Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що 17 липня 2014 року він рухався на автомобілі Audi A-4 з номерним знаком АН6006ІН, який належить на праві власності [PERSON] та переданий йому на підставі генеральної довіреності від 28 листопада 2013 року по автодорозі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» з м.Одеса до м. Миколаєва. У цей же день близько 16 години на 87 км автороги М-14 відповідач, рухаючись на автомобілі BMB X-5 з номерним знаком Х648 АА77 у зустрічному напрямку ( з м. Миколаєва у бік м.Одеси), грубо порушуючи вимоги п.п 1.3,1.5,2.3 «б» 11.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, виявив неуважність до дорожньої обстановки і її змін, відволікся від керування транспортним засобом в той час, коли зобов»язаний був і мав можливість контролювати рух свого транспортного засобу, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху не надавши переваги у русі автомобілю під його керуванням, що призвело до зіткнення передньої лівої частини автомобіля BMW-5 з реєстраційним номером Х 648 АА77 під керуванням відповідачки з передньою лівою частиною його автомобіля, внаслідок чого автомобілі отримали ушкодження. Посилаючись на те, що в результаті ДТП йому причинені матеріальні збитки, які відповідно до Висновку авто товарознавчої експертизи від 30.09.2014 року № 24 складають 314364,12 грн. та моральна шкода, яку він оцінює в 10000,00 грн., позивач просить зазначену шкоду стягнути з відповідачки. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, зіславшись на обставини, викладені в позові. Представник відповідачки позовні вимоги в суді не визнав, посилаючись на те, що [PERSON] є неналежним позивачем, оскільки дорученням, яке ним надано до суду, йому надано право діяти тільки в інтересах власника автомобіля. Крім цього ним не надано доказу, що відповідачка винна в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за її участю та участю позивача. Представник\~ третьої особи МТС БУ в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі та матеріали кримінального провадження № 12014150150000493 від 22.07.2014 року за фактом ДТП, яка мала місце 21.07.2014 року на 87 км. Автодороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з Довідки №9415355 про дорожньо-транспортну пригоду на 87 км.320 метрів автодороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ о 13 годині 20 хвилин 21 липня 2014 року з вини відповідачки сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль AUDI A-4, реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні ушкодження, а позивач тілесні ушкодження (а.с.7). З постанови про закриття кримінального провадження № 12014150150000493 від 22.07.2014 року старшого слідчого СВ Березанського РВ УМВС України в Миколаївській області від 08.06.2015 року вбачається, що в діях водія автомобіля «BMW», державний номер Х648 АА 77 [PERSON] вбачається адміністративна відповідальність і що копія постанови про закриття кримінального провадження та копії матеріалів направлені до ВДАІ УМВС України в Миколаївській області для складання адміністративного протоколу відносно водія автомобіля марки «BMW», державний номер [NUMBER] [PERSON] (а.с.37-38). Те, що під час ДТП позивач отримав тілесні ушкодження підтверджується також Витягом з кримінального провадження № 12014150150000493 від 22.07.2014 року (а.с.36). Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України діяльність, пов»язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Те, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, вбачається з ч.5 ст.1187 ЦК України. Належність транспортного засобу «BMW», реєстраційний номер [NUMBER] відповідачці підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яка мається в матеріалах кримінального провадження №12014150150000493, оглянутого в суді. Належність транспортного засобу AUDI A- 4, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував позивач під час ДТП, [PERSON]підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 033335, виданого Сімферопольським ВРЕВ при УДАІ ГУ МВС України в АРК (а.с.41). Довіренністю від 28 листопада 2013 року, посвідченою приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованою в реєстрі за № 5303, підтверджуються повноваження [PERSON], надані йому власником автомобіля [PERSON] у зв»язку з експлуатацією транспортного засобу (а.с. 39). Те, що належний відповідачці автомобіль було застраховано відповідно до міжнародного страхового сертифіката «Зелена картка», виданого ВСК «Страховой дом», Російська Федерація підтверджується цим сертифікатом, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження №12014150150000493 від 2207.2014 року за фактом ДТП, яке мало місце за участю сторін, 21 липня 2014 року, оглянутого в суді. Відповідно до п.40.1 ст.40 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", заподіяної власниками та/або користувачами транспортних засобів, якщо такі власники та/або користувачі надали іноземним компетентним органам страховий сертифікат "Зелена картка", виданий від імені страховиків - членів МТСБУ; на території України, заподіяної водіями - нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за інших обставин, визначених чинним законодавством про цивільно-правову відповідальність. Підпунктом »в» пункту 41.2 статті 41 зазначеного Закону передбачено відшкодування МТСБУ відшкодування шкоди, завданої транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка". Відповідно до п.10.1 ст.10 цього Закону укладаються такі види договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності: внутрішній договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - внутрішній договір страхування); договір міжнародного обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - договір міжнародного страхування). Довідкою Відділу правового забезпечення та регламентних виплат з міжнародного страхування Моторного (транспортного) страхового бюро України від 02.09.2016 року № 8\\3-03\\23821 підтверджується виплата в сумі 50\~000,00 грн. [PERSON] страхового відшкодування (а.с.142). Те, що загальна сума збитків від пошкоджень автомобіля AUDI А-4, що виникли внаслідок ДТП складає 314364,12 грн. вбачається з Висновку експерта № 24 від 30.09.2014 року Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Миколаївській області (а.с.22-29). У відповідності до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування)) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки позивачу МТСБУ виплачено страхове відшкодування в сумі 50\~000,00 грн., то з відповідачки необхідно стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що складає 264364,12 грн. (314364,12 грн. 50\~000,00 грн.). Суд не бере до уваги заперечення представника відповідачки про те, що позивач є неналежним позивачем по справі, оскільки в дорученні власника автомобіля на його ім»я вказано, що він має право діяти від свого імені в її інтересах, а також те, що вина відповідачки по справі не доведена, оскільки відсутня постанова суду про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП, яка сталася за участю сторін по справі з наступних підстав. Так за Конституцією України, ст.27 ЦПК України та п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів, який здійснюється в порядку конституційного, цивільного, кримінального, адміністративного та господарського судочинств. Право на відшкодування шкоди, завданої майну фізичної або юридичної особи має власник (ч.1 ст.386ЦК) та\\або особа, яка має речове право на чуже майно (ст.396 ЦК). Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України роз»яснено, що оскільки згідно ст.48 Закону України «Про власність» щодо змісту права власності поширюється також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління або на іншій правовій підставі, передбаченій законом чи договором, така особа також вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну. Незважаючи на те, що закон «Про власність» втратив чинність, суди повинні враховувати наведені роз»яснення, оскільки вони узгоджуються з положеннями діючого ЦК. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. В ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] володіє транспортним засобом на відповідній правовій підставі з 2013 року. Такою підставою є наявність у нього Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу AUDI А-4, реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON], якою це свідоцтво передано йому та її доручення на ім»я позивача на володіння цим транспортним засобом від 08 листопада 2013 року (а.с.40). Відповідно до ст.16 Закону України «Про дорожній рух», зміни до якого були внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» водій під час керування транспортним засобом повинен мати при собі та на вимогу працівника міліції пред»явити для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Цими змінами фактично було скасовано інститут Доручення на право керування та володіння транспортними засобами. Таким чином у зв»язку з введенням в дію зазначеної норми [PERSON] для правомірного володіння автомобілем достатньо мати тільки Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, наданого йому власником автомобіля [PERSON] З положень Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 2«Про узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки , у 2010-2011 роках» вбачається, що позивачами у справах про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, можуть бути фізичні та юридичні особи, яким завдано майнової шкоди, у тому числі власники та володільці майна, фізичні особи, яким завдано моральну шкоду. Що стосується відсутності постанови суду про притягнення відповідачки до відповідальності за вчинення даної ДТП, то суд вважає, що доказом її вини є постанова слідчого СВ Березанського РВ УМВС України в Миколаївській області про закриття кримінального провадження №12014150150000493 від 08.06.2015 року по факту ДТП, з якої вбачається вина відповідачки у скоєнні ДТП за участю сторін. Позовні вимоги в частині моральної шкоди також підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Ч.1 ст.1167 ЦК України передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. З п.1 ч.2 ст.23 ЦК України вбачається, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я. Судом встановлено, що в наслідок ушкодження здоров»я в результаті ДТП, позивачу причинена моральна шкода, яка виразилася у його фізичних стражданнях та моральних переживаннях у зв»язку з ушкодженням його здоров»я. Зі змісту п.3 Постанови Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди« № 4 від 31.03.95 року вбачається, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. П. 22.3 ст.2 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і п.1 ч.2 ст. 23 ЦК України обов»язок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров»я, покладено на особу, яку визнано винною в скоєнні ДТП. При частковому задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг фізичних, духовних та психічних страждань, яких позивач зазнав у зв»язку з ушкодженням здоров»я в результаті ДТП. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Те, що позивачем в результаті ДТП отримано тілесні ушкодження, підтверджується витягом з кримінального провадження від 21.07.2014 року (а.с.36), а також Висновком експерта № 40-К від 04.06.2015 року, який мається в матеріалах кримінального провадження №12014150150000493, оглянутого в суді. Оскільки моральна шкода позивачу завдана діями відповідачки, яка є винною в скоєнні ДТП, то позовні вимоги про її відшкодування підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial