Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

Позивачка через свого представника - адвоката Цуканова В.В. звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати припиненими трудові відносини [PERSON] з Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНДФАРМ» у зв`язку зі звільненням з посади директора товариства за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України; зобов`язати Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Центра надання адміністративних послуг у м. Суми виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про керівника (директора) ТОВ "ГРАНДФАРМ" - [PERSON] у зв`язку з її звільненням з посади директора; стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно наказу №1 від 21 лютого 2006 року, виданого на підставі рішення загальних зборів засновників ТОВ "ГРАНДФАРМ", оформленого протоколом №1 від 06 лютого 2006 року, [PERSON] було призначено на посаду директора товариства з 21 лютого 2006 року. Учасники товариства не приймають участі у його діяльності, діяльність не ведеться, інших найманих працівників немає, заробітна плата їй не сплачується, вона втратила будь-яку зацікавленість у перебуванні на посаді директора та бажає змінити місце роботи та сферу діяльності. Позивач зазначає, що 25 травня 2020 року [PERSON] написала заяву про звільнення з посади директора ТОВ "ГРАНДФАРМ" за власним бажанням, яку разом з повідомленням про скликання загальних зборів на 30 червня 2020 року надіслала рекомендованим листами з вкладенням всім учасникам товариства. Загальні збори учасників не відбулися. Нею було вчинено всі можливі дії для належного повідомлення учасників про скликання загальних зборів, проте останніми не було вжито жодних заходів щодо розгляду її заяви про звільнення та внесення відповідних даних до реєстру. [PERSON] продовжує обліковуватись як керівник ТОВ "ГРАНДФАРМ" у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, оскільки позбавлена можливості самостійно внести відповідні зміни про звільнення з посади. Позивач зазначає, що трудові відносини між [PERSON] та відповідачем фактично припинилися, ТОВ "ГРАНДФАРМ" в особі уповноваженого представника повинен розірвати трудові відносини у визначений працівником строк, загальними зборами учасників товариства не було прийнято рішення про її звільнення з посади директора, що є порушенням її трудових прав, які підлягають захисту у судовому порядку; вказані обставини є суттєвою перешкодою для влаштування на інше основне місце роботи та має значення для охорони її прав та інтересів, створення умов здійснення особистого немайнового права, що забезпечує право на вибір занять, на працевлаштування у іншого роботодавця. Ухвалою суду від 27 серпня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у вказаній цивільній справі, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Постановою Сумського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року вказану ухвалу скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до Ковпаківського районного суду м. Суми. Ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 16 жовтня 2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Протокольною ухвалою від 24 листопада 2020 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивачки та в зв`язку з неявкою відповідача та третіх осіб, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлень про дату, час і місце судового засідання, на 11:00 год 05 січня 2021 року. В судове засідання сторони не з`явились. Адвокат Цуканов В.В. через канцелярію суду надав заяву, в якій просив розглянути справу без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку Відповідач та треті особи про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. 21 лютого 2006 року створено Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАНДФАРМ», ідентифікаційний код ЄДРПОУ 34012108 (а.с. 8). Згідно протоколу №1 загальних зборів засновників ТОВ «ГРАНДФАРМ» від 06 лютого 2006 року директором товариства призначено Великодну Вікторію Анатоліївну, про що видано відповідний наказ № 1 від 06 лютого 2006 року (а.с. 7, 20). З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходженням юридичної особи ТОВ «ГРАНДФАРМ» є: м. Суми, вул. Леваневського, буд.28; засновниками (учасником) вказаного товариства є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; керівником ТОВ «ГРАНДФАРМ», згідно інформації, зазначеної у цьому витягу, значиться [PERSON] . 22 травня 2020 року позивачка вирішила звільнитись із займаної посади за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КзпП з 16 липня 2020 року, у зв`язку з чим нею було складено відповідну заяву, адресовану ТОВ «ГРАНДФАРМ» та учасникам вказаного товариства, а також повідомлення про скликання загальних зборів учасників Товариства для розгляду даної заяви. Позивачкою було направлено на адреси учасників ТОВ «ГРАНДФАРМ» - третіх осіб у вказані справі, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повідомлення про скликання загальних зборів учасників товариства разом з заявою про звільнення (а.с. 15-18). Вказані рекомендовані листи учасниками товариства [PERSON] та [PERSON] отримано не було, [PERSON] отримав листа 30 травня 2020 року. Загальні збори учасників товариства 30 червня 2020 року не відбулися, про що складено відповідний акт (а.с.19). Отже позивачкою вчинено всі належні дії з повідомлення всіх учасників ТОВ «ГРАНДФАРМ» про скликання загальних зборів учасників Товариства, в порядок денного якого включено розгляд заяви про звільнення [PERSON] з посади директора за власним бажанням на підставі п.1 ст.38 КЗпП України з 16 липня 2020 року. Таким чином, на даний час трудові права та інтереси [PERSON] , а саме право на звільнення з роботи з ініціативи працівника, передбачене ч.1 ст.38 КЗпП України, порушуються відповідачем, оскільки не вирішення зборами засновників (учасників) товариства заяви про звільнення її з посади директора є порушенням права позивача щодо вільного вибору праці. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даної норми, Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. За змістом ст. 22 КЗпП України, відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. Статтею 36 КЗпП України передбачені підстави припинення трудового договору. Згідно зі ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, нікого не можна тримати в рабстві або в підневільному стані. Ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю. Згідно ст.99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень. Згідно пунктів 6.1.1, 6.1.5 Статуту ТОВ «ГРАНДФАРМ», вищим органом товариства є Загальні збори учасників, до виключної компетенції якого належить призначення та відкликання директора товариства. Нормою частини 1 ст. 38 КЗпП України визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Відповідно до вимог ст. 232 КЗпП України трудові спори безпосередньо розглядаються в судах. Відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні. Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства. У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими. Отже, судом встановлено, що станом на момент розгляду справи загальні збори учасників ТОВ «ГРАНДФАРМ» щодо прийняття рішення про звільнення позивачки з посади директора за її власним бажанням на підставі поданої заяви не проведено, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань досі містяться відомості про [PERSON] , як директора відповідача. За таких обставин та беручи до уваги, що [PERSON] подавала учасникам ТОВ «ГРАНДФАРМ» заяву від 22 травня 2020 року про звільнення з посади директора за власним бажанням та проведення позачергових зборів учасників, до компетенції яких належить розгляд питання про звільнення директора товариства, суд вважає, що позов в частині визнання припиненими між сторонами трудових відносин у зв`язку зі звільненням позивачки з посади директора товариства за власним бажанням з 16 липня 2020 року на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України, підлягає задоволенню. Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 23 січня 2020 року у справі № 559/74/18, від 24 грудня 2019 року у справі № 758/1861/18, яку відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України має враховувати суд при застосуванні норм права до спірних правовідносин. Позовні вимоги в частині зобов`язання Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців Центра надання адміністративних послуг у м. Суми виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про керівника (директора) ТОВ "ГРАНДФАРМ" - [PERSON] у зв`язку з її звільненням з посади директора задоволенню не підлягають. Так, згідно з п.13 ч.2 ст. 9 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, серед іншого містяться відомості про керівника юридичної особи. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також, що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо, зокрема, зобов`язання вчинення реєстраційних дій. Таким чином, рішення суду про припинення трудових відносин є обов`язковою підставою для Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців Центру надання адміністративних послуг у м. Суми внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом виключення відомостей про [PERSON] як директора (керівника) ТОВ "ГРАНДФАРМ", а тому суд не перебирає на себе дискреційні повноваження державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині зобов`язання внесення відповідних змін. Також при вирішенні спору в цій частині суд враховує викладену у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 року у справі № 758/1861/18 правову позицію, відповідно якої суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстраційної служби, зобов`язуючи його вносити будь-які відомості до єдиного державного реєстру За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. У відповідності до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Outcome: partial