Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТДВ "Світловодське кар'єроуправління". Заявою про збільшення розміру позовних вимог від 21.07.2017 року просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 22986 грн. 92 коп. та середній заробіток за весь час затримки по 21.07.2017 р. включно в розмірі 6826,60 грн. Заявою від 17.08.2017 року позивач зменшив позовні вимоги у частині стягнення заборгованості на 500 грн, у зв'язку з виплатою йому цієї суми. Заявою від 17.08.2017 року позивач уточнив позовні вимоги у частині розміру середнього заробітку та просить стягнути його у сумі 9180 грн. 60 коп. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він працював у ТДВ "Світловодське кар'єроуправління" і був звільнений 25.04.2017 року за власним бажанням в зв'язку з невиконанням власником законодавства про працю, на підставі ст.38 КЗпП України. При звільненні відповідачу не були проведені розрахунки. В судове засідання позивач не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.Заперечень проти задоволення позову не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що позивач працював у ТДВ "Світловодське кар'єроуправління" з 05.04.2011 року та був звільнений 25.04.2017 р. на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником законодавства про працю. (а.с. 6) В день звільнення позивачеві не виплачено заборгованість по заробітній платі у сумі 23636,92 грн., що підтверджується довідкою про заборгованість з виплати заробітної плати (а.с. 30). Позивач стверджує, і ці обставини не спростовані відповідачем, що на час ухвалення рішення заборгованість по заробітній платі йому не виплачена. З урахуванням сум, які виплачені позивачеві, стягненню підлягає заборгованість у сумі 22486 грн. 92 коп. Вирішуючи питання щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд виходить з того що відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган сплачує зазначене відшкодування лише у разі коли спір вирішено на користь працівника. Тобто для покладення на власника або уповноваженого ним органу відповідальності відповідно до ст. 117 КЗпП України закон вимагає наявність наступних умов: вини власника або уповноваженого ним органу, відсутності спору щодо розміру належних звільненому працівникові або вирішення спору на користь працівника. В судовому за сіданні встановлено, що між сторонами відсутній спір щодо розміру належних звільненому працівникові сум. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В судовому засіданні встановлено, і даний факт не заперечується сторонами, що з позивачем не був проведений розрахунок при звільненні. Беручи до уваги зазначені обставини суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача в частині покладання на відповідача відповідальності за затримку розрахунку при звільненні, а саме стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку є законними та обґрунтованими. Визначаючи розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з такого. Відповідно до довідки про середню заробітну плату ( а.с. 28) середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 117 грн. 70 коп. Період затримки розрахунку середнього заробітку суд визначає з дня звільнення позивача, тобто з 25.04.2017 року та по день ухвалення судового рішення. Відповідно до щорічного розрахунку норм тривалості робочого часу, з 25.04.2017року по 17.08.2017 року кількість робочих днів складає - 78 робочий день, а саме квітень 2017 року- 4 дні, травень 2017 року - 20 днів; червень 2017 року - 20 днів, липень 2017 року - 21 день, серпень 2017 року - 13 днів. Таким чином, суму компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд визначає у розмірі 9180,60 грн. ( 78 день х 117,70 грн.). Судові витрати у справі суд розподіляє у відповідності до положень ст.. 88 ЦПК України та покладає їх на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved