Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з підстав, викладених в заяві. Просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.10.2010 року у розмірі 16629,68 грн. станом на 21.09.2020 року, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп.. Ухвалою від 30.10.2020 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін о 10.00 годині 25.11.2020 року. 25.11.2020 року представник позивача в судове засідання не з`явився, але відповідно до клопотання (а.с.56), просить суд справу розглянути без участі представника банку, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в призначений час 25.11.2020 року в судове засідання не з`явився, але надіслала заяву, якою просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю та не заперечив проти їх задоволення (а.с. 66). Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом при вивченні матеріалів справи встановлено, що відповідно до умов кредитного договору б/н від 20.10.2010 року (а.с.13) позивачем АТ КБ "ПриватБанк" відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці (а.с. 11). Для користування кредитним картковим рахунком Відповідач отримав кредитну картку з певним строком дії, яка в подальшому перевипускалася, і строк дії останньої з них - травень місяць 2021 року, що підтверджується довідкою (а.с. 12). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 5800 грн. 00 коп., що також підтверджено відповідною довідкою (а.с.11). Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості. Умови кредитування та користування банківськими послугами викладені в «Тарифах банку» (а.с. 14) та «Умовах та правилах надання банківських послуг» (а.с. 15-39), які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.2.3, п. 2.1.2.4 Договору на підставі якого Відповідач при укладанні Договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов Договору, в зв`язку з чим, відповідно до наявного розрахунку заборгованості (а.с.4-10), а також виписки за договором (а.с. 48-53) станом на21.09.2020 року виникла заборгованість в розмірі 16629,68 грн., з яких: - 11702,47 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 801,27 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.. 625 ЦК України; - 4125,94 грн. - нарахована пеня. Тому, просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.10.2010 року у розмірі 16629,68 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп.. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд відповідно до частини 2 вказаної статті може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. За таких обставин, в силу умов Договору та ст.ст. 526, 625, 1050 ЦК України, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню, оскільки будь-яких доказів виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором не надано та він визнав позов в повному обсязі.. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Але, оскільки в данному випадку справа розглядається у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а згідно вимог ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання і заява відповідача про визнання позову розглянута та прийнята до уваги у відкритому судовому засіданні, то суд вважає, що норма ч. 1 статті 142 ЦПК України не підлягає застосуванню. Тому, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору в розмірі 2102,00 грн..

Outcome: approved