Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

У березні 2014 року позивачі звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що на підставі рішення виконавчого комітету Богунської районної ради міста Житомира відповідачу [PERSON] та членам його сім'ї в складі п'яти осіб було надано для проживання трикімнатну квартиру [ADDRESS] та видано ордер на право вселення до неї. Однак з 1994 року він не проживає у цій квартирі, але залишається зареєстрованим в ній. Відповідач [PERSON] також не проживає у квартирі з часу свого народження, проживаючи в іншому помешканні. Вони більше шести місяців не проживають у квартирі без поважних, не несуть витрат з її утримання, не сплачуть коштів за житлово-комунальні послуги, які сплачуються позивачами, тому на підставі ст. 72 ЖК України позивачі просять визнати їх такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Позивачі в судовому засіданні вимоги позову підтримали, обґрунтовуючи викладеними в позовній заяві обставинами, пояснивши, що у квартирі фактично проживають вони, відповідач [PERSON] є квартиронаймачем, але проживає за іншою адресою зі своєю дружиною. Особистих речей відповідачів у квартирі немає. Позивач [PERSON] не заперечувала, що в 2013 році її батько - відповідач [PERSON] звертався до неї з проханням вселитися до квартири, але не був вселений, оскільки не було куди, так як всі кімнати зайняті. І на теперішній час також, окрім них, у квартирі проживають дружина її сина - позивача [PERSON] та їхня малолітня дитина. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що не проживає у наданій йому на сім'ю квартирі, однак у кінці 2013 року хотів заселитися до квартири, однак не зміг цього зробити через те, що позивач йому відмовила, пояснивши тим, що йому є де жити, а в кімнаті, яку він раніше займав, проживає його онук - позивач [PERSON] зі своєю сім'єю. Ключів від квартири у нього немає і за житлово-комунальні послуги сплачує позивач [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки до суду не повідомила. Представник третьої особи КП "ВЖРЕП № 8" Житомирської міської ради в судове засідання також повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив. Третя особа [PERSON]. в судовому засіданні вважала вимоги позову такими, що не підлягають задоволенню, та пояснила, що відповідач [PERSON] є її дочкою і з часу її народження у даній квартирі вона не проживала та її особистих речей там немає. Суд, заслухавши позивачів, відповідача, третю особу та свідка, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.\- Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить до комунальної власності та в ній мають зареєстроване місце проживання позивачі, відповідачі ([PERSON] - з 15.12.1978 року, а [PERSON] - з 04.07.2012 року), третя особа [PERSON] та малолітня [PERSON], 2011 року народження, і при цьому квартиронаймачем є відповідач [PERSON], що вбачається з довідки КП "ВЖРЕП № 8" Житомирської міської ради № 1669 від 24.12.2013 року. Згідно акта від 11.12.2013 року, складеного працівниками КП "ВЖРЕП № 8" Житомирської міської ради, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у квартирі [ADDRESS] з 1994 року. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], якою підписано вказаний акт, підтвердила факт непроживання відповідачів у квартирі з часу, зазначеного в акті, а також надала показання про те, що відповідача [PERSON] взагалі ніколи у квартирі не бачила і з нею незнайома. Аналіз встановлених судом обставин та досліджених доказів свідчить про те, що відповідач [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] понад 6 місяців без поважних причин, оскільки доказів на підтвердження наявності поважних причин не проживання у вказаній квартирі суду не надано, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням згідно ст. 72 ЖК України. Разом з тим, на підставі пояснень позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] суд встановив, що останній звертався до неї в кінці 2013 року з проханням вселитися до квартири, на що не отримав позитивної відповіді, чого не заперечувала позивач [PERSON] у судовому засіданні. Такі обставини вказують на те, що квартиронаймач [PERSON] за кілька місяців до подання позову до суду мав намір вселитися до помешкання за зареєстрованим його місцем проживання - у квартиру [ADDRESS], але не вселився до неї з незалежних від нього обставин. А отже, на переконання суду, причини його не проживання у цій квартирі є поважними. За наведених обставин вимоги позову щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та не ґрунтуються на вимогах закону, а тому є безпідставними. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь позивача [PERSON] судовий збір в сумі 243,60 грн., оплачений нею за подання до суду позову, що підтверджено документально. Враховуючи викладене,

Outcome: partial