Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

У жовтні 2020 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою, яку мотивував тим, що він, [PERSON] , народився [INFO] в с.Сухий Ташлик Вільшанського району Кіровоградської області. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] , які на даний час померли. З народження і станом на 24 серпня 1991 року та [INFO] постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . З 11 вересня 2018 року і по теперішній час відбуває покарання за вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 30.07.2018 року в ДУ "Снігурівська виправна колонія (№5)". По досягненню 16 років за отриманням паспорту не звертався. У січні 2020 році звернувся до Снігурівського РВ УДМС України в Миколаївській області за отриманням паспорту, але рішенням від 08.01.2020 року йому відмовлено в оформленні паспорта та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання на території України станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. З метою вирішення питання про громадянство України та отримання паспорту громадянина України, просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року. У судовому засіданні в режимі відеоконференції [PERSON] заявлені вимоги підтримав повністю та просив про їх задовольнити з підстав зазначених у заяві. Представник УДМС України в Миколаївській області в судовому засіданні при ухваленні рішення поклалась на розсуд суду. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, справи по встановленню особи № 8, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 жовтня 2019 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 06 від 30 січня 1990 року, заявник народився [INFO] у смт Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.55/. Згідно довідки Державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)", [PERSON] , [INFO] , відбуває покарання в Державній установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" з 11 вересня 2018 року за вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 30.07.2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України засуджений до 4 років позбавлення волі. Початок строку: 16 квітня 2018 року, кінець строку: 16 квітня 2022 року /а.с.51/. 31 жовтня 2019 року заявник звернувся до Снігурівського РС УДМС України в Миколаївській області з заявою про встановлення його особи /а.с.58/. 08 листопада 2019 року [PERSON] , [INFO] , який народився в смт Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, звернувся до Снігурівського РС УДМС України в Миколаївській області з заявою-анкетою для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру /а.с.58/. Згідно висновку за результатами проведення процедури встановлення особи, затвердженого начальником УДМС України в Миколаївській області від 07.12.2019 року, особу [PERSON] встановлено, однак не підтверджено належності до громадянства України /а.с. 60/. Рішенням начальника Снігурівського РВ УДМС України в Миколаївській області Пелеха М. від 08.01.2020 року [PERSON] відмовлено в оформленні паспорту у формі ІD - картки на підставі п.п.3 п. 100 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України", в зв`язку з тим, що не підтверджено належність до громадянства України та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання на території України станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року, після чого подати заяву про встановлення належності до громадянства України згідно ст. 3 Закону України "Про громадянство України" /а.с.4/. Відповідно до листа Сухоташлицької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області від 25.11.2020 року № 309 [PERSON] , [INFO] , проживав на території вказаної сільської ради з 1993 року по даний час; [PERSON] , [INFO] , проживав на території сільської ради з 1989 року по день смерті; [PERSON] , [INFO] , проживала на території сільської ради з 1993 року по день смерті /а.с.47/. Згідно витягу з будинкової книги №3 Сухоташлицької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області від 25 листопада 2020 року №310 [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Новопетрівка Бердянського району Запорізької області прибула [INFO] з с.Новопетрівка Бердянского району Запорізької області на проживання. українка; паспорт [NUMBER] , вид.ВВС Бердянського райвиконкому Запорізької області 14.09.1977 р./а.с.48/. Згідно витягу з будинкової книги №3 Сухоташлицької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області від 25 листопада 2020 року №311 [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Шура-Мітлинецька Гайсинського району Вінницької області прибув [INFO] з с.Нововасилівка Бердянського району Запорізької області на проживання, паспорт [NUMBER] , вид.ВВС Вільшанського райвиконкому Кіровоградської області 16.06.1981; військовозобов`язаний; колгосп «Дружба», скотар. Згідно даних заяви Ф 1 батько заявника [PERSON] народився [INFO] в с. Шура-Метлиницька Гайсинського району Вінницької області, місце проживання зареєстровано в с.Сухий Ташлик Вільшанського району Кіровоградської області, 17 квітня 2012 року звертався до органів внутрішніх справ із заявою про обмін паспорту та отримав 22.05.2012 року паспорт громадянина України серії [NUMBER] /а.с.57/. [PERSON] помер [INFO] /а.с.56/. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України "Про громадянство України", Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" (далі - Закон), громадянами України є особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Відповідно до абз. 6 п.п. «в» п.10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215/2001 та відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.3 Закону України "Про громадянство України", для встановлення належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (або одним із них) або законним представником, подає один із таких документів: довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року; довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року. Відповідно до п. 10 Розділу ІІ Указу Президента України "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", для встановлення належності до громадянства України особа, яка станом на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них), така особа зобов`язана в обов`язковому порядку подати до органу ДМС серед іншого судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року. Судом встановлено, що станом на 1991 рік заявнику було два роки, тобто місце проживання останнього встановлювалось, відповідно до місця проживання та реєстрації самого заявника або його батьків чи одного з них. Отже, підтвердження належності до громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання батьків заявника або його самого у неповнолітньому віці в України станом на 13 листопада 1991 року, який має юридичне значення. Тобто, в судовому засіданні належними та допустимими доказами підтверджено, що батько заявника [PERSON] , який станом на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) і набрання чинності Законом України "Про громадянство України" ( [INFO] ), народився і постійно проживав на території України. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд вважає, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для підтвердження належності до громадянства України, ним надані достатні та належні докази на підтвердження факту його народження та проживання в неповнолітньому віці на території України разом станом на 13 листопада 1991 року, а тому суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved