Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

В серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути з [PERSON] , як власника автомобіля, та [PERSON], як особою що керувала автомобілем, на свою користь 44 268 грн. завданих майнових збитків та 20 000 грн. моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03 червня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водія автомобіля «Ваз 2170», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті цього пошкоджено належний йому на праві власності автомобіль «Опель Омега », державний номер [NUMBER], що завдало їй значну матеріальну шкоду. Власником автомобіля «ВАЗ 2170» є відповідач [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПАТ «Арсенал страхування». Страхова компанія виплатила на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 25 000 грн, але не в повному обсязі. Посилаючись на вказані обставини, а також на Висновок автотоварознавчої експертизи № 754 від 20 липня 2014 року , позивач просив задовольнити позов та стягнути з відповідачів на його користь суму, що становить різницю між дійсним розміром шкоди у 69268 грн. та сплаченим розміром страхового відшкодування , у розмірі 44 268 грн. та 20 000 у відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні позивач позов підтримав з викладених у ньому обставин, просив про його задоволення. Суду пояснив, що він фактично на час ДТП вже придбав автомобіль "Опель Омега", зняв свій автомобіль з реєстрації з попереднього власника, проте не встиг оформити його на своє ім'я. На теперішній час він вже оіормився в правах власника на зазначений автомобіль. Також підтвердив, що погодився з визначеним розміром страхового відшкодування, не має жодних претензій до страхової компанії, але на тееперішній час він майже завершив відновлювальний ремонрт пошкодженого автомобіля за власний кошт,оскільки розміру старового відшкодування не достатньо для відновлення автомобіля, що також підтверджується висновком експертизи. Представник третьої особи ПАТ СК «Арсенал -страхування» в судове засідання не з'явився, судом повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідачі та їх представник в судовому засіданні в повному обсязі не визнали позов. Вважали, що по-перше, [PERSON] не є належним позивачем, оскільки на час скоєння ДТП не був власником автомобіля. По-друге, позивач погодився з визначеним розміром страхового відшкодування, хоча не був вичерпаний ліміт майнової відповідальності у 50 000 грн , погодився і з повною загибкеллю автомобіля, а отже з тим, що автмобіль відновленню не підлягає. По-третє, розмір моральної шкоди не доведений належними та допустимими доказами. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Автомобіль марки «Опель Омега» , рн [NUMBER], 1995 року випуску, належав на час скоєння ДТП [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 29.07.2009 року. 03 червня 2014 року близько 20.30 год. На перехресті вулиць Миколаївська та Васляєва у м. Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водія [PERSON], який керуючи автомобілем «ВАЗ», державний номер [NUMBER] порушив вимоги дорожнього знаку 2.2. ПДР, не надав переваги в русі рухаючомуся по головній дорозі автомобілю "Опель", рн [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті чого допустив зіткнення з останнім , та спричинив транспортним засобам механічні пошкодження. Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Власником автомобілю " ВАЗ" є [PERSON], який застархував свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ "Арсенал страхування" . За загальним правилом, передбаченим ч.1 ст.1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ст. 1194 цього кодексу передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Відповідно до положень ст.ст.28, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі Закон ) шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це в тому числі шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до за Полісу № АС9247932 від 26 грудня 2013 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки "ВАЗ 2170 Приора", дн [NUMBER] з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну інших осіб, 50 000 грн. з обов'язковою франшизою 500 грн. Як вбачається з квитанції ПрАТ «Арсенал страхування» від 16 липня 2014 року позивачеві було виплачено страхове відшкодування у сумі 25 000 грн. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування від 09 липня 2014 року , така сума обчислена наступним чином - сума страхового ивідшкодування згідно з ст. 30 ч. 2. ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" дорівнює різниці між вартістю ТЗ до і після ДТП, за вирахуванням франшизи : 61 670 грн. (заподіяний збиток згідно звіту № 8206-14 від 05.07.2014 р. ФОП [PERSON], що прирівнюється до ринкової вартості автомобіля) - 500 грн безумовної франшизи - 36170 грн.(вартість придатних залишків автомобіля "Опель Омега", яка погоджена з власником). Відповідно до Висновку № 754 від 30 липня 2014 року, проведеного експертом МВ ОНДІСЕ за постановою слідчого СЧ СВ ММУ УМВС , відновлювати автомобіль "Опель Омега", дн [NUMBER], економічно недоцільно (вартість відновлювального ремонту згідно висновку становить 78031,43 грн.), сума матеріального збитку, завданого власнику прирівнюється до його дійсної ринкової вартості та складає 69 268,73 грн. Відповідно до ст. 30 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо витрати на відновлювальний ремонт ТЗ перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, то ТЗ вважається фізично знищеним. В такому випадку, власнику ТЗ відшкодовується різниця мі вартістю ТЗ до і після ДТП. Також, відповідно загальних положень діючого цивільного законодавства України щодо застосування до двосторонньої реституції, п. 9 постанови Пленуму ВСУ N 6 від 27.03.92 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суд, постановлюючи рішення про стягнення на користь позивача відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. За таких обставин, враховуюче належне виконання Страховиком своїх зобов'язань за договором страхування цивільно-правової відповідальності винуватця ДТП та доведення матеріалами справи ( до того ж і визнання такого самим позивачем) , що пошкоджений автомобіль фізично знищений (відновлення є економічно недоцільним) , а також , насамперед (згідно пояснень [PERSON].) проведення значної частини відновлюваних робіт з ремонту пошкодженого автомобіля, що призводить до невизначеності застосування двосторонньої реституції за даними обставинами справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню лише в частині стягнення з [PERSON], як власника автомобілю " ВАЗ 2170" 500 грн. франшизи, а в частині стягнення витрат на відновлювальний ремонт автомобілю слід відмовити за необгрунтованістю. Адже за наведених обставин , положення ст 1194 ЦК України щодо сплати особою, яка застрахувала свою відповідальність, різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди- до дійсних правовідносин сторін не підлягають застосуванню. Крім того, позивачу завдана шкода, пов'язана з моральним стражданням з приводу пошкодження його майна та необхідністю витрат на відновлення його попереднього стану, позбавленням можливості тривалий час користуватися автомобілем, а також фізичні страждання через отриманий струс головного мозку внаслідок ДТП, що підтверджується медичною карткою позивача. Враховуючи обставини, за яких завдано шкоду, характер та обсяг душевних страждань позивача, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає розумною компенсацією моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню на підставі ст.1167 та ст.23 ЦК України, у розмірі 4000 грн. При цьому, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону, якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої ст.. 23 ЦК України (душевні страждання, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна), таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, цю суму слід стягнути з відповідача [PERSON] Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідачів стосовно неналежного позивача, адже з Довідки УДАІ УМВС від 10.10.2014 року підтверджується, що автомобіль "Опель Омега", нз [NUMBER], 25 квітня 2014 року був знятий з обліку ДАІ саме [PERSON] на підставі доручення № ВРМ797579 від 29 серпня 2011 року, а також наявними аматеріалами страхової справи підтверджується правомірністиь володіння зазначеним автомобілем позивачем. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. У рівних частках з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial