Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ «Дельта Банк» просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 33 933,00 грн., з яких: тіло кредиту - 12 228,59 грн., відсотки - 60,09 грн., комісія - 9482,01 грн., пеня - 12 162,31 грн., посилаючись на те, що 24 червня 2011 року між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 300404026389018, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 64 320,00 грн. з розрахунку в розмірі 1 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 24 червня 2011 року по 24 червня 2016 року. В частині надання кредитних коштів ПАТ «Астра Банк» свої зобов'язання виконав. 02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги. Відповідно до порядку, в обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним договором, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта банк» переходить право вимоги (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників належного виконання обов'язків за кредитним договором. Отже, відповідно до вищевказаного Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги по даному кредитному договору. Відповідно до п.2.4 Кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом згідно з п.1.4.2 кредитного договору здійснюється щомісяця, в останній робочий день кожного місяця та в перший робочий день після періоду для нарахування процентів, виходячи з фактичної заборгованості за кредитом, з дня надання кредиту, згідно з п.2.2 Договору, до моменту погашення кредиту. Позичальник сплачує проценти та комісії щомісячно, в порядку визначеному п.п.2.5,2.6 цього Договору. В разі прострочення строку повернення кредиту, проценти нараховуються на суму заборгованості за кредитом і за період прострочення до моменту повного повернення кредиту. Виконання [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором забезпечується порукою, відповідно до укладеного договору поруки № 300404026389018/П від 24.06.2011 року між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON], [PERSON], згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 300404026389018 від 24.06.2011 року. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, а поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що і боржник. [PERSON] умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 05.08.2016 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 33 933,00 грн. з яких: тіло кредиту - 12 228,59 грн., відсотки - 60,09 грн., комісія - 9482,01 грн., пеня - 12 162,31 грн. Відповідачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В., в якому просять: - визнати недійсними п.п. 1.4.2.2. п.1.4, абзац 5 п.2.4., абзац б п.2.4, п.3.3.2, п.2.5 - в «частині погашення щомісячної комісії, п.2.6 - в частині погашення щомісячної комісії Кредитного договору № 300404026389018, укладеного 24 червня 2011 року між [PERSON] і Публічним акціонерним товариством "АСТРА БАНК", новим кредитором згідно Договору купівлі-продажу прав вимоги від 12.12.2013р. є ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК", щодо обов'язку позичальника сплачувати щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 9 482,01 грн.; - визнати недійсним п. 1.2 Договору поруки № 300404026389018/П від 24.06.2011 року щодо обов'язку сплати поручителем - [PERSON] щомісячних комісій за обслуговування кредитної заборгованості в разі невиконання Кредитного Договору № 300404026389018, укладений 24 червня 2011 позичальником [PERSON]; - припинити зобов'язання [PERSON] перед ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" за кредитним Договором № 300404026389018 від 24 червня 2011 року і зобов'язання ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" перед [PERSON] за кредиторською вимогою від 12.10.2015 року шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 12288,68 грн.; - стягнути з відповідача за зустрічним позовом - ПАТ "Дельта Банк" на користь позивача за зустрічним позовом [PERSON] залишок заборгованості Банку за кредиторською вимогою від 12.10.2015 р в розмірі 28 000,00 грн. - 12288,68 грн. = 15711,32 грн. Позивачі за зустрічним позовом вважають, що комісія банком нараховувалась незаконно, всупереч положенням Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, [PERSON] зазначає, що 17 грудня 2014 року за квитанцією № ПН1202808 на суму 12000,00 грн. відповідач отримав грошові кошти від неї через касу Артемівського відділення Банку, але не здійснив платіж на користь АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК", тобто грошові кошти незаконно до теперішнього часу в розмірі 12 000,00 грн. перебувають в ПАТ "Дельта Банк". Аналогічну платіжну операцію вона робила 21 січня 2015 року (квитанція № ПН1239/89 на суму 16 000,00 грн.). Тобто, ПАТ «Дельта Банк» отримав готівкою від неї через касу Артемівського відділення грошові кошти на загальну суму 28 000, 00 грн., але отримувач за цими квитанціями - АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК" грошові кошти не отримав, тобто відповідач за стрічним позовом незаконно до теперішнього часу утримує її грошові кошти в розмірі 28 000,00 грн. За таких обставин вважає, що її зобов'язання перед ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" за кредитним Договором № 300404026389018 від 24 червня 2011 року та зобов'язання ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" перед нею за кредиторською вимогою від 12.10.2015 року мають бути припинені шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 12288,68 грн., і, крім того, ПАТ «Дельта Банк» повинен повернути їй залишок заборгованості за кредиторською вимогою від 12.10.2015 р в розмірі 15711,32 грн. Представник позивача за первісним позовом - ПАТ «Дельта Банк» за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Зустрічний позов [PERSON], [PERSON] не визнала, зазначивши, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості відповідачу [PERSON] нараховувалась законно, це передбачено умовами Кредитного договору № 300404026389018 від 24 червня 2011 року, який підписала відповідач. Поручитель [PERSON] за Договором поруки № 300404026389018/П від 24.06.2011 року несе солідарну відповідальність разом з боржником за невиконання останнім своїх зобов'язань, тому відсутні підстави для визнання цих правочинів в частині сплати відповідачами комісії недійсними. ПАТ «Дельта Банк» знаходиться в стадії ліквідації, з 03.03.2015 року у банку розпорядженням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб введена тимчасова адміністрація, що тягне за собою припинення всієї фінансової діяльності банку з клієнтами. В період здійснення ліквідаційної процедури банку задоволення вимог третьої особи має здійснюватися в порядку задоволення вимог кредиторів до банку та черговості, в зв'язку з чим припинення зобов'язань за кредитним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, які фактично є погашенням вимог кредитора, не допускається. Кредиторська вимога [PERSON] від 12.10.2015 року прийнята тимчасовою адміністрацією та поставлена у відповідну чергу. Просила у задоволенні зустрічного позову відмовити. Представник відповідачів за первісним позовом, а позивачів за зустрічним позовом, [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» визнала частково, зазначивши, що умови Кредитного договору № 300404026389018 від 24.06.2011 року в частині сплати [PERSON] комісії банку та Договору поруки № 300404026389018/П від 24.06.2011 року в частині відповідальності [PERSON] перед банком за несплату боржником комісії не відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів». Зустрічний позов [PERSON], [PERSON] представник підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просила його задовольнити. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку: Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що згідно з Кредитним договором від 24 червня 2011 року № 300404026389018 (далі - Кредитний договір), укладеним між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та [PERSON], остання на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання отримала кредит у розмірі 64 320,00 грн. на купівлю автомобілю ВАЗ 211140 легковий універсал 2011 року випуску для споживчих потреб на термін користування кредитом з 24.06.2011 року по 24.06.2016 року (п. 1.1.), зі сплатою щомісячно процентів у розмірі 1% річних за користування кредитом, яка нараховується та сплачується у валюті кредиту, починаючи з дня надання кредиту, зазначеного в п.2.2 цього Договору, до моменту повного погашення заборгованості за цим Договором (п.1.4.1), щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,0 % від суми кредиту, зазначеної в п.1.1 цього Договору, в гривні, починаючи з дня підписання цього Договору до моменту повного погашення заборгованості за цим Договором (п.1.4.2.2) (а.с.8-18). Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом згідно з п.1.4.2 цього Договору здійснюється щомісяця, в останній робочий день, кожного місяця та в день місяця, в якому був підписаний договір, виходячи з фактичної заборгованості за кредитом з дня надання кредиту, згідно з п.2.1 цього Договору, до моменту погашення кредиту. Період для нарахування процентів починається з відповідного календарного дня (числа місяця) в якому був підписаний цей Договір у місяці попередньому звітному, і триває по відповідний день звітного місяця, який передує календарному дню (числу місяця), в якому був підписаний цей Договір, включно. При розрахунку процентів день надання кредиту включається до розрахунку, а день погашення кредиту - не включається до розрахунку. Позичальник сплачує проценти щомісячно в порядку, визначеному п.п. 2.5,2.6 цього Договору. При розрахунку процентів кількість днів у місяці приймається за 30 днів, у році -360 днів. У разі прострочення погашення кредиту, проценти нараховуються на суму заборгованості за кредитом і за період прострочення до моменту повного погашення кредиту. Позичальник сплачує комісійну винагороду щомісячно, в порядку, визначеному пп. 2.5, 2.6 цього Договору. Відповідно до п.2.5 Кредитного договору, погашення кредиту, нарахованих процентів та комісій здійснюється позичальником щомісячно до «24» числа кожного місяця протягом строку дії цього Договору, починаючи з місяця. Наступного за місяцем підписання цього Договору. При цьому розмір щомісячних платежів Позичальника складає 1743,00 грн. Відповідно до п.3.2.5 Кредитного договору, у разі несплати або не повної сплати позичальником суми у розмірі згідно з п.2.5 цього Договору протягом 30 днів, Банк направляє Позичальнику письмове повідомлення про наявність простроченої заборгованості, в якому вказується розмір заборгованості з урахуванням належних до сплати процентів та штрафних санкцій. Невиконання зобов'язання по погашенню простроченої заборгованості в строк до 30 днів, дає право Банку вимагати дострокового погашення кредиту в повній сумі, нарахованих процентів за користування кредитом, комісій, штрафів та пені. Відповідно до п.3.3.2 Кредитного договору, позичальник зобов'язаний щомісячно сплачувати Банку комісійну винагороду, зазначену в п.1.4.2.2 цього Договору, згідно з п.2.5 цього Договору. [PERSON] взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконала. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язань, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором забезпечено порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 300404026389018/П від 24.06.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та [PERSON] (поручитель), згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань за кредитним договором № 300404026389018/П від 24.06.2011 року (а.с. 19-20). 02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідного до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Астра Банк» від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за № 1539 від 02.12.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвінова Т.В.) (а.с. 31-34). Таким чином, на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитам, ПАТ «Дельта Банк» набуло статус нового кредитора за Кредитним договором № 300404026389018 від 24.06.2011 року, згідно ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та, відповідно, всіх процесуальних прав та обов'язків нового кредитора. Станом на 05.08.2016 року за відповідачем [PERSON] наявна заборгованість за Кредитним договором у розмірі 33 933,00 грн., з яких: тіло кредиту - 12 228,59 грн., відсотки - 60,09 грн., комісія - 9482,01 грн., пеня - 12 162,31 грн. Проте, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Кредитним договором неустойки - пені в розмірі 12 162,31 грн., оскільки 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -VII). Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Закону України «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція» 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Як встановлено судом, відповідач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 року та від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За таких обставин, відповідач [PERSON] звільняється від сплати неустойки (пені) у розмірі 12 162,31 грн. на основну суму заборгованості із зобов'язань за Кредитним договором № 300404026389018 від 24.06.2011 року. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачів комісії суд зазначає наступне: Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1 ст.203 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Оскільки відповідно до умов Кредитного договору від 24.06.2011 року, що укладений між сторонами, банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». За положеннями ч. 5 ст. 11, ч.ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовується положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, відповідно до статті 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Встановивши у Кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості, кредитодавець - ПАТ «Астра Банк» не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позичальнику [PERSON] Отже, кредитор нараховував, а позичальник сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позичальника, що є незаконним. Таку правову позицію зазначив Верховний Суд України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-174цс16. Щодо вимог позивачів за зустрічним позовом в частині припинення зобов'язання [PERSON] перед ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" за кредитним Договором № 300404026389018 від 24 червня 2011 року і зобов'язання ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" перед [PERSON] за кредиторською вимогою від 12.10.2015 року шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 12288,68 грн., а також стягнення з ПАТ "Дельта Банк" на користь [PERSON] залишку заборгованості за кредиторською вимогою від 12.10.2015 р в розмірі 15711,32 грн., суд зазначає наступне: Судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015р. № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2016 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк». Відповідно до вказаного розпорядження, з 03.03.2015 року у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію. Отже, з 03.03.2015 року ПАТ «Дельта Банк» здійснює свою діяльність у відповідності з Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки є неплатоспроможним. Відповідно до ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку; звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку вимог кредиторів, встановленого цим Законом, нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. Відповідно до ч.3 ст.46 вказаного Закону, вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури. Стаття 52 вказаного Закону визначає черговість та порядок задоволення вимог до банку, а також оплату витрат та здійснення платежів. Таким чином, в період здійснення ліквідаційної процедури банку задоволення вимог третьої особи має здійснюватися в порядку задоволення вимог кредиторів до банку та черговості, передбачених ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Припинення зобов'язань за кредитним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, що фактично є погашенням вимог кредитора в порушення вказаної норми Закону, не допускається. Аналізуючи досліджені у судовому засіданні обставини та докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволенні первісного позову, за яким в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. належить стягнути основну суму заборгованості за Кредитним договором № 300404026389018 від 24.06.2011 року в сумі 12 288,68 грн., що складається з такого: тіло кредиту - 12 228,59 грн., відсотки - 60,09 грн. Позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» в іншій частині задоволенню не підлягають в зв'язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд, пропорційно до розміру задоволених вимог, стягує з відповідачів за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом судовий збір у розмірі 499,04 грн. Зустрічний позов [PERSON], [PERSON] до ПАТ «Дельта Банк» підлягає частковому задоволенню в частині визнання недійсними положень підпункту 1.4.2.2 пункту 1.4, абзаців 5 та 6 пункту 2.4, пунктів 2,5, 2.6 - в частині погашення щомісячної комісії, підпункту 3.3.2 пункту 3.3 Кредитного договору № 300404026389018 від 24.06.2011 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Астра Банк», новим кредитором за яким є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», щодо обов'язку позичальника сплачувати банку щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 643,20 грн. та визнання недійсними положень пункту 1.2 Договору поруки № 300404026389018/П від 24.06.2011 року, укладеного між [PERSON], [PERSON] та ПАТ «Астра Банк», щодо обов'язку сплати поручителем [PERSON] щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості в разі невиконання позичальником умов Кредитного договору № 300404026389018 від 24.06.2011 року. В іншій частині зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають в зв'язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Outcome: partial