Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати припиненим обтяження нерухомого майна, а саме 1\\2 квартири № 150 по вул. Гв. Широнінців, б. 18 у м. Харкові, накладеного постановою про відкриття виконавчого провадження № 6-547/07 від 21.06.2007 року, винесеною Московським ВДВС ХМУЮ, та зобовязати Реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції зняти обтяження (реєстраційний номер 5198038 від 25.06.2007) нерухомого майна 1\\2 квартири № 150 по вул. Гв. Широнінців, б. 18 у м. Харкові. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04.03.2002 року рішенням Московського районного суду м. Харкова задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в розмірі 29562, 23 грн. 15.02.2005 року виконавче провадження з примусового виконання в/л № 2-356 від 17.04.2002 року Московського районного суду м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми у розмірі 29562,23 грн. закінчено на підставі сплати боргу в повному обсязі. Даною постановою встановлено звільнити з-під арешту майно, а саме кв. № 150, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, б. 18. 21.06.2007 року Московським відділом ДВС ХМУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання дублікату цього ж виконавчого листа. Згідно інформації з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 21803431 від 19.05.2014 року на квартиру № 150, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, б. 18 накладено низку обтяжень, у тому числі заборону на ? частини вказаної квартири, право власності на яку зареєстровано за [PERSON], померлого 20.12.2007 року Московського ВДВС ХМУЮ м. Харкова. [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] за законом. 02.03.2009 року рішенням Московського районного суду м. Харкова визнано право власності по 1/6 частині за кожним на вищевказану квартиру. Вказане рішення суду набрало законної сили . [PERSON], [PERSON], [PERSON] прийняли спадщину шляхом проживання в даній квартирі. Позивач та треті особи є спадкоємцями [PERSON], який був боржником по виконавчому провадженню, в рамках якого накладено арешт на його майно. 18.12.2014 року [PERSON] через представника, яка діяла від імені всіх спадкоємців, направила лист начальнику Московського ВДВС ХМУЮ [PERSON] з проханням вирішити питання щодо виключення запису щодо обтяження, накладеного на вищевказану квартиру з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Як вбачається з інформації , що міститься на офіційному сайті «Укрпошти», даний лист вручено за довіреністю 12.01.2015, але відповіді на нього ВДВС ХМУЮ не надано. Представник позивача в судове засідання подав заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу слухати за його відсутності. Представник відповідача - Московського ВДВС ХМУЮ до початку судового засідання надав клопотання про розгляд справи без участі представника відділу. Треті особи в судове засідання не зявились, повідомлялись належним чином, причини їх неявки суду не відомі. Суд, ознайомившись із заявами представників сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволенню. Судом встановлено, що 15.02.2005 року виконавче провадження з примусового виконання в/л № 2-356 від 17.04.2002 року Московського районного суду м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми у розмірі 29562, 23 грн. закінчено на підставі сплати боргу в повному обсязі. Даною постановою встановлено звільнити з-під арешту майно, а саме кв. № 150, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, б. 18. 21.06.2007 року Московським відділом ДВС ХМУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання дублікату цього ж виконавчого листа, копія якої є в матеріалах справи. Згідно інформації з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 21803431 від 19.05.2014 року на квартиру № 150, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, б. 18 накладено низку обтяжень, у тому числі заборону на 1\\2 частини вказаної квартири, право власності на яку зареєстровано за [PERSON], померлого 20.12.2007 року Московського ВДВС ХМУЮ м. Харкова. [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] за законом. 02.03.2009 року рішенням Московського районного суду м. Харкова, копія якої є в матеріалах справи, визнано право власності по 1/6 частині вищевказаної квартири за кожним. Вказане рішення суду набрало законної сили . Позивач та треті особи є спадкоємцями [PERSON], який був боржником у виконавчому провадженні, в рамках якого накладено арешт на його майно. Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначено\~Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до ст.2 якого державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч.2\~ст.19 зазначеного Закону\~державна реєстрація обтяжень, здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Згідно з положенням п.67 "Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №703 від 22.06.2011 року, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; визначений законодавством документ, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; договір, укладений у порядку, встановленому законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дублікат; закон, яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Судом встановлено, що на 1\\2 частину квартири № 150, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, б. 18, накладено наступні обтяження: тип обтяження - заборона на нерухоме майно, зареєстровано: 25.06.2007 року за № 5198038, реєстратором: Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: Постанова про відкриття виконавчого провадження, 6-547/07 ДЗ, 21.06.2007, Московський ВДВС ХМУЮ м. Харкова, об'єкт обтяження: квартира за адресою [ADDRESS]. Відповідно до\~ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону. Як зазначено у\~ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності, власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право. Відповідно до ст.41 Конституції України\~та ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась17.07.1997р. відповідно до ЗУ "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції"закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти,користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти будь-які угоди щодо свого майна, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як вбачається з\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Крім того, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. За наведених обставин, заявлені позовні вимоги підставні, ґрунтуються на законі, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та в силу ст.386,392 ЦК України право позивача підлягає судовому захисту шляхом припинення обтяження та звільнення з під арешту 1\\2 частину квартири № 150, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, б. 18.

Outcome: approved