Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину будинку,надвірних споруд та земельної ділянки, посилаючись на те, що з 22 грудня 1973 року сторони проживали в зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання сторони придбали будинок в с.Велика Бурімка вул.Леніна,40 Чорнобаївського району ринковою вартістю 34709 грн., що являється спільною власністю подружжя, та приватизували земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3628 га вартістю 30209 грн. 78 коп., яка розташована за тією ж адресою. Будинок і земельна ділянка зареєстровані за відповідачем [PERSON] відповідно за свідоцтвом про право власності на нерухоме майно САК №0306353 від 20 лютого 2014 року та державного акту про право приватної власності на землю серії ЯГ №626985 від 19 грудня 2006 року. Мотивуючи тим, що майно було придбано в період шлюбу, позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку та земельної ділянки, відповідачу також залишити 1/2 частину будинку і земельної ділянки. Представник позивача в судове засідання не з"явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з"явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, про що свідчить росписка про отримання судової повістки. Причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсуності не подав. За згодою позивача суд ухвалив заочне рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. В зв"язку з відсутністю в судовому засіданні сторін фіксування процесу за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалось на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України.. Суд встановив такі обставини справи та визначив відповідно до них правовідносини. З 22 грудня 1973 року сторони проживали в зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання сторони придбали будинок в с.Велика Бурімка вул.Леніна,40 Чорнобаївського району ринковою вартістю 34709 грн., що являється спільною власністю подружжя, та приватизували земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3628 га вартістю 30209 грн. 78 коп., яка розташована за тією ж адресою. Будинок і земельна ділянка зареєстровані за відповідачем [PERSON] відповідно за свідоцтвом про право власності на нерухоме майно САК №0306353 від 20 лютого 2014 року та державного акту про право приватної власності на землю серії ЯГ №626985 від 19 грудня 2006 року. Вважаючи частки сторін в спільному майні подружжя рівними, позивач просила визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку з надвірними спорудами та 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 8 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.61 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В зв"язку з відсутністю заперечень відповідача проти позову суд вважає, що порушене право власності позивача на частку в спільному майні подружжя підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права власності на 1/2 частину будинку і земельної ділянки, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Outcome: approved