертає увагу позивача на те, що заборгованість зі сплати аліментів за певний місяць виникає у перший день місяця, який є наступним за цим місяцем (наприклад, якщо аліменти не були сплачені за липень 2018 року, заборгованість з їх виплати виникає з 01 серпня 2018 року). Позивачем [PERSON] заявлено до стягнення пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 серпня 2019 року до 31 серпня 2020 року у сумі 143650,39 грн. Розрахунок пені здійснено позивачем неправильно. Так, пеня за прострочення [PERSON] сплати аліментів за період з 01 серпня 2019 року до 31 серпня 2020 року включно становить: 124908,39 грн (5231,33 грн х 1 % х 366) + (5231,33 грн х 1 % х 336) + (5208,66 грн х 1 % х 305) + (5287,33 грн х 1 % х 275) + (5324,66 грн х 1 % х 244) + (5287,33 грн х 1 % х 213) + (5287,33 грн х 1 % х 184) + (5287,33 грн х 1 % х 153) + (5092,66 грн х 1 % х 123) + (5092,66 грн х 1 % х 92) + (5092,66 грн х 1 % х 62) + (5092,66 грн х 1 % х 31) = 124908,39 грн). Сума пені за прострочення [PERSON] сплати аліментів не перевищує 100 % заборгованості за аліментами. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 124908,39 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 1249,08 грн.

Outcome: partial