Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство "АвтоКраз" звернулось до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин та зняття з реєстрації місця проживання. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що Холдингова компанія "АвтоКраз" (протоколом Загальних зборів акціонерів № 21 від 21.03.2012 року найменування змінене на Публічне акціонерне товариство "АвтоКраз") є власником гуртожитку № 9 за адресою: м. Кременчук, вул. Маяковського, 11/1. В даному гуртожитку Публічним акціонерним товариством "АвтоКраз" було надано у користування жиле приміщення [PERSON]. Станом на 20.11.2013 року [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], але фактично у гуртожитку не проживає з січня 2007 року. Фактичне місце проживання відповідача невідоме. З огляду на такі обставини позивач просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, на адресу суду направив заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу без його участі; проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлялась у відповідності до положень ст. 74 ЦПК України - за адресою місця проживання чи місця перебування фізичної особи, зареєстрованої у встановленому законом порядку. Згідно ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності № 181, виданого 11 липня 2001 року на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області за № 1130 від 06.07.2001 року про оформлення права власності ВАТ ХК "АвтоКрАЗ" (протоколом загальних зборів № 21 від 21.03.2012 р. найменування товариства змінено на ПАТ "АвтоКрАЗ") є власником будівлі гуртожитку № 9 по вул. Маяковського, 11/1 в м. Кременчуці. Відповідно до наявної світлокопії "Форми А" - [PERSON] з 17.01.2007 року значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] у спірному гуртожитку не проживає з січня 2007 року; речі, що йому належать, в гуртожитку відсутні, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом № 37 від 20.11.2013 року. Відповідач з реєстраційного обліку за місцем реєстрації в добровільному порядку, незважаючи на факт не проживанням в гуртожитку, не знявся та залишається зареєстрованим. Відповідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 вищевказаного Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. На підставі встановлених в судовому засіданні обставин та підстав, беручи до уваги відсутність відповідача в спірному гуртожитку понад 6 місяців, суд прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved