Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

У лютому 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу № 188 нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , укладений між відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від свого імені зі згоди своєї матері на підставі Витягу з рішення Корабельної районної виконавчої ради м. Миколаєва, з однієї сторони, та ним, [PERSON] , з другої сторони, посвідчений на Універсальній Товарній Біржі "Марія" 22 лютого 2000 року, зареєстрований в "Журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю" № 188 від 22.02.2000 року, право власності на квартиру було зареєстровано за позивачем в Миколаївському КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за р. № 5050 в реєстровій книзі № 131 від 23.03.2000 року. Дана угода була виконана сторонами повністю. На теперішній час позивачу стало відомо, що вищезазначений договір купівлі - продажу нерухомого майна необхідно в судовому порядку визнати дійсним. Сторони при укладені договору купівлі - продажу керувалися ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», відповідно до якої угоди, які зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, тому позивач вважала, що договір укладено згідно вимог чинного на той час законодавства. На підставі вищевикладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. 05.02.2019 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Одночасно, в ухвалі роз`яснено відповідачам, що вони мають право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позов і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження. Відповідачам було направлено ухвалу про відкриття провадження, проте, у встановлений в ухвалі строк, відповідачі відзиву та клопотань до суду не надали, [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча судом про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, доказів про поважність причин неявки суду не надали. Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, будь - яких заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані суду письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із такого. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УРСР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною. Судом встановлено, що 22 лютого 2000 року позивач [PERSON] , з однієї сторони, та відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від свого імені зі згоди своєї матері на підставі Витягу з рішення Корабельної районної виконавчої ради м. Миколаєва, з другої сторони, уклали договір № 188 купівлі - продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . Вказаний договір купівлі - продажу був посвідчений 22 лютого 2000 року на Універсальній Товарній Біржі Марія ", зареєстрований в "Журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю" за № 188, та 23 березня 2000 року право власності на квартиру було зареєстровано за позивачем в Миколаївському КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за р. № 5050 в реєстраційній книзі № 131. Однак через невідповідність даного договору вимогам закону, позивач позбавлений можливості розпорядитися належним їм майном. На підставі викладеного, суд вважає за можливе, відповідно до норм ч. 2 ст. 47 ЦК УССР задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved