Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 20.10.2015 року просить припинити договір поруки №014/7201/82/127614 від 10.01.2008 року укладений між ПАТ [PERSON] Аваль та [PERSON] та стягнути із відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 500 00,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.01.2008 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством [PERSON] Аваль було укладено кредитний договір № 014/7201/82/127614, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 149000,00 грн. на споживчі цілі, строком до 10.01.2013 року із сплатою 16,5 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та банком 10.01.2008 року було укладено договір поруки №014/7201/82/127614. Позивач зазначив, що 14.12.2009 року була укладена додаткова угода № 2 до вказаного кредитного договору, відповідно до якої строк повернення кредитних коштів збільшився на 97 календарних місяців, у звязку із чим кінцева дата погашення кредиту встановлена до 11.03.2021 року. Крім того, вказав, що вказана угода укладена без згоди та підпису поручителя, що призвело до збільшення обсягу його відповідальності, що є підставою для визнання договору поруки припиненим, оскільки відбулося збільшення щомісячних платежів та строку погашення кредиту. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ "[PERSON] Аваль" подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у їх задоволенні. Крім того, просив застосувати строки позовної давності, оскільки Додаткова угода укладалась між стронами 19.05.2009 року, а з позовною заявою позивач звернувся до суду лише в червні 2014 року. Треті особи в судове засідання не зявилась, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у відповідності до вимог у відповідності до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. ст. 158, 169 ЦПК України. Відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 12.04.2012 року змінено назву Відкритого акціонерного товариства "[PERSON] Аваль". Публічне акціонерне товариство "[PERSON] Аваль" є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "[PERSON] Аваль". Судом встановлено, що 10.01.2008 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством [PERSON] Аваль було укладено кредитний договір № 014/7201/82/127614, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 149000,00 грн. на споживчі цілі, строком до 10.01.2013 року із сплатою 16,5 % річних. /а.с. 9-16/ З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 10.01.2008 року між [PERSON] та банком було укладено договір поруки №014/7201/82/127614. /а.с. 17/ Зі змісту додаткової угоди № 1 до кредитного договору № 014/7201/82/127614 від 10.01.2008 року укладеної 19.05.2009 року між [PERSON] та ПАТ [PERSON] Аваль вбачється, що сторони змінили строк погашення заборгованості та [PERSON] надав згоду на зміну умов Кредитного договору відповідно до вказаної угоди. /а.с. 143, 144/ 14.12.2009 року між [PERSON] та ПАТ [PERSON] Аваль укладено додаткову угода № 2 кредитного договору № 014/7201/82/127614 від 10.01.2008 року, відповідно до якої строк кредиту збільшився на 97 календарних місяців, у звязку із чим кінцева дата погашення кредиту встановлена до 11.03.2021 року та строк користування кредитом складає 157 місяців. /а.с. 18,19/ Відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~одностороння зміна умов договору не допускається. Порука припиняється із припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, що передбачено ч. 1\~ст. 559 ЦК України. Згідно п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин судам розяснено, що відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Зазначений правовий висновок був викладений у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-160цс13., який згідно вимог ст. 360-7 ЦПК України\~\~має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Також, у постанові Верховного Суду України від 21 травня 2012 року у справі № 6-69цс11 зазначено, що збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає, зокрема, у разі встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в сторону збільшення, розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним. Відповідно до висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України у Житомирській № 1/407 від 30.06.2015 року підпис, в графі «Підпис» додаткової угоди №1 від 19.05.2009 року до кредитного договору № 014/7201/82/127614 від 10.01.2008 року, виконаний не [PERSON], а іншою особою. Крім того, відповідного до вказаного висновку експерта підпис від імені [PERSON] у графі «Підпис» додаткової угоди № 2 від 14.12.2009 року до кредитного договору № 014/7201/82/127614 від 10.01.2008 року, виконаний [PERSON]. /а.с. 165-171/ Під змінами основного зобов'язання, в результаті яких збільшується відповідальність поручителя, вважаються такі умови і обставини, що тягнуть або можуть потягти за собою негативні наслідки для поручителя, поява для нього інших нових ризиків, відмінних від тих, з якими він попередньо погодився при укладенні договору поруки, погіршення його майнового становища. Серед загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачених статтею 203 ЦК України, існує вимога, яка міститься у частині 3 цієї статті та згідно якої волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що посилання позивача на те, що додаткову угоду № 2 від 14.12.2009 року до кредитного договору 014/7201/82/127614 від 10.01.2008 року [PERSON] не підписував не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи. За таких обставин, суд не вбачає підстав для визнання припиненим договору поруки № 014/7201/82/127614 від 10.01.2008 року укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством [PERSON] Аваль. Відсутність вільного волевиявлення позивача при укладанні додаткової угоди № 1 від 19.05.2009 року до кредитного договору не може бути підставою для визнання договору поруки припиненим, оскільки поручитель [PERSON] значно пізніше уклав додаткову угоду № 2 від 14 грудня 2009 року та надав свою згоду на збільшення розміру його відповідальності. Крім того, відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зізмісту довідки (а.с. 186) по кредиту 014/7201/82/127614 від 10.01.2008 року виданого [PERSON], заборгованості за кредитним договором не існує, що вказує на відсутність порушення прав позивача. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.\~\~ Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діяти чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.\~\~ Відмовляючи в задоволенні вимоги про визнання договору поруки припиненим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки дана вимога є похідною від основної вимоги. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з позивача недоплачений судовий збір при подачі заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Outcome: dismissed