Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09 серпня 2014 року між нею (Інвестор) та [PERSON] (Забудовник) було укладено інвестиційний договір, згідно якого Забудовник прийняв Інвестора в реконструкцію приміщення гуртожитку в [ADDRESS] у багатоквартирний житловий будинок, здійснюючи при цьому за рахунок коштів Інвестора інвестування будівництва квартири [ADDRESS], площею орієнтовно 69,0 кв. м. Об'єкт, що підлягав реконструкції - приміщення гуртожитку загальною площею 3077 кв. м., належить на праві власності відповідачці, згідно договору купівлі-продажу від 06 серпня 2014 року. Інвестиційний договір між сторонами було укладено у серпні 2014 року, в той же час, як їй відомо, було розпочато будівельні роботи по проведенню запланованої реконструкції гуртожитку, які завершено орієнтовно наприкінці вересня 2014 року. Про завершення будівельних робіт по реконструкції приміщення гуртожитку у багатоквартирний житловий будинок вона дізналася випадково від знайомих. Дві її вимоги від 07 жовтня та від 10 жовтня 2014 року про надання інформації про стан виконання умов інвестиційного договору та передачу у власність квартири [ADDRESS] [PERSON] було проігноровано, хоча вона особисто вручила їх їй під розписку, жодної інформації з цього приводу вона не отримала. 13 листопада 2014 року [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визнання права власності. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 серпня 2014 року між Приватним вищим навчальним закладом «Рівненський інститут слов'янознавства Київського славістичного університету» в особі директора [PERSON] та нею, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - будівлі гуртожитку, що розташована в [ADDRESS]. Загальна площа будівлі гуртожитку - 3077 кв. м. Того ж таки 06 серпня 2014 року між нею (Замовник)та ТОВ фірмою «Екомедтех» (Підрядник) було укладено Договір підряду. Будівельні роботи по капітальному ремонту покрівлі гуртожитку та переоснащенню його у багатоквартирний житловий будинок здійснювалися за її кошти та із її матеріалів. Представник позивача-відповідача [PERSON] в судовому засіданні первісний позов підтримав і просив суд визнати за [PERSON] право власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS]. Зустрічний позов [PERSON] про визнання за нею права власності на вказану квартиру не визнав і просив суд в позові відмовити. Крім того пояснив, що позивачка вснесла грошові кошти для реконструкції спірної квартири, в якій вона в подальшому мала намір проживати. Представник відповідача-позивача [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] не визнала і просила в задоволенні позову відмовити. Зустрічний позов підтримала і просила суд визнати за [PERSON] право власності квартири та площі загального користування, що знаходяться в багатоквартирному житловому будинку, який розташований за адресою [ADDRESS]. Також представник пояснила, що твердження представника позивача про те, що [PERSON] внесла повністю грошові кошти за ремонт квартири не відповідає дійсності , оскільки жодними належними доказами даний факт не підтверджується. Крім того вказує, що [PERSON] являючись власником житлового приміщення по [ADDRESS] провела ремонт квартир, які були в занедбаному стані, а саме, було проведено косметичний ремонт стін , поставлені нові двері та вікна в квартирах, постелена нова підлога, в санузлах поставлена нова сантехніка, покладена плитка на підлогу. Жодним чином ніяких перепланувань або знесення несучих конструкцій квартири не проводилось, що підтверджується відповідними актами про прийняття квартир в експлуатацію. Крім того, площа квартир не збільшилась. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки позовні вимоги є недоведеними та безпідставними. В той же час, зустрічний позов [PERSON] суд визнає доведеним та обґрунтованим, а тому він підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 06 серпня 2014 року між Приватним вищим навчальним закладом «Рівненський інститут слов'янознавства Київського славістичного університету» в особі директора [PERSON] та [PERSON], було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна - будівлі гуртожитку, що розташована в [ADDRESS] (посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №902). Загальна площа будівлі гуртожитку - 3077 кв. м. Факт визнання приватної власності на будинок [ADDRESS] загальною площею 3077 кв.м. зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 25253237 від 06.08.2014 року за [PERSON] Крім того, судом встановлено, що приватне акціонерне товариство " Рівнебуд", на підставі рішення Рівненської міської ради народних депутатів від 16.03.1995 р. № 28 видано державний акт серії РВ 00004 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,53 га. для обслуговування адміністративних та житлових будівель. Дане житлове приміщення згідно купівлі-продажу не перебуває в заставі, під арештом, немає спорів в суді, не продана, не подарована та інше. Крім того немає самочинних добудов , перебудов, перепланувань у будівлі. Також 06 серпня 2014 року між [PERSON] (Замовник) та ТОВ фірмою «Екомедтех» (Підрядник) було укладено Договір підряду. 09 серпня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено інвестиційний договір , згідно якого остання зобов"язувалась надати [PERSON] грошові кошти для ремонту квартири [ADDRESS]. Будівельні роботи по капітальному ремонту покрівлі гуртожитку та переоснащенню його у багатоквартирний житловий будинок здійснювалися за кошти та із матеріалів Замовника, [PERSON],що в повній мірі підтверджується квитанціями про купівлю будівельних матеріалів на загальну суму 342 729,59 грн., актом здавання-приймання виконаних робіт №1 від 10 вересня 2014 року та квитанцією №ПН60655СІ від 15 жовтня 2014 року на 92500,00 грн. (оплата проведених ТОВ фірмою «Екомедтех» будівельних робіт), декларацією про готовність об»єкта до експлуатації - капітальний ремонт покрівлі будівлі гуртожитку на [ADDRESS] виданої ДАБК у Рівненській області. Згідно вказаної декларації вказаний будинок готовий до експлуатації. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною другою ст..124 Конституції України встановлено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року №15-рп/2002 положення частини другої ст. 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист. Відповідно до ст.16 ЦК України серед інших способів захисту цивільних прав є визнання права та інтересів. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як встановлено ч.1 ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Переробкою є використання однієї речі (матеріалу), в результаті чого створюється нова річ, право власності на яку набувається особою, що здійснила таку переробку, відповідно до положень ст. 332 ЦК України. Згідно з вимогами ст.392 ЦК України власник вправі пред'явити позов про визнання його прав власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Закону україни " Провнесення змін до деяких законодавчих актів України щодо переобладнання та перепланування жилих приміщень" вказаний будинок віднесений до переліку об"єктів будівництва та будівельних робіт, які проводяться без отримання документа, що дає право на їх виконання, і після завершення яких об"єкт не потребує прийняття в експлуатацію. Під поняттям " Об"єкт будівництва" необхідно розуміти, що це частини будівель і споруд, якими, зокрема, є квартири у багатоквартирному житловому будинку. Тобто аналізуючи вказаний закон необхідно розуміти, що переобладнання та перепланування не потребує жодних дозволів, а здійснення реконструкції та капітального ремонту квартир, інших частини будівель і споруд значно спрощено. Суд вважає, здійснення реконструкції та капітального ремонту квартир у вищевказаному будинку відповідає нормам містобудівного законодавства. Згідно технічного паспорта на будинок [ADDRESS] від 22 серпня 2014 року будинку присвоєний інвентарний номер № 15-08-14 та внесені відповідні зміни , визначено номера квартир та відповідно жила , загальна та підсобна площа. Також відповідно до даного технічного паспорта власником будинку [PERSON] не здійснено самочинних перебудов та добудов. Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для визнання за [PERSON] права власності на квартири та площі загального користування, що знаходяться в багатоквартирному житловому будинку, який розташований за адресою [ADDRESS]. Що стосується позовних вимог [PERSON], суд враховує, що позивачем-відповідачем належними, допустимими та достатніми доказами не доведено наявності встановлених чинним законодавством підстав для визнання за нею права власності на квартиру у реконструйованому [PERSON] житловому будинку, оскільки позивачкою не надано підтверджуючих документів про внесення нею коштів для ремонту квартири [ADDRESS], а тому в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити повністю. При цьому суд приймає до уваги, що [PERSON] не надано суду доказів щодо належного виконання умов договору. На підставі викладеного та кеpуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved