Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

17.04.2020\~року \~орган опіки\~та піклування\~Новоград-Волинської\~районної державної\~адміністрації Житомирської\~області звернувся\~до суду\~з вищезазначеним\~позовом,\~в якому\~просили відібрати\~ дітей:[PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , без позбавлення батьківських прав; відібрати дитину [PERSON] , [INFO] від батьків - [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав; стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. Свої вимоги мотивували тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . За рішенням виконавчого комітету Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області діти у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для їх життя та здоров`я відібрані у відповідачів та влаштовані до КУ "Обласний центр соціально- психологічної реабілітації дітей "Сонячний дім" Житомирської обласної ради. Діти перебувають на обліку як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах у звязку з тим, що їх батьки ухиляються від виконання батьківських обовязків. Так, відповідачі характеризуються негативно, не працюють, не приділяються належної уваги вихованню своїх дітей, діти занедбані, часто голодні, не забезпечені в достатній кількості одягом та взуттям. В будинку незадовільні санітарно - гігієнічні умови. Відповідач [PERSON] систематично зловживає спиртними напоями з асоціальними особами а присутності дітей. Стан житлового будинку, де проживають сторони, незадовільний, продукти харчування в обмеженій кількості, місце для сну та вільного дозвілля дітей відсутнє, світло в будинку відключене за борги. За таких обставин відповідачі не виконують покладені на них законом батьківські обовязки відносно своїх дітей, ставлять під загрозу їх життя та здоровя. Тому орган опіки та піклування з метою захисту прав дітей змушений звернутись до суду з позовом про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. 21.04.2020 року після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, даний позов прийнято судом до розгляду у порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 21.05.2020 року залучено КУ "Обласний центр соціально- психологічної реабілітації дітей "Сонячний дім" Житомирської обласної ради до участі у справі в якості третьої особи, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не прибув, натомість надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі органу опіки та піклування, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідачі повторно в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд неповідомили, відзиву на позов від яких не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань не надсилав. 04.08.2020 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву та надані докази, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позову за наступних підстав. Так, встановлено, що відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] співмешкають без реєстрації місця свого проживання за адресою : [ADDRESS] /а.с.13,18/. Як вбачається з копій свідоцтв про народження відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с.6,7,8,9/. Відповідач [PERSON] є батьком лише [PERSON] , [INFO] /а.с.9/. Як вбачається з довідки Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району від 15.04.2020 року за № 336 усі вище вказані неповнолітні діти проживали з відповідачами за адресою : [ADDRESS] . Крім цього, відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , 2004 р.н., яка проживає окремо від неї в с. Тальки Новоград-Волинського району та [PERSON] , 2015 р.н., яка перебуває в будинку дитини м. Новоград-Волинський/а.с.13/. Згідно характеристик на відповідачів останні, характеризуються негативно, не працюють, належної уваги дітям не приділяють, діти занедбані, часто голодні, не забезпечені необхідним одягом та взуттям, в будинку незадовільні санітар-гігієнічні умови, від сусідів періодично надходять скарги з приводу невиконання ними своїх батьківських обов`язків. Також, відповідач [PERSON] систематично вживає спиртні напої з іншими особами в присутності дітей/а.с.11.12/. Згідно акту обстеження місця проживання відповідачів від 03.04.2020 року встановлено, що будинок не переоформлений, рахується за іншою особою, потребує ремонту, без зручностей, світло в ньому відключене за борги, відсутнє місце для перебування та навчання дітей, постіль брудна, батьки не займаються вихованням дітей, тому запропоновано відібрати цих дітей від батьків/а.с.10/. На підставі вище викладених обставин рішенням органу опіки та піклування Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області вирішено відібрати від відповідача [PERSON] , неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а від відповідача [PERSON] відібрати дитину [PERSON] , [INFO] , оскільки їх спільне проживання може загрожувати життю та здоровю дітей /а.с.5/. Діти влаштовані до КУ "Обласний центр соціально- психологічної реабілітації дітей "Сонячний дім" Житомирської обласної ради Вирішуючи спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного. Відповідно до\~статті 7 Сімейного кодексу України\~ ( надалі- СК України) сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства (частина третя). Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята). Відповідно до вимог\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~\~виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють,\~\~мають\~\~право\~\~і\~\~зобов`язані\~\~виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини\~\~ має\~\~спрямовуватися\~\~на\~\~розвиток\~\~її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в\~\~ дусі\~\~ взаєморозуміння,\~\~ миру,\~\~милосердя,\~\~забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені\~статтею 150 Сімейного кодексу України. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої\~статті 155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до\~статті 152 СК України\~батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (частина перша). Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам (частина друга). Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства (частина третя). Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (частина перша статті 152 СК України). Відповідно до статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої\~статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування (частина 1). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою\~статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої\~статті 164 СК України\~визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських\~\~прав (частина 2). Таким чином, судом встановлено, що відповідачі свідомо нехтують своїми обов`язками по вихованню дітей. Вони не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти. Враховуючи, що відібрання дитини без позбавлення батьківських прав є одним з крайніх, виняткових засобів захисту дітей від порушень їх прав батьками внаслідок неналежного виконання батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог органу опіки та піклування, однак, маючи надію на зміну поведінки відповідачів у кращу сторону, вважає за доцільне не позбавляти останніх батьківських прав щодо неповнолітніх дітей. Одночасно відповідно до вимог ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дітей, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного їх розвитку, вимоги закону щодо мінімального розміру аліментів, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідачів аліментів на користь неповнолітніх дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. Відповідно до положень ст. 191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 17.04.2020 року. Рішення в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, слід допустити до негайного виконання. Також відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір за дві позовні вимоги( майнового та немайнового характеру) стягується з відповідачів в дольовому порядку в дохід держави.

Outcome: approved