Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначили, що квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла [INFO], після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частки квартири [ADDRESS]. Також зазначили, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею за законом після смерті сестри [PERSON], однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку із відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини. Крім того зазначили, що [PERSON] помер [INFO], після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частки квартири [ADDRESS]. Також зазначили, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті чоловіка та батька відповідно, [PERSON], однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру. За таких обставин позивачі позбавлені можливості оформити право власності за ними в порядку спадкування, просили встановити факт постійного проживання на моменту відкриття спадщини, більше п'яти років між [PERSON] та [PERSON] та встановити факт того, що [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON], яка померла [INFO]; визнати за [PERSON] право власності на ? частку квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частку квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частку квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]; визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] за кожним, у зв'язку із втратою правовстановлюючих документів. В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Позивач та представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судове засідання надав заяву, якою підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги, надала заяву, якою підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача - Маріупольської міської ради Іванченко Н.О., яка діє на підставі довіреності, надала заяву в судове засідання, якою просила провести розгляд справи без її участі, винести рішення відповідно до норм діючого законодавства. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що власниками квартири [ADDRESS] належала на праві приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 31.10. 1996 року. (а.с. 17) Згідно актового запису № 169 від 20.02. 2014 року, виданого Приморським відділом державної РАЦС реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO]. (а.с.76) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді належної їй на праві власності 1/4 частки квартири [ADDRESS]. Згідно довідки № 152 від 03.02. 2016 року, виданої ККП "Керуюча компанія "Приморська", [PERSON], 1946 року народження проживала за адресою: [ADDRESS] з 13.06. 1989 року разом з сестрою [PERSON], яка померла [INFO]. (а.с.69) Статтею 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При вирішенні даної заяви суд приймає до уваги п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», де передбачено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. За таких обставин, суд приходить до висновку, що матеріалами справи у повній мірі підтверджено факт проживання [PERSON] та [PERSON] постійно на час відкриття спадщини більше п'яти років, що дає підставі для встановлення факту того, що [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON], а тому в цій частині позовні вимоги задовольняє. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи. Статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкритті спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином встановлено, що [PERSON] відповідно до положення ст. 1264 ЦК України є спадкоємицею четвертої черги, після смерті [PERSON] Згідно особового рахунку [NUMBER] від 26.10. 2015 року, виданого ККП "Керуюча компанія "Приморська" загальна площа [ADDRESS] становить 56,0 кв.м. (а.с.16) В той самий час, з технічного паспорту від 14.04. 2015 року на квартиру [ADDRESS] вбачається, що загальна площа квартири становить 55,9 кв.м., а житлова 39,9 кв.м. (а.с.19-22) Як вбачається зі спадкової справи № 112/2015, заведеної після смерті [PERSON], померлої [INFO], її сестра [PERSON] через представника [PERSON], у встановлений законом строк звернулась з заявою про прийняття спадщини. (а.с.36-37) Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Лашиною Н.Г. від 12.11 2015 року за № 580/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частки квартири [ADDRESS], після смерті сестри [PERSON], у зв'язку із відсутністю документів щодо родинних відносин спадкодавця та спадкоємця та відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. (а.с.47) Разом із тим, згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Приморським відділом державної РАЦС реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO]. (а.с.18) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді належної йому на праві власності 1/4 частки квартири [ADDRESS]. Як вбачається зі спадкової справи № 110/2015, заведеної після смерті [PERSON], померлого [INFO], його син [PERSON] та його дружина [PERSON] через представника, у встановлений законом строк звернулись з заявою про прийняття спадщини. (а.с.55-66) Постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Лашиної Н.Г. від 10.11 2015 року за № 574/02-31, від 10.11.2015 року за № 575/02-31 позивачам кожному окремо відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частки квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON], у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності вищевказаної частки квартири спадкодавцеві. (а.с.65,66) Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР, яка діяла на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилась після його смерті. Позивачі відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, яка діяла на час відкриття спадщини, є спадкоємцями за законом, оскільки вони постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та є такими, що фактично прийняли спадщину, яка залишились після смерті чоловіка та батька відповідно, у вигляді частки квартири [ADDRESS], що підтверджується копією особового рахунку [NUMBER] від 02.11. 2015 року та довідкою № 1839 від 02.11. 2015 року. Стосовно позовних вимог в частині визнання права власності по ? частці квартири [ADDRESS] за позивачами, у зв'язку із втратою правовстановлюючого документу, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07. 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачами правомірно набуто право власності на частку квартири. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05. 2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За наведених обставин у інший спосіб, крім як за рішенням суду, позивачі, які є спадкоємцями за законом, не можуть реалізувати своє право на прийняття спадщини та визнання права власності за ними, тому, з метою захисту спадкових справ позивачів суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved