Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство теплозабезпечення звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з червня 2014 року по квітень 2018 року в розмірі 15880,18 гривень. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач є споживачем послуг з централізованого теплопостачання та між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Однак [PERSON] належним чином не виконує обов'язки по оплаті послуг централізованого теплопостачання, внаслідок чого по особовому рахунку [NUMBER], який відкрито на ім'я відповідача виникла заборгованість в розмірі 15983,81 гривень. Комунальне підприємство теплозабезпечення зверталось до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON], але 10 січня 2018 року підприємству відмовлено у видачі судового наказу, що і стало приводом для звернення до суду в порядку позовного провадження. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 червня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачеві [PERSON] запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв'язку з чим згідно ст.279 ч.5 Цивільного процесуального кодексу України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст.247 ч.2 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законами України "Про теплопостачання", "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45. З довідки про склад сім'ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. На ім'я [PERSON] відкрито особовий рахунок [NUMBER], по якому через несплату коштів за надані послуги з теплопостачання рахується заборгованість в розмірі, що становить 15893,81 грн за період з червня 2014 року по квітень 2018 року. Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №146 від 17 жовтня 2014 року встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення. Згідно зі ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Підпунктом 5 п.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45, передбачено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 5 ч. 3 ст.20, п. 2 ч. 1 ст.21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг, тоді як на споживача покладається обов'язок своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Положення статей 67, 68, 162 Житлового кодексу України передбачає, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Наймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. З аналізу письмових доказів, які знаходяться в матеріалах справи, вбачається, що відповідач [PERSON] покладені на нього Законом зобов'язання щодо своєчасного внесення плати за послуги з централізованого теплопостачання не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем. Суд зазначає, що відсутність між позивачем та відповідачем договору на надання послуг не може бути безумовною підставою для звільнення від оплати послуг, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позову. У відповідності до ч.1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та про задоволення позову.

Outcome: approved