Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

В лютому 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 серпня 2005 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № ФПД-05-503, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 32500,00 дол. США на купівлю трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] яка належить відповідачці на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором - до 10 серпня 2026 року. Відповідно до умов додаткової угоди № 4 від 31 серпня 2011 року до кредитного договору банк зобовязується надати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати і повернути банку кредит у валютах, вказаних в цій додатковій угоді, у формі кредитної лінії з лімітом кредитної лінії, встановленим в базовій валюті, що дорівнює 565296,92 гривень. 21.09.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу № 27, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № ФПД-05-503 від 10.08.2005 року укладеним між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 29.09.2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та АТ «УкрСиббанк» укладено договір про відступлення прав вимоги № 2 за договорами іпотеки до договору факторингу № 27 від 21 вересня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за номером 5065, яким було відступлено право вимоги за договором іпотеки від 21.09.2005 року укладеним між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON], приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого за № 5799, в реєстрі заборон за № 5800. Згідно вищезазначених договорів про відступлення прав, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора та прав іпотекодержателя. Станом на дату подання позовної заяви відповідач не виконує зобов'язання за кредитним договором у встановлені строки, не дотримується рекомендованого графіку платежів, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Отже, сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 21 вересня 2015 року становить 275009,62 грн., з якої 207982,26 грн. заборгованість по тілу кредиту, 67027,36 грн., що підтверджується випискою по кредитному договору. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 21 вересня 2005 року між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого за № 5799, в реєстрі заборон за № 5800, відповідно до якого відповідач передала в іпотеку трикімнатну квартиру на девятому поверсі девяти поверхового будинку за адресою: [ADDRESS], загальною площею 64,40 кв.м, житлова площа 42,50 кв.м. Предмет іпотеки зареєстрований в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 30 серпня 2005 року КП Бюро технічної інвентаризації м. Донецька, в реєстровій книзі б/45дк-81, номер запису 189, за реєстраційним № 11441842. У зв'язку з порушенням відповідачем прав та інтересів позивача протягом тривалого часу на підставі невиконання відповідачем грошових зобов'язань за кредитним договором позивач звертається до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів з позовом про звернення стягнення на предмет застави. Позивач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, його представник в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка, яка проживає на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, про час та місце судового засідання повідомлена через оголошення, розміщене на офіційному веб-сайті Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, в судове засідання не з'явилася, не повідомила про причини неявки. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. 10 серпня 2005 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № ФПД-05-503, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 32500,00 дол. США на фінансування купівлі трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], строком до 10 серпня 2026 року, відповідно до умов додаткової угоди № 4 від 31 серпня 2011 року до кредитного договору банк зобовязується надати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати і повернути банку кредит у валютах, вказаних в цій додатковій угоді, у формі кредитної лінії з лімітом кредитної лінії, встановленим в базовій валюті, що дорівнює 565296,92 гривень. 21.09.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу № 27, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № ФПД-05-503 від 10.08.2005 року укладеним між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 29.09.2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та АТ «УкрСиббанк» укладено договір про відступлення прав вимоги № 2 за договорами іпотеки до договору факторингу № 27 від 21 вересня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за номером 5065, яким було відступлено право вимоги за договором іпотеки від 21.09.2005 року укладеним між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON], приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого за № 5799, в реєстрі заборон за № 5800. Згідно вищезазначених договорів про відступлення прав, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора та прав іпотекодержателя. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 21 вересня 2005 року між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого за № 5799, в реєстрі заборон за № 5800, відповідно до якого відповідач передала в іпотеку трикімнатну квартиру на девятому поверсі девяти поверхового будинку за адресою: [ADDRESS], загальною площею 64,40 кв.м, житлова площа 42,50 кв.м. На підставі вищезазначеного договору предмет іпотеки зареєстрований в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 30 серпня 2005 року КП Бюро технічної інвентаризації м. Донецька, в реєстровій книзі б/45дк-81, номер запису 189, за реєстраційним № 11441842. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором - надав відповідачу у передбачений кредитним договором спосіб грошові кошти за кредитним договором. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ЦК України, Законом України "Про іпотеку", Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про іпотеку»\~вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 3\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку»\~звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 2\~ст. 36 Закону України «Про іпотеку»\~договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього\~Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1\~ст. 37 Закону України «Про іпотеку»\~іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з положень ч. 2\~ст. 16 ЦК України, ч. 3 ст.\~33, ст.\~36, ч. 1 ст.\~37 Закону України «Про іпотеку»\~не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотеко держателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. У п.3 ч.2 ст.25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" зазначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, зокрема, заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні. Згідно виписки по кредитному договору станом на 21 вересня 2015 року загальна заборгованість за кредитним договором складає 275009,62 грн., з якої 207982,26 грн. заборгованість по тілу кредиту, 67027,36 грн. За умовами розділу 4 договору іпотеки, іпотеко держатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобовязання за цим договором або будь-якого зобовязання, що забезпечено іпотекою за цим договором. Підпунктом 5.2 параграфу 5 визначено спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі. Таким чином, в судовому засіданні встановлений факт невиконання відповідачем зобов'язання у кредитному договорі, забезпеченого іпотекою, у зв'язку з чим позивач отримав право одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, передавши його в управління позивачу на період його реалізації, шляхом продажу будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб'єктом оціночної діяльності, для чого позивачу необхідно надати всі права та повноваження на відчуження нерухомого майна. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4125,14 грн. Відповідно до ст. 1, ч.3 ст.33, ч.2 ст.36 Закону України "Про іпотеку",ст.25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", ст.ст.572, 589, 590, 591 ЦК України,

Outcome: approved