Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

08 серпня 2016 року позивач звернулась до суду до відповідача, в якому з урахуванням заявлених вимог просить поділити в натурі нежитлові об'єкти розташовані по [ADDRESS] з усіма прилеглими до них спорудами та будівлями, а саме: залишити за нею: вісову - літ «А». майстерню-гаражі - літ «Б», компресорну - літ. «В», зваювальню - літ «Д», будинок полевода - літ «Е», сарай з підвалом - літ. «Ж», майстерню будівлю недобудовану - літ. «З», зерносклад - літ. «К», зерносушарку - літ. «Л», навіс - літ. «Г», навіс - літ. «О», огорожу та споруду № 4,5,7,8,9). Залишити відповідачу: зернесховище - літ. «И», склад мінерального добрива - літ. «М», адмінбудинок - літ. «Н». В обґрунтування заявлених вимог послалась на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу нежитлових об'єктів від 27 грудня 2011 року належить: ? частка нежитлового об'єкту, який розташований за адресою: [ADDRESS] який складається з міні пекарні кам'яної - літ."А" загальною площею 352,9 кв. метрів, цегляної механічної майстерні - літ. "В" загальною площею 160,5 кв. м. огорожі № 4 та ? частка нежитлового об'єкту по [ADDRESS], що складається з вісової кам'яної - літ."А" загальною площею 72,3 кв. м., майстерні-гаражів кам'яних - літ. "Б" загальною площею 145,5 кв. м., компресорної кам'яної - літ. "В" загальною площею 19,0 кв. м., навісу кам'яного - літ. "Г", зварювальні кам'яної - літ. "Д" загальною площею 11,2 кв. м, кам. бут. Будинку полеводів - літ. "Е" загальною площею 106,4 кв. м., сарай з підвалом кам'яний - літ. "Ж", майстерні - недобудованого машинного двору (кам'яного) - літ. "З", зерносховище (металевий профіль) літ "И" загальною площею 907,4 кв. м., зерновий склад (залізо бетон) літ. "К" площею 1632,0 кв.м., зерноток (шифер) - літ "Л" загальною площею 35,0 кв.м., склад мінеральних добрив (цегляний) - літ. "М" загальною площею 434, 4 кв.м., цегляної адмінбудівлі - літ. "Н" загальною площею 49,7 кв.м., навісу без обш. - літ "О", трансформаторної № 4, скважина № 5, замощення І, замощення ІІ, резервуарів № 7,8,10, басейна № 9. Договір зареєстрований за № 4834235. Власником інших ? часток вказаних нежитловий об'єктів є власник. Через те, що між ними, як співвласниками виникають непорозуміння з приводу володіння та користування вищевказаними об'єктами та угоди між сторонами про спосіб виділення часток в натурі не досягнуто, позивач змушена звернутися до суду з позовом. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги в межах доводів позовної заяви. [PERSON] просила виділити їй у власність приміщення та будівлі, що визначені у висновку експерта для виділення другому співвласнику. При цьому вказувала, що не наполягає на стягненні з відповідача компенсації відступу від ідеальної частки, що за варіантом для другого співвласника є меншою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належно, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Жовтневого районного суду вебпорталу судової влади України, у зв'язку з чим, за приписами ст. 223 ЦПК України, суд допустив розгляд справи за відсутності відповідача. Вислухав пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, розглянувши позов в межах заявлених вимог та підставі поданих сторонами доказів, судом встановлено наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу 27 грудня 2011 року [PERSON] продала, а [PERSON] придбала ? частку нежитлового об'єкту, який розташований за адресою: [ADDRESS] який складається з міні пекарні кам'яної - літ."А" загальною площею 352,9 кв. метрів, цегляної механічної майстерні - літ. "В" загальною площею 160,5 кв. м. огорожі № 4 та ? частку нежитлового об'єкту по [ADDRESS], що складається з вісової кам'яної - літ."А" загальною площею 72,3 кв. м., майстерні-гаражів кам'яних - літ. "Б" загальною площею 145,5 кв. м., компресорної кам'яної - літ. "В" загальною площею 19,0 кв. м., навісу кам'яного - літ. "Г", зварювальні кам'яної - літ. "Д" загальною площею 11,2 кв. м, кам. бут. Будинку полеводів - літ. "Е" загальною площею 106,4 кв. м., сарай з підвалом кам'яний - літ. "Ж", майстерні - недобудованого машинного двору (кам'яного) - літ. "З", зерносховище (металевий профіль) літ "И" загальною площею 907,4 кв. м., зерновий склад (залізо бетон) літ. "К" площею 1632,0 кв.м., зерноток (шифер) - літ "Л" загальною площею 35,0 кв.м., склад мінеральних добрив (цегляний) - літ. "М" загальною площею 434, 4 кв.м., цегляної адмінбудівлі - літ. "Н" загальною площею 49,7 кв.м., навісу без обш. - літ "О", трансформаторної № 4, скважина № 5, замощення І, замощення ІІ, резервуарів № 7,8,10, басейна № 9 (а.с. 5-6). Договір посвідчений приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Красновою С.М. та зареєстрований за № 3421. Згідно витягу з державного реєстру правочинів від 27.12.2011 року даний договір був зареєстрований за № 4834235(а.с. 7). Як вбачається з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 4121778 за позивачем зареєстровано право власності на ? частину вищевказаних нежитлових об'єктів (а.с. 8). Факт належності позивачу ? частини нежитлових об'єктів по [ADDRESS] також підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 35703921 від 03.10.2012 року та технічними паспортами на нежитлові об'єкти де [PERSON] вказана власницею (а.с. 9, 12-42). Власником інших ? часток зазначених вище нерухомих об'єктів належить відповідачу [PERSON], що підтверджується даними Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 9). Згідно експертного висновку будівельно-технічного дослідження від 07.12.2017 року № 125-078, експертом визначений варіант розподілу вказаних нежитлових об'єктів наближений до ідеальних часток співвласників із визначенням вартості вказаного майна та розміру компенсації відхилу від реальної 1/ 2 частки (а.с.115-156). Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто згоди щодо способу виділення часток співвласників в натурі із загального майна. Згідно з положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із вищезазначеного, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Враховуючи викладене, те що сторони будучи співвласниками спірного нерухомого майна, мають відповідне, гарантоване Законом право на розподіл нежитлових об'єктів, пропорційно їх часток, суд вважає необхідним провести розподіл в натурі часток нежитлових будівель за єдиним можливим запропонованим варіантом з урахуванням технічної можливості щодо цього. При цьому суд враховує, що позивач не заперечувала про виділ їй в натурі частки, що є меншою від розміру ідеальної частки та не вимагала вартості компенсації відступу від ідеальної частки. Оскільки суду невідома позиція відповідача щодо стягнення з нього на користь позивачки грошової компенсації за відступ від ідеальної долі не на її користь, а також з урахуванням положень ч. 2 ст. 364 ЦК, з яких не випливає обов'язок співвласника сплатити грошову або іншу матеріальну компенсацію вартості частки іншого співвласника, який бажає виділу, суд вважає необхідним провести розподіл даного майна без стягнення вищезгаданої компенсації. Відповідно до ст. 364 ч.1 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. А тому, суд вважає необхідним припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на нежитлові об'єкти, що розташовані по [ADDRESS] Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь [PERSON] документально підтверджені процесуальні витрати, зокрема судовий збір в сумі 1102,40 грн.

Outcome: approved