Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області звернувся керівник Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області з позовом в інтересах держави в особі Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області до [PERSON], третя особа Вершинська сільська рада Більмацького району Запорізької області, в якому просить розірвати договір оренди невитребуваних земельних часток (паїв) № 2, укладений 25.02.2014 року між Більмацькою районною державною адміністрацією Запорізької області та [PERSON], який зареєстрований у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Вершинської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області землі від 05.03.2014 № 164, зобов'язати відповідача повернути позивачу вказану земельну ділянку та стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконує зобов'язання за договором оренди землі щодо своєчасного внесення орендної плати за землю протягом 2015-2016 років, що значною мірою позбавляє орендодавця того, на що він розраховував при укладенні договору, вважає таке порушення істотним і систематичним, таким, яке порушує економічні інтереси держави, райдержадміністрація належно не виконує свої функції по контролю за використанням орендованих земель, що спонукало прокурора звернутися до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні прокурор та представник позивач позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач та його представник в останнє судове засідання не з'явилися, однак про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, під час попередніх судових засідань відповідач та його представник позов не визнавали, посилаючись на те, що за час розгляду справи заборгованість з орендної плати погашена, орендодавець не несе економічних втрат від несплати орендної плати, оскільки вказані кошти надходять до бюджету сільської ради, від розірвання договору оренди землі місцевий бюджет лише втратить, так як бажаючих взяти в оренду земельну ділянку для сінокосіння немає, а орендар обіцяє в подальшому своєчасно сплачувати орендну плату. Представник третьої особи Вершинської сільської ради Більмацького району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та повідомив, що позовні вимоги позивача визнає і просить їх задовольнити. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 25.02.2014 року між Куйбишевською (Більмацькою) районною державною адміністрацією Запорізької області та [PERSON] укладений договір оренди невитребуваних земельних часток (паїв) № 2, який зареєстрований у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Вершинської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області землі від 05.03.2014 № 164 (а.с.12-14, 16). Відповідно до умов вказаного договору відповідачу в оренду були передані не витребувані земельні частки (паї) (сіножаті) із земель колишнього КСП "Вершина" загальною площею 17,7492 га вартістю 86 371, 64 грн., які розміщені в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом на території Вершинської сільської ради, відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації від 29.01.2014 № 46 та призначені для сінокосіння. Договір вступає в дію з моменту його реєстрації і діє до 25.02.2024 року, сторони не мають права в односторонньому порядку відмовитись від виконання умов цього договору. Орендар зобов'язався своєчасно сплачувати орендну плату у строки встановленні чинним законодавством у грошовій формі в розмірі 6 %, що становить 5 182, 30 грн. на рік, з урахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки землі, але не менше розміру встановленого чинним законодавством. Згідно листа Більмацького відділення Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 19.06.2017 року № 63/9/08-10-13-014 заборгованість [PERSON] зі сплати орендної плати станом на 19.06.2017 року складає 14 239, 98 грн., в тому числі за 2015 рік 6 472,72 грн., за 2016 рік 7 767,26 грн., що була нарахована згідно податкових повідомлень-рішень № 27735-17 від 30.06.2015 року та № 8011-13 від 08.06.2016 року відповідно (а.с.21). Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.12.2016 року по справі № 808/3008/16 задоволено адміністративний позов Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області та стягнуто з [PERSON] податковий борг з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 14 239,98 грн. (а.с.60-62). Згідно зі ст.ст.10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.ст.59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, як встановлено судом на момент звернення з позовом до суду заборгованість відповідача з орендної плати за 2015-2016 роки становила 14 239,98 грн., однак, відповідачем під час розгляду справи в суді погашено заборгованість з орендної плати в повному обсязі в сумі 14 240,00 грн., що підтверджується квитанцією від 09.10.2017 року та довідкою про податкову заборгованість станом на 10.10.2017 року (а.с.63-64). Дану обставину не заперечували під час розгляду справи ані прокурор, ані представник позивача. При вирішенні питання наявності підстав для дострокового розірвання договору оренди землі суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини другої ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Тобто відносини з приводу оренди земельної ділянки регулюються як ЦК України так і Законом України "Про оренду землі", який є спеціальним законом по відношенню до загальних норм ЦК України. Стаття 1 Закону України "Про оренду землі" зазначає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до положень ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. 24 і ст. 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку про те, що у разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки, дана обставина може бути підставою для розірвання такого договору. Зазначений висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12, яка є обов'язковою у правозастосуванні судами і відповідно до положень статей 214, 360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норм до спірних правовідносин. Судом встановлено, що відповідно до п.287.5 ст. 287 Податкового кодексу України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення, проте орендар сплатив орендну плату в повному обсязі лише після звернення прокурора з даним позовом до суду. За таких обставин, судом враховується, що на час предявлення позову прокурором права позивача були порушені, а в подальшому відновлені несвоєчасною сплатою орендної плати, оскільки сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати, є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.02.2017р. у справі №235/1629/16-ц. Оскільки судом встановлено, що умови договору оренди не допускають оплату орендної плати у будь-який інший період, суд приходить висновку, що відповідачем були порушені умови договору оренди в частині своєчасної оплати орендних платежів. Судом встановлено, що відповідач систематично не сплачує орендну плату у встановлені строки, а тому порушення виконання зобов'язання відповідачем є істотними в розумінні ст. 651 ЦК України. Таким чином, суд вважає позовні вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Оскільки судом задоволено позовні вимоги про розірвання договору оренди землі від 25.02.2014 року, то підлягає задоволенню позовна вимога про зобов'язання відповідача повернути спірну земельну ділянку позивачу. Статтею 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" встановлено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно ст. 45 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру". Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно із вимогами ч. 1 ст.13 та ч. 1 ст.14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Порушення встановленого законом порядку володіння, користування і розпорядження землями спричиняють шкоду державі і є підставою для втручання органів прокуратури, у тому числі для звернення з позовами до суду в інтересах держави щодо стягнення орендної плати, припинення права користування земельною ділянкою. Систематична несплата відповідачем орендної плати призводить не тільки до порушення економічних інтересів держави. Вказане також порушує економічні інтереси відповідних територіальних громад Запорізької області, оскільки призводить до недоотримання місцевим, обласним бюджетами коштів, які можуть бути використані для задоволення нагальних потреб територіальної громади. Крім того, перебування земельної ділянки у користуванні відповідача на підставі договору оренди, унеможливлює її передачу у користування платоспроможного користувача та отримання додаткового доходу місцевим бюджетом. Вказані порушення інтересів держави та інтересів територіальної громади області свідчать про наявність "порушень інтересів держави" у розумінні ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та наявність підстав представництва. Таким чином, Більмацька районна державна адміністрація Запорізької області є органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, проте належні заходи щодо захисту порушених інтересів держави не вживались. За таких обставин, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд відхиляє доводи відповідача щодо доцільності збереження існуючого договору оренди землі через відсутність бажаючих взяти в оренду земельну ділянку для сінокосіння та відсутність порушень прав і законних інтересів позивача через те, що кошти мають надходити лише до бюджету сільської ради, оскільки такі доводи є помилковими, вони жодним чином не обґрунтовані та не звільняють відповідача від обов'язку належно виконувати умови договору і своєчасно вносити орендні платежі. Обіцянки відповідача в подальшому своєчасно сплачувати орендну плату є неспроможними, зокрема ним не було сплачено орендну плату за 2017 рік, що підтверджується довідкою про податкову заборгованість, розрахунком цієї заборгованості станом на 23.10.2017 року, листом ГУ ДФС у Запорізькій області № 16310/10/08-01-17-03-10 від 23.10.2017 та копією виписки з особового рахунку платника податків (а.с.75-78). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області необхідно стягнути судовий збір в сумі 3 200,00 грн., що був сплачений нею при предявленні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved