Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

02 вересня 2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, 20 листопада 2015 року до канцелярії суду було подано змінену позовну заяву про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки. Після уточнення позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна», остаточно просив суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № CNL 700/455/2006 від 12.09.2006 року за тілом кредиту у розмірі 28 111.49 долл. США, що становить 600786.11 грн., пені у розмірі 873 906.83 грн., за кредитним договором CNL 700/442/2006 від 21/08/2006 за тілом кредиту - 13 498.35 долл. США, що становить 288 480,66 грн., пені у розмірі 924 079.32 грн. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором № CM-SME 700/027/2006 від 30.08.2006 року у загальному розмірі 3 864 724,03 грн., яка складається з основної суми боргу за тілом кредиту в розмірі 1 319 479,28 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом у розмірі 192 672,86 грн., пеня за прострочення виконання зобов'язань за Кредитним договором у розмірі 2 352 571,89 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю в літ. "А-1" загальною площею 206,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Котовського, буд. 49 та належать [PERSON] на праві приватної власності, шляхом надання Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки за іпотечним договором № РМ- SME 700/027/2006 від 30.08.2006 року, а саме: нежитлової будівлі в літ. "А-1", що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Котовського, буд. 49 з наданням всіх повноважень продавця. З метою збереження предмету іпотеки до її реалізації, передати предмет іпотеки: нежитлову будівлю в літ. "А-1" загальною площею 206,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Котовського, буд. 49 в управління Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на період до її реалізації з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладання договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.08.2006 року між Банком - Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №CM-SME 700/027/2006, що складається з двох частин. 21.08.2006 року між Банком - Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №CNL700/442/2006, що складається з двох частин. 12.09.2006 року між Банком - Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №CNL700/455/2006, що складається з двох частин. В забезпечення виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором № CM - SME 700/027/2006 від 30.082006 року був укладений договір іпотеки № PM - SME 700/027/2006 від 30.08.2006 року, відповідно до пункту 3.1. якого для забезпечення повного та своєчасного виконання боргових зобов'язань Іпотекодавець надав у іпотеку Іпотекодержателю - нежитлову будівлю в літ. «А-1» загальною площею 206, 2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Котовського, буд. 49.Відповідно до п.п. 4.4. договору іпотеки, вартість предмета іпотеки визначається за згодою між Іпотекодавцем і Іпотекодержателем та становить 467 800,00 гривень, що за курсом НБУ на дату укладання цього договору становить 92 633,66 Доларів США (1 Долар США = 5,05 гривень). За вказаних обставин позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. В судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, вказавши про підтримання позовних вимог в повному обсязі, просила задовольнити позов на підставах викладених в позовній заяві, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про місце і час розгляду справи була належним чином повідомлена, причини своєї неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення судового розгляду до суду не направляла, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у матеріалах справи доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з доданих до справи документів, між Банком - Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] були укладені кредитні договори: 30.08.2006 року №CM-SME 700/027/2006, що складається з двох частин; 21.08.2006 року №CNL700/442/2006, що складається з двох частин; 12.09.2006 року № CNL700/455/2006, що складається з двох частин. Відповідно до пунктом 1.1. частини № 2 договору сторони погодили його предмет, відповідно до якого в порядку, передбаченому договором банк надав позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначених у частині №1 договору, а позичальник прийняв кредит та зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у Договорі. Відповідно до пункту 1.4. частини №2 договору за користування кредитом позичальник зобов'язався сплатити банку відповідну плату в порядку та на умовах, що були визначені договором. Згідно із пунктом 1.5. частини №2 договору повернення відповідної частини кредиту мало здійснюватися позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено договором. У відповідності до п. 3 частини 1 кредитного договору сторони визначили відсоткову ставку, як фіксована процентна ставка по кожному кредитному договору у відповідному розмірі 13,99%, 13%, 13,99%. Як встановлено пунктом 1.7.2. договору банк здійснює видачу кредиту позичальнику однією сумою чи траншами згідно з кредитною заявкою позичальника. Кредит надається однією сумою чи траншами шляхом дебатування позичкового рахунку позичальника та перерахування кредитних коштів за реквізитами, вказаними у кредитній заявці позичальника, зменшених на утриману комісію банку у відповідності до тарифів та умов цього договору. Кожний наступний транш надається позичальнику за умови підтвердження ним цільового використання кожного попереднього траншу, якщо інше не передбачено цим договором. Проте, відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 12.08.2015. за кредитним договором №CNL 700/455/2006 від 12.09.2006. за тілом кредиту у розмірі 28 111.49 дол. США (600786.11 грн.), пені у розмірі 873 906.83 грн., за кредитним договором № CM-SME 700/027/2006 від 30.08.2006 року за тілом кредиту 61 739.99 дол. США (1319479,28 грн.), процентів - 9 015.39 дол. США (192672.86 грн.), пені у розмірі 2 352 571.89 грн., за кредитним договором CNL 700/442/2006 від 21/08/2006 за тілом кредиту - 13 498.35 дол. США (288 480,66 грн.), пені у розмірі 924 079.32 грн. Згідно ст. 509 Цивільного Кодексу України, обов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З урахуванням вищезазначеного, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №CNL 700/455/2006 від 12.09.2006. за тілом кредиту у розмірі 28 111.49 долл. США (600786.11 грн.), пені у розмірі 873 906.83 грн., за кредитним договором № CM-SME 700/027/2006 від 30.08.2006 року за тілом кредиту 61 739.99 долл. США (1319479,28 грн.), процентів - 9 015.39 долл. США (192672.86 грн.), пені у розмірі 2 352 571.89 грн., за кредитним договором CNL 700/442/2006 від 21/08/2006 за тілом кредиту - 13 498.35 дол. США (288 480,66 грн.), пені у розмірі 924 079.32 грн. З доданих до суду матеріалів вбачається, що за кредитним договором № CM - SME 700/027/2006 від 30.082006 року був укладений договір іпотеки № PM - SME 700/027/2006 від 30.08.2006 року, відповідно до якого іпотекодавець надав у іпотеку іпотекодержателю - нежитлову будівлю в літ. «А-1» загальною площею 206, 2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Котовського, буд. 49. Вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем та становить 467 800,00 гривень, що за курсом НБУ на дату укладання цього договору становить 92 633,66 доларів США (1 долар США = 5,05 гривень). Відповідно до п.6.1 іпотечного договору, за рахунок предмета іпотеки позивач може задовольнити всі боргові зобов'язання, не сплачені відповідачем і вимоги стосовно повного відшкодовування всіх збитків, завданих порушенням відповідачем його зобов'язань за договором іпотеки, а також всіх фактичних витрат, понесених позивачем у зв'язку із реалізацією його права. Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель, має право звернутись у будь-якій час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором. Відповідно ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Частиною 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено, якщо рішення суду передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, Іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця. Відповідно до ч.5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині вчинення дій з метою збереження предмета іпотеки до його реалізації, оскільки вказані питання вирішуються відповідно до положень статті 151, 152 ЦПК України. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 654 грн. 00 коп. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то судовий збір в розмірі 3 654 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного й

Outcome: partial