Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

02.02.2016 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором кредитної лінії № 17 від 29.02.2012 року. 04.04.2016 року Білокуракинським районним судом Луганської області було винесено заочне рішення яким позов було задоволено повністю. 16.03.2017 року від представника відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення, яку 05.05.2017 року було задоволено та заочне рішення від 04.04.2016 року було скасовано. В позовній заяві представник позивача вказав, що відповідно до укладеного договору кредитної лінії № 17 від 29.02.2012 року, зі змінами та доповненями внесеними додатковим договором № 1 від 27.08.2012 року, додатковим договором № 2 від 31.10.2012 року та додатковим договором № 3 від 12.02.2014 року ТОВ Фірма "Ремік ЛТД" отримала кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) на поповненя обігових коштів та придбання основних фондів з остаточним терміном повернення не пізніше 28.02.2015 року. Згідно умов договору максимальний ліміт кредитування становить 2000000 грн. 30.06.2017 року від представника позивача надійшло клопотання про збільшення розміру позовних вимог, де вказано, що в позовній заяві розрахунок заборгованності складений станом на 25.12.2015 рік, проте станом на 13.06.2017 рік заборгованість складає 4500431,29 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач та його представник у судове засідання не зявилися, надали заперечення на позов, в якому просять в задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи вимоги тим, що у кредитному договорі № 17 від 29.02.2012 року строк виконання основного зобов`язання визначений як строк повного погашення кредиту, а саме 28.02.2015 рік. Представник відповідача вважає, що позивачем було порушено шестимісячний строк, зазначений в ч.4 ст. 559 ЦК України, що є підставою для відмови в позові у звязку з припиненням права кредитора на щоволення своїх вимог за рахунок поручителя. Вимогу про повернення коштів за Договором кредитної лінії № 17 від 29.02.2012 року від позивача відповідач не отримував, та не знав її існування. Позивачем не було надано належних та допустимих доказів які б підтвердили отримання вимоги відповідачем. Звернення до суду з позовом не є належним доказом повідомлення поручителя про виконання боржником своїх вимог. Не дотримання процедури предявлення вимог до поручителя, є суттєвим порушенням, та суперечить закладеним в нормам та принципам поговору поруки. Викладене позбавляє поручителя прав наданих договором, та права на досудове мирне врегулювання спору. Крім того як відповідачу стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням господарського суду Луганської області від 09.02.2016 року у справі № 913/76/16 з ГОВ Фірма "Ремік ЛТД" вже стягнута заборгованість за Договором кредитної лінії № 17 від 29.02.2012 року, а саме прострочений борг в сумі 1740000 грн. 00 коп., прострочені відсотки по кредиту в сумі 518700 грн. 00 коп., прострочену комісію за резервування коштів в сумі 12 грн. 88 коп., 3% річних по простроченому основному боргу в сумі 54333 грн. 60 коп., 3% річних по прострочених відсотках в сумі 11335 грн. 98 коп., інфляційні втрати по простроченому основному боргу в сумі 835799 грн. 65 коп., інфляційні втрати по прострочених відсотках в сумі 129517 грн. 95 коп. Тобто Позивач в порушення вимог п. 4., ч. 1 ст 208 ЦПК України «спір між пиши самими сторонами, про той самий предмет і з тих ссших підстав розглядається в іншому суд», намагається стягнути грошові кошти, що вже були стягнуті іншим судом - Господарським судом Луганської області. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Зазначений Договір у чинність ст. 1054 ЦК України є кредитним. Згідно умов Договору, позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідно до п. 2.7.2 Договору встановлена процентна ставка в розмірі 20,3%, а з 12.02.2014 року19% річних, яка може бути встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному Договором. Згідно п. 2.7.2 Договору проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, та до повного погашення заборгованості за цим договором. Згідно п. 3.3.1 договору кредитної лінії позивач має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником та/або поручителем взятих на себе обовязків та недотримання умов, передбачених договором та/або Документами забезпечення, вимагати негайного повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом у тому числі, але не виключно, якщо позичальник вчасно не сплатив суму кредиту, її частину або проценти за користування кредитом або будь - які інші суми, які підлягають сплаті за договором. Відповідно до п. 5.3.2 договору кредитної лінії позичальник зобовязаний точно в строки, обумовлені цим договором, погашати кредит та своєчасно у визначені цим договором строки сплачувати плату (проценти) за користування кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобовязань за цим договором на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі, а також у повному обсязі всі платежі та відшкодувати завдані збитки. Банк неодноразово звертався до відділення поштового зв'язку УДППЗ «Укрпошта» з вимогою направлення Вимог про дострокове повернення кредиту та інших документів на територію Луганської області, де проводиться антитерористична операція, але працівники УДППЗ «Укрпошта» відмовляли у відправленні поштової кореспонденції на зазначену територію. Враховуючи вищевикладені обставини, Вимогу № 46-02/264-645 від 26.11.2015 року про дострокове повернення Кредиту за Договором кредитної лінії № 17 від 29.02.2012 року було направлено Позичальнику електронною поштою та поштою відповідно до рекомендацій УДППЗ «Укрпошта» викладених на веб-сайті УДППЗ "Укрпошта". Зазначену Вимогу оформлено та залишено на поштовому відділенні для їх отримання Відповідачем відповідно до рекомендацій УДППЗ «Укрпошта». Для забезпечення виконання кредитних зобовязань між позивачем та відповідачем - [PERSON] було укладено договір поруки № 17/31 від 29.02.2012 року, згідно якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобовязання за кредитним договором. 12.02.2014 року даний договір було розірвано, але 12.02.2014 року між сторонами було укладено новий договір поруки 17/32, згідно якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобовязання за кредитним договором частково або в повному обсязі. Судом встановлено, що позичальником було порушено умови договору кредитної лінії, а саме щодо сплати основного боргу та відсотків за кредитом внаслідок чого заборгованість за договором кредитної лінії склала станом на 25.12.2015 року 3294728,12 грн., у тому числі: борг по кредиту з 01.07.2014 року по 24.12.2015 рік в розмірі 1740000 грн.; відсотки по кредиту з 07.07.2014 року по 24.12.2015 рік в розмірі 518700 грн.; комісія за резервування коштів з 07.07.2014 року по 24.12.2015 рік в сумі - 12,88 грн., пеня за непогашення комісії за резервування коштів з 07.07.2014 року по 06.01.2015 рік в сумі - 1,66 грн., три проценти річних по простроченому основному боргу з 01.07.2014 року по 24.12.2015 рік в сумі 59330,87 грн; три проценти річних по прострочених відсотках з 07.07.2014 року по 24.12.2015 рік в сумі 11335,99 грн; інфляційні нарахування по простроченому основному боргу з 01.07.2014 року по 30.11.2015 рік в розмірі 835826 грн.; інфляційні нарахування по прострочених відсотках з 07.07.2014 року по 30.11.2015 рік в розмірі 129520,72 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Станом на 13.06.2017 рік заборгованість складає 4500431,29 грн. у тому числі: борг по кредиту в розмірі 1740000 грн.; відсотки по кредиту з 07.07.2014 року по 12.06.2017 рік в розмірі 1003220 грн.; комісія за резервування коштів з 07.07.2014 року по 12.06.2017 рік в сумі - 12,88 грн., пеня за непогашення комісії за резервування коштів з 07.07.2014 року по 12.06.2017 рік в сумі - 14,26 грн., три проценти річних по простроченому основному боргу з 01.07.2014 року по 12.06.2017 рік в сумі 135843,20 грн; три проценти річних по прострочених відсотках з 07.07.2014 року по 12.06.2017 рік в сумі 44018,44 грн; інфляційні нарахування по простроченому основному боргу з серпня 2014 року по травень 2017 року в розмірі 1289220 грн.; інфляційні нарахування по прострочених відсотках з серпня 2014 року по травень 2017 року в розмірі 288100,51 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Божник, який прострочив виконання грошового зобовязання , на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 541 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved