Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

11.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, а 16.01.2015 року - з уточненою позовною заявою, в якій просила визнати за нею право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ДСП "Діброва", розміром 6,4249 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] року матері [PERSON]. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що [INFO] року померла її мати [PERSON], яка була зареєстрована та мешкала разом з нею в будинку [ADDRESS]. ЇЇ мати за своє життя працювала в ДСП "Діброва", розташованому на території с. Тимченки Зміївського району Харківської області. При розпаюванні вказаного сільськогосподарського підприємства мати набула право на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Державного сільськогосподарського підприємства "Діброва". За [PERSON] закріплено земельну ділянку частку (пай) [NUMBER], розміром 6,4249 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності ДСП "Діброва". Право на зазначену земельну ділянку її матір'ю не було оформлено, оскільки лише 18.07.2006 року розпорядженням голови Зміївської районної державної адміністрації №548 "Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та надання дозволу на виготовлення державних актів на право власності на землю громадянам із земель ДСП "Діброва" всім членам ДСП, рівно як її матері [PERSON], було надано дозвіл на виготовлення державного акту на земельну частку (пай) за [NUMBER], площею 6,4249 га ріллі, на території Тимченківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вважала, що цивільне право її матері, яким вона була наділена як член ДСП, на земельну частку (пай) площею 6,4249 га ріллі, яка перебуває в колективній власності ДСП "Діброва" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, повинно перейти до неї після смерті матері по праву спадкування за заповітом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від позову не відмовилася, подала заяву про проведення судового засідання за її відсутністю, наполягала на задоволенні позову. Представник відповідача - Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій позов визнав та просив розглянути справу за відсутністю представника Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області. Представник третьої особи відділу Держземагентства у Зміївському районі Харківської області Козар К.С. направила клопотання про розгляд справи за її відсутністю. Представник третьої особи Зміївської районної державної адміністрації Харківської області Тимченко Ю.А. подала заяву про розгляд справи за відсутністю представника Зміївської районної державної адміністрації Харківської області. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: У відповідністю зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідністю зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спірним є право на земельну частку (пай) у землі, розташованій на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із земель реформованого ДСП "Діброва", розміром 6,4249 га, яке належало [PERSON] згідно розпорядження Зміївської районної державної адміністрації №548 від 18.07.2006 року "Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та надання дозволу на виготовлення державних актів на право власності на землю громадянам із земель бувшого державного сільськогосподарського підприємства "Діброва" розташованої на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та надано дозвіл на виготовлення державних актів на право власності на землю. (а. с. 8, 53-60). Згідно свідоцтву про смерть, виданому 18.11.2003 року Тимченківською сільською радою Зміївського району Харківської області, [PERSON] померла [INFO] року у віці 72 роки в с. Тимченки Зміївського району Харківської області. (а. с. 5). Даними свідоцтв про укладення шлюбу та про народження, довідки Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області підтверджується, що [PERSON], була зареєстрована та проживала до дня своєї смерті за адресою: [ADDRESS]. З нею були зареєстровані та проживали дочка [PERSON], онуки [PERSON] та [PERSON] (а. с. 6, 7, 9). Згідно заповіту, посвідченого секретарем Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області Пащенко В.О. 12 червня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі під № 68, [PERSON] усю належну їй на праві особистої власності земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] вона заповіла своєму братові [PERSON], а все інше майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, що буде належати їй на день смерті та на що вона матиме право, вона заповіла своїй дочці [PERSON] (а. с. 43). Даними листа Зміївської державної нотаріальної контори від 18.02.2015 року підтверджується, що після померлої [INFO] року [PERSON] 31.08.2004 року за р.р. №№ 1-2048, 1-2050 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим виконкомом Тимченківської сільської ради 13.06.2003 року за р. №68, на житловий будинок та грошові вклади - на ім'я дочки померлої [PERSON]; 02.09.2006 року за р. №1-1950 було видано свідоцтво про право на спадщину за зазначеним заповітом на 1/2 частку земельної ділянки на ім'я брата померлої [PERSON] (а. с. 36). Позивачкою [PERSON] надано докази того, що вона є спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] року матері [PERSON], прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, але через відсутність на день смерті [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай), яке також входить до складу спадщини, одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не має можливості. За таких обставин, позовна заява [PERSON]про визнання за нею у порядку спадкування за заповітом права на земельну частку (пай) є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved