Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою, яку уточнила, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , проживала разом з сином [PERSON] , [INFO] , на момент його смерті [INFO] , та перебувала на утриманні свого сина [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] , внаслідок нещасного випадку на виробництві помер її син [PERSON] . Вони проживали разом та вона перебувала на його утриманні, проживали вони разом з 2001 року. 31 січня 2020 року вона звернулась до Фонду соціального страхування України управління виконавчої дирекції фонду в Дніпропетровській області Криворізьке відділення для отримання виплат по втраті годувальника. Листом від 7 лютого 2020 року її було відмовлено та роз`яснено, щоб вона звернулася до суду та отримала судове рішення, оскільки у зв`язку зі змінами в законодавстві тепер не видають довідки про склад сім`ї, а видають лише довідки з місця реєстрації. Вказує, що таким чином їй необхідне судове рішення про встановлення факту проживання та перебування на утриманні у сина для отримання виплат по втраті годувальника. Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Під час розгляду справи заявлялися клопотання про витребування та долучення доказів, відкладення розгляду справи, які задоволені. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву просила задовольнити та надала пояснення, що будинок, де вона проживала, обслуговувався ТОВ «Житлосервіс-КР», а раніше обслуговувався КЖП №35. Вона зверталась до ТОВ «Житлосервіс-КР» усно і їй не надавали відповіді. Також вона зверталась до виконкому, їй і там не надали довідку про склад сім`ї. Вона зверталасьдо Криворізького виконкому на гарячу лінію усно з приводу відмови у призначенні виплат. Також зазначила, що в неї є ще один син на ім`я [PERSON] , але він мешкає окремо. Заявниця також підтвердила зміст своїх заперечень, в яких зазначає, що відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів, не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зазначає, що встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно їй для отримання нею страхового відшкодування, внаслідок смерті сина під час виконання ним посадових обов`язків. Зазначає, що змінилося законодавство та з 2016 департаменти реєстрації осіб не надають довідку про склад сім`ї, оскільки порядком не передбачена така довідка, проте вони з сином проживали і він був зареєстрований разом із нею, це свідчать документи та свідки. Також зазначає, що самим Фондом було рекомендовано їй звернутися до суду, оскільки такої довідки вона надати не може. Вона дійсно перебувала на утриманні сина, оскільки її пенсії не хватає ні на ліки, ні на сплату комунальних послуг. Тому твердження в цьому випадку є необґрунтовані, а направлені лише на затягування судового процесу та небажання їй виплатити гроші після смерті сина. Наголошує, що вона стара жінка, яка залишилася без сина і без коштів на існування, а держава в особі фонду, чине перешкоди в отриманні допомоги і встановленні очевидних фактів, які підтверджені і документами і свідками. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. За ч. З цієї ж статті підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Згідно п. 2 ч. 7 ст. 36 вищеназваного закону страхові виплати складаються, в тому числі із страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого). За приписом п. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Фонд соціального страхування України зобов`язаний забезпечувати фінансування та з виплачувати матеріальне забезпечення, страхові виплати і надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом. Частиною 6 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова запомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату. За змістом зазначеної норми, право на отримання страхової виплати одноразової допомоги мають не особи, які були членами сім`ї померлого. Відповідно до ч, 2, 4 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Враховуючи все вище викладене, просить суд задовольнити повністю заяву, оскільки доводи Фонду є такими, що суперечать вимогам закону та не спростовують фактичні обставини справи, а саме те, що вона проживала разом з сином та була на його утриманні. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, та пояснила, що [PERSON] дійсно надавала додаткові документи, але не довідки про склад сім`ї. Вказала, що заявниця дійсно з сином мешкали разом, але остання не надала жодного документу, який би підтвердив, що вона була на його утриманні. Крім того, підтвердила зміст відзиву, згідно якого заперечує проти заяви в повному обсязі за наступними підставами. Вказує, що вимоги заявниці стосуються права на отримання страхових виплат в зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Так, заявницею пред`явлено заяву до суду та вказано, як відповідача Криворізьке відділення Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області (місто Кривий Ріг , проспект Миру 30а). Криворізьке відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області не є юридичною особою. Відповідно з ЄДРПОУ Криворізьке відділення є відокремленим структурним підрозділом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області. Відповідно до інформації з ЄДРПОУ місцезнаходження юридичної особи: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області: 49020, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 93. Відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням його здоров`я від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, провадиться згідно із законодавством про страхування від нещасного випадку. Це законодавство складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Закону від 23 вересня 1999 року № 1105 - XIV „Про загальнообов`язкове соціальне страхування ", Закону від 14 жовтня 1992 року № 2694-ХІІ « Про охорону праці»( в редакції Закону від 21 листопада 2002 року № 229-ІV), Кодексу законів про працю України, а також законодавчих та інших нормативно - правових актів у тій їх частині, що не суперечить Закону №1105-XIV. Відповідно до п.6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також дитину, яка народилася протягом не більше як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату. Відповідно до п.7.2.2. Постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 22.12.2005р № 83 «Про затвердження Порядку призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам їх сімей)», право на отримання страхових виплат страхових виплат у заінтересованих осіб настає з дня смерті застрахованої особи, але не раніше дня виникнення права на їх виплату». Відповідно до п.1 ст. 42 Закону України „Про загально обов`язкове державне соціальне страхування", для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; документи про необхідність подання додаткових видів допомоги. Фонд приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями у триденний строк з моменту звернення заявника: копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого; довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду; довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - виконавчого органу ради про батьків або іншого члена сім`ї померлого, який не працює та доглядає дітей, братів, сестер чи онуків померлого, які не досягли восьмирічного віку; довідки навчального закладу про те, що член сім`ї потерпілого віком від 18 до 23 років, який має право на відшкодування шкоди, навчається за денною формою навчання; довідки навчального закладу інтернатного типу про те, що член сім`ї потерпілого, який має право на відшкодування шкоди, перебуває на утриманні цього закладу. Як передбачено статтею 44 вказаного Закону, Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідне рішення у десятиденний строк не враховуючи для надходження зазначених документів. Рішення оформлюється постановою в які зазначаються дані про особі, які мають право на виплати, розміри виплат або обґрунтування відмови у виплатах. Зазначає, що при наданні 25.12.2018р. копій документів , позивачкою не надано довідки про склад сім`ї померлої. Тому, 08.09.2019р. надані документи позивачці були повернуті, питання призначення не розглядалося. На підставі ст. 234, 235, 256 ЦПК України встановлення юридичного факту здійснюється за заявою заявника в порядку окремого провадження, яке є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Звертаючись, саме з заявою в 2020 році, [PERSON] , тим самим підтверджує що встановлення факту сумісного мешкання однією сім`єю з її померлим сином необхідно їй для набуття права на отримання страхових виплат, а отже є спір про право який розглядається в позовному провадженні. Зазначає, що для встановлення факту проживання однією сім`єю слід перевірити наступні обставини: відповідно до ч. 2 статті 3 Сімейного Кодексу України визначено що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Ця ознака є найбільш вагомою для юридичного визначення поняття сім`ї. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Статтею 6 Сімейного кодексу України визначено що, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Враховуючи положення вищевказаних статей Сімейного Кодексу та судову практику по подібним справам поняття «сім`я» та «член сім`ї» не є тотожним і мають важливі об`єктивні відмінності, а саме « сумісне проживання і спільний побут». Зазначає, що ствердження заявницею про сумісне мешкання її та померлого сина, ще не є доказом того, що вони були однією сім`єю, оскільки, син виконував свої обов`язки надаючи їй свою підтримку та турботу. На момент смерті сину заявниці було 34 роки, він був повнолітньою, дієздатною людиною, працював, тому, природно міг і повинен надавати допомогу матері. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.99 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Також Верховний Суд України у своєму листі від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що доводити такий факт слід документами та доказами того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні відносини - свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що вони були чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Згідно зі статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 28 грудня 2014 року № 77 - VІІІ, страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Страхові виплати складаються із: страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; страхових витрат на медичну та соціальну допомогу. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. Такими непрацездатними особами є: діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років; особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якщо вони не працюють; інваліди, члени сім`ї потерпілого на час інвалідності; неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов`язаний виплачувати аліменти; непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право. Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку. Відповідно до п. 1.4. Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат затверджено постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків від 27 квітня 2007 р. N 24. робочі органи виконавчої дирекції Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, перелік яких визначений у пунктах 6.1, 6.2, 6.3, 6.4, цього Порядку, і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа. Згідно ч.2 п.2 ст. 1265 ЦК України, утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця. Але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу , що була для неї єдиним і основним джерелом засобів для існування. Вказує, що заявниця на момент виникнення права на отримання страхових виплат не була особою, яка одержувала не менше як п`ять років матеріальної допомоги від потерпілого, яка була для неї єдиним і основним джерелом для існування. [PERSON] є пенсіонеркою, отримувала пенсію за віком, яка забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений законом України. Згідно положень п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення (зі змінами згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.98р.) зазначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документі, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким, чином просять, відмовити заявниці [PERSON] в задоволенні вимог до Криворізького відділення Фонду соціального страхування України в особі Криворізького відділення про встановлення факту постійного проживання та перебування на утриманні. В судове засідання 23 грудня 2020 року заявниця не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву просить задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в судове засідання 23 грудня 2020 року, не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розгляд справи призначити на іншу дату у зв`язку з тим, що в призначений для розгляду час суддя перебував в нарадчій кімнаті по іншій справі. Суд, враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, надавали пояснення, а тому їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знає їх обох, і [PERSON] і її сина [PERSON] , вони його сусіди. [PERSON] з сином проживали разом як одна сім`я. Він працював на шахті, вона пенсіонерка, дбали один про одного. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні докази: паспорт (а.с.4), свідоцтво про смерть (а.с. 6), акт (а.с. 7-25), посвідчення (а.с. 26), довідка (а.с.27), лист з Фонду соціального страхування (а.с. 28-29, 120), свідоцтво про народження (а.с. 30, 43), довідка про доходи (а.с. 44), довідка про доходи (а.с. 55,77) , копія трудової книжки (а.с. 103-106), довідка (а.с. 107), довідка про доходи (а.с. 108), довідка (а.с. 109), витяг з державного реєстру (а.с. 110), довідка з [PERSON] (а.с. 11), заява (а.с. 112-113,116), постанова (а.с. 114), довідка (а.с. 117), журнал видачі відповідей на заяви потерпілих (а.с. 118-119), відповідь ТОВ «Житлосервіса» (а.с. 133), акт (а.с. 135), відповідь (а.с.147). Суд,

Outcome: approved