Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача КП "Кіровгеологія", в якому просить стягнути на свою користь 13 187 грн. 02 коп., з яких заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 9 528 грн. 48 коп. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку за період з 30 листопада 2013 року по 13 травня 2014 року в розмірі 3 658 грн. 54 коп. В обґрунтування позову та з посиланням на ст.ст.115, 116, 117 КЗпП України зазначив, що в період з 26 квітня 2011 року по 09 грудня 2011 року він працював на посаді юрисконсульта в геологорозвідувальній експедиції №37 казенного підприємства «Кіровгеологія», та за сумісництвом з 12 грудня 2011 року по 30 листопада 2013 року. Згідно з наказом № 100-к від 29.11.2013 року він був звільнений з роботи з посади юрисконсульта, за власним бажанням, на підставі п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України, при цьому на момент звільнення заборгованість по заробітній платі підприємства складала 9 528 грн. 48 коп., яка ні в день його звільнення, ні до теперішнього часу відповідачем не виплачена. Крім того, вважає, що оскільки він був звільнений 30.11.2013 року, однак фактичний розрахунок на даний час не проведений, за таких підстав підлягає стягненню з відповідача в порядку ст.117 КЗпП України середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні, який складає 3 658 грн. 54 коп. В судовому засіданні позивач, в порядку ст.31 ЦПК України позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні уточнив, та з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з відповідача казенного підприємства "Кіровгеологія" 9 528 грн. 48 коп. заборгованість по нарахованій але не виплаченій заробітній платі, та 4 006 грн. 40 коп. середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 30 листопада 2013 року по 11 червня 2014 року. Відповідач до суду не з'явився, повідомлений в порядку ст.76 ЦПК України про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення 26.05.2014 року, причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, або ж клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, на підставі чого суд вважає, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання суду доказів. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, грунтуються на вимогах закону, який регулює трудові правовідносини, а відтак є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема, відповідними записами в трудовій книжці [PERSON], що останній 26 квітня 2011 року був прийнятий юрисконсультом в ГРЕ №37 КП «Кіровгеологія (наказ №36-к від 26.04.2011 року). 09.12.2011 року звільнений з роботи за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України (наказ №133-к від 09.12.2011 року). Відповідно до довідки ГРЕ №37 КП «Кіровгеологія» від 28.11.2013 року №2/336, [PERSON] працював в ГРЕ №37 КП «Кіровгеологія» юрисконсультом за сумісництвом з 12 грудня 2011 року (наказ від 12.12.2011 року №134-к) по 30 листопада 2013 року (наказ від 29.11.2013 року №100-к), звільнений 30.11.2013 року за власним бажанням. Відповідно до ст.47, ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник, або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином, закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов'язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що належать йому. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. Відповідно до довідки №9/186 від 13 березня 2014 року, виданої ГРЕ №37 КП "Кіровгеологія", - заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 11 березня 2014 року становить 9 528 грн. 48 коп. (заборгованість по заробітній платі за вересень-грудень, 2011 року, липень - листопад, 2013 року), в довідці також зазначено, що ГРЕ №37 є структурним підрозділом казенного підприємства "Кіровгеологія" та не є юридичною особою. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з довідкою №9/187 від 13 березня 2014 року, виданої ГРЕ №37 КП "Кіровгеологія", середньомісячна заробітна плата [PERSON] складає 688 грн. 24 грн. Позивачем надано розрахунок середнього заробітку за весь час затримки за період з 30 листопада 2013 року по 11 червня 2014 року, згідно з яким розмір середнього заробітку становить 4 066 грн. 40 коп., при цьому позивач виходив з наступних розрахунків (688 грн. 24 коп. - середньомісячний розмір заробітної плати відповідно до довідки ГРЕ №37 від 13.03.2014 року №9/187 - 688 грн. 24 коп. жовтень, 2013 року + 688 грн. 24 коп. листопад, 2013 року / 44 робочі дні (23 робочих дня за жовтень, 2013 року, 21 робочий день за листопад, 2013 року) = 31 грн. 28 коп. - середньоденна заробітна плата. З огляду на те, що позивач був звільнений 30 листопада 2013 року час затримки розрахунку з 30 листопада 2013 року по 11 червня 2014 року становить 130 робочих днів (грудень 2013 р. - 22 робочі дні, січень 2014 р. -21 р.д., лютий 21014 р. - 20 р.д., березень 2014 р. - 20 р.д., квітень 2014 р. - 21 р.д., травень 2014 р. - 19 р.д., червень 2014 р. - 7 р.д., середньоденна заробітна плата в розмірі 31 грн. 28 коп. х 130 робочих днів = 4 066 грн. 40 коп. - середній заробіток за весь час затримки за період з 30 листопада 2013 року по 11 червня 2014 року. Відповідачем не надано суду будь-яких розрахунків, на підставі чого та виходячи з наявної в матеріалах справи довідки про середньомісячну заробітну плату позивача, яка становить 688 грн. 24 коп., а також враховуючи, що позивач при обчисленні середньоденного заробітку, виходив із визначення розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку, зазначеному в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, згідно з яким середній заробіток за час затримки розрахунку з позивачем при звільненні обчислюється відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середня заробітна плата розраховується діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), суд приймає до уваги зазначений розрахунок. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеними позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 9 528 грн. 48 коп., а також доведеними та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, який регулює трудові правовідносини, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, та з урахуванням наведеного вище, а також наведеного вище розрахунку середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, вважає, що сума середнього заробітку за весь час затримки, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 4 006 грн. 40 коп. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст. ст.47, 116, 117 КЗпП України , ст.ст.15, 16 ЦК України,

Outcome: approved