Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] "Кредитні ініціативи" звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість у розмірі 438 601 (чотириста тридцять вісім тисяч шістсот одну) гривню 63 коп., а також понесені судові витрати у розмірі 3654 грн. судового збору, що були сплачені при подачі позовної заяви до суду. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що 29.02.2008року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційннії [PERSON] (закрите акціонерне товариство) та фізична особа [PERSON] уклали Кредитний договір №149, відповідно до умов якого банк зобовязується надати [PERSON] кредит у сумі 50 000,00 доларів США. Банк свої зобовязання за Кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 50 000,00 доларів США. В свою чергу, Боржник неналежно виконує взяті на себе зобовязання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 24.03.2015 р.має прострочену заборгованість: -по відсотках - 14 101,74 дол. США., що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 328 399,12 грн., -по комісії - 787,53 дол. США., що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 18 339,88 грн., У звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплаті кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору боржнику було нараховано неустойку (пеня/штраф), яка на дату розрахунку складає - 3 944,66 дол. США., що по курсу НБУ становить 91 862,63 грн. 29.02.2008 року, на забезпечення умов виконання кредитного договору №149 з громадянами України, яким є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено Договори поруки № 150, № 151, № 152 та № 153. Відповідно до умов Договору поруки, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (далі за текстом Поручитель) поручається за виконання Боржником умов Кредитного договору власними коштами. 17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (виступає правонаступником Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобовязувалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобовязувалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення. Таким чином, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було відступлено право грошової вимоги за Кредитним Договором №149 від 29.02.2008 року Товариству з Обмеженою Відповідальністю «Кредитні Ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобовязання повністю виконали - ТОВ «Кредитні Ініціативи» передало грошові кошти, а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними Договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення. На підставі наведеного позивач просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] (діє згідно довіреності від 23.02.2015р. №1665) позовні вимоги підтримав та дав покази аналогічні показам, що викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що заборгованості перед банком у відповідачів немає, оскільки у 2012 році сума боргу була сплачена повністю. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнали та пояснили, що 29.02.2008р. між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №149 від 28.02.2008р., предметом якого є надання останньому кредиту у розмірі 50 000,00 доларів США зі сплатою 13 % річних. У звязку з неналежним виконанням умов вищевказаного договору зі сторони Позичальника, 13.12.2008р. ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (правонаступник кредитора) звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на квартиру, яка була передана відповідачами в іпотеку, на суму заборгованості 352 176, 94 грн. (43 202 дол. США). Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 16.04.2010р. (справа №2-154/2010, суддя Тропак О.В.), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15.02.2011р., позов задоволено, звернено стягнення на квартиру на суму заборгованості 352 176, 94 грн. (43 202 дол. США). На виконання даного рішення 12.04.2012р. Бродівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист, який в подальшому стягувачем був предявлений до виконання. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.05.2012р., винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Бродівського районного управління юстиції [PERSON] у ВП № 32476907, боржником сплачено борг, чим виконано рішення суду самостійно. Відповідач зазначає, що за період - з моменту ухвалення рішення суду про стягнення заборгованості по кредитному договору до моменту набрання таким рішенням законної сили, тобто з 16.04.2010р. до 15.02.2011р., за який нараховувались відсотки, комісії та неустойка сплинув строк позовної давності, а тому у позові слід відмовити з цієї підстави. З моменту набрання вищевказаним рішенням суду законної сили строк кредитного договорузакінчився, а відтак з цього моменту банк втратив право на нарахування процентів закористування кредитом, комісії та неустойки (штраф, пеня), які передбачені умовамикредитного договору.Після цього, між сторонами договору існують лише невиконані зобов'язальні правовідносини. Тобто, після ухвалення рішення суду про дострокове стягнення всієї кредитної заборгованості, кредитор має право лише на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України за час, коли рішення суду залишалось невиконаним. Однак, як вбачається із долученого до матеріалів справи розрахунку та доданих пояснень, позивач почав нараховувати пеню з березня 2013 року, тобто уже після закінчення дії кредитного договору, як і частково заборгованість по відсотках та комісії (з 15.02.2011р. по 15.05.2012р.) Відтак, підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідачів пені, а також відсотків та комісії, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, а саме з 15.02.2011р., відсутні. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з?явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з?явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з?явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши докази у їх сукупності, приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, виходячи із таких міркувань. Як встановлено судом 29.02.2008 року між Акціонерний комерційний промислово-інвестиційннії [PERSON] (закрите акціонерне товариство) та [PERSON] укладено Кредитний договір №149, відповідно до умов якого банк зобовязується надати [PERSON] кредит у сумі 50 000,00 доларів США терміном до 24.02.2018 року. За користування кредитом встановлювалась процентна ставка у розмірі 13% річних. Умови кредиту зі сторони Банку були виконані і позичальник [PERSON] отримав обумовлену договором суму кредиту. Відповідно до умов договору від 01.06.2008р. про внесення змін №7/21 до кредитного договору №149 від 29.02.2008р. За користування кредитом встановлювалась процентна ставка у розмірі 14% річних. Відповідно до умов договору поруки від 29.02.2008р. укладеного між "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційннії [PERSON]" (закрите акціонерне товариство) та [PERSON], та [PERSON] поручитель - [PERSON] відповідно до умов цього договору, у випадку невиконання та/або прострочення виконання Позичальником ([PERSON]Б.) зобов?язань за кредитним договором №149 від 29.02.2008р. зобов?язується виконати зобов?язання по погашенню заборгованості за кредитним договором, а саме: заборгованість в розмірі наданого ркедиту - 50 000 доларів США; нараховані відсотки за користування кредитом, неустойку, а також інші боргові зобов?язання, що випливають із кредитного договору. Відповідно до умов договору поруки від 29.02.2008р. укладеного між "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційннії [PERSON]" (закрите акціонерне товариство) та [PERSON], та [PERSON] поручитель - [PERSON] відповідно до умов цього договору, у випадку невиконання та/або прострочення виконання Позичальником ([PERSON]Б.) зобов?язань за кредитним договором №149 від 29.02.2008р. зобов?язується виконати зобов?язання по погашенню заборгованості за кредитним договором, а саме: заборгованість в розмірі наданого ркедиту - 50 000 доларів США; нараховані відсотки за користування кредитом, неустойку, а також інші боргові зобов?язання, що випливають із кредитного договору. Відповідно до умов договору поруки від 29.02.2008р. укладеного між "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційннії [PERSON]" (закрите акціонерне товариство) та [PERSON], та [PERSON] поручитель - [PERSON] відповідно до умов цього договору, у випадку невиконання та/або прострочення виконання Позичальником ([PERSON]Б.) зобов?язань за кредитним договором №149 від 29.02.2008р. зобов?язується виконати зобов?язання по погашенню заборгованості за кредитним договором, а саме: заборгованість в розмірі наданого ркедиту - 50 000 доларів США; нараховані відсотки за користування кредитом, неустойку, а також інші боргові зобов?язання, що випливають із кредитного договору. Відповідно до умов договору поруки від 29.02.2008р. укладеного між "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційннії [PERSON]" (закрите акціонерне товариство) та [PERSON], та [PERSON] поручитель - [PERSON] відповідно до умов цього договору, у випадку невиконання та/або прострочення виконання Позичальником ([PERSON]Б.) зобов?язань за кредитним договором №149 від 29.02.2008р. зобов?язується виконати зобов?язання по погашенню заборгованості за кредитним договором, а саме: заборгованість в розмірі наданого ркедиту - 50 000 доларів США; нараховані відсотки за користування кредитом, неустойку, а також інші боргові зобов?язання, що випливають із кредитного договору. Відповідно до умов договору про відступлення прав вимоги, укладеного 17.12.2012р. між [PERSON] "Кредитні ініціативи" та ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", первісний кредитор (ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк") передає (відступає), а новий кредитор ([PERSON] "Кредитні ініціативи") приймає Кредитний Портфель та зобов?язується сплатити за нього Первісному кредитору грошову винагороду (ціну продажу) на умовах, визначених цим договором. Відповідно до витягу з Реєстру позичальників (додатку №1) до договору про відступлення прав вимоги від 17.12.2012р., укладеного між [PERSON] "Кредитні ініціативи" та ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", під №1346 зазначено кредитний договір під №149 від 27.02.2008р. - позичальник [PERSON] та зазначено: суму нарахованих, але не сплачених строкових процентів (у валюті кредиту) на 17.12.2012р. - 9641,02, а також суму нарахованих, але не сплачених прострочених процентів (у валюті кредиту) на 17.12.2012р. - 4460,72. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом у валюті договору №149 від 29.02.2008р., заборгованість [PERSON] станом на 24.03.2015р. становить 20 815,63 доларів США, з яких: 14 101,74 - відсотки; 787,53 - комісія з обслуговування кредиту; 5 926,36 - пеня. Загальна сума боргу у гривневому еквіваленті становить 484 75, 151 грн., Відповідно до даного розрахунку, заборгованість за період з 29.02.2008р. по 17.12.20012р. становить 14 889,27 доларів США, з яких: 14 101,74 - відсотки, 787,53 - комісія з обслуговування кредиту. Загальна сума боргу за визначений період у гривневому еквіваленті становить 346 739 грн. Відповідно до Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 16.04.2010р., яке набрало законної сили 15.02.2011р., звернуто стягнення на квартиру загальною площею 50,9кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Броди, вул. Коновальця, 1/14, яка передана в іпотеку на суму заборгованості 352 176 грн. 94 коп., що станом на 16.04.2010р. становить 43 202 доларів США, для направлення коштів в рахунок погашення заборгованості. Відповідно до банківської квитанції філії ЛОУ №10013 АТ "Ощадбанк" №74 від 15.05.2012р. [PERSON] сплатив ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 353 906 грн., як повернення суми заборгованості. Судом також встановлено, що [PERSON] "Кредитні ініціативи" 11.09.2013р. зверталися до Бродівського районного суду Львівської області із аналогічними за змістом позовними до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості (справа №439/687/13ц/2). У зазначеній цивільній справі 15.04.2014р. судом ухвалено рішення, яке ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23.09.2014р. залишено без змін, і таке рішення суду набрало законної сили 23.09.2014р. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2015р. рішення Бродівського районного суду Львівьскої області від 15.05.2014р. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 23.09.2014р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 18.03.2015р. ухвалою Бродівського районного суду Львівської області позовну заяву [PERSON] "Кредитні ініціативи" до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, - залишено без розгляду. Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, та простроченої заборгованості за процентами (правова позиція викладена у Постанові ВССУ від 23.09.2015р. № 6-1206цс15). Отже, у [PERSON] "Кредитні ініціативи", до якого відповідно до договору про відступлення прав вимоги від 17.12.2012р. перейшло право вимоги за кредитним договором №149 від 27.02.2008р., виникло право на стягнення штрафних санкцій та простроченої заборгованості за процентами за період з часу набрання законної сили рішенням суду про стягнення заборгованості і до моменту його повного виконання. Як зазначалось вище, із наданого суду розрахунку заборгованості за кредитом у валюті договору №149 від 29.02.2008р., заборгованість за період з 29.02.2008р. по 17.12.20012р. становить 14 889,27 доларів США, з яких: 14 101,74 - відсотки, 787,53 - комісія з обслуговування кредиту. Загальна сума боргу за визначений період у гривневому еквіваленті становить 346 739 грн. У зазначеному розрахунку заборгованості не міститься детального помісячного розрахунку суми боргу, а зазначено лише загальний борг за відсотками і комісією. Як зазначалось судом вище, заборгованість за вищезазначеним кредитним договором за період 2008-2010 рр. була предметом судового розгляду і 16.04.2010р. судом ухвалювалось рішення з цього приводу. З цього приводу у суду виник обгрунтований сумнів щодо належності вказаного доказу справі. А тому, для уточнення розрахунку суми боргу за період, починаючи з 16.04.2010р., тобто з моменту набрання вищезазначеним рішенням суду законної сили і до 15.05.2012р. - до моменту його виконання, судом у судовому засіданні 27.08.2015р. було запропоновано представнику позивача [PERSON] надати суду належний розрахунок заборгованості за вказаний період, оскільки такого суду надано не було, на що представник позивача погодився. Однак, такого розрахунку суми боргу так і не надав. У судові засідання представник позивача більше не з?явився, а тому, враховуючи подане раніше клопотання представника позивача щодо розгляду справи без присутності представника позивача, суд розглянув справу у відсутності останнього. Таким чином, враховуючи, що заборгованість у розмірі 346 739 грн., з якою повязуються інші нарахування, не обгрунтована належним розрахунком суми заборгованості, а наданий суду розрахунок заборгованості за кредитом не може вважатися належним доказом у справі із зазначених вище підстав, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, оскільки перед судом не доведено належними засобами доказування наявність заборгованості за кредитним договором №149 від 29.02.2008р.

Outcome: dismissed