Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом, в якому просила, з урахуванням збільшення позовних вимог: встановити факт належності сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0384346, виданого 11.02.2000 року на підставі розпорядження Дунаєвецької РДА від 17.11.1999 року №249/99-р на ім`я [PERSON] [PERSON] , померлій [INFO] ; визнати за нею право на земельну частку (пай) в землях спілки селян «Підлісномукарівська» с.Підлісний Мукарів Дунаєвецького району Хмельницької області у розмірі 2,09 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0384346, виданого 11.02.2000 року на підставі розпорядження Дунаєвецької РДА від 17.11.1999 року №249/99-р в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є спадкоємицею після смерті [PERSON] за заповітом, спадщину прийняла у встановленому законом порядку, інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні. Однак, у видачі свідоцтва на спадкове майно, яким є право на земельну частку (пай) по ССВ «Підлісномукарівська» у розмірі 2,09 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0384346, нотаріусом було відмовлено, у зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності померлої на таке майно, так як сертифікат втрачено. Крім того, згідно Книги реєстрації сертифікатів ім`я власниці сертифіката серії ХМ №0384346 помилково вказано як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Навівши доводи щодо належності вказаного спадкового майна [PERSON] , позивачка, просила задовольнити позов. Згідно з ухвалою судді від 18 січня 2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Ухвалою суду від 18 червня 2021 року замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Дунаєвецьку РДА на Кам`янець-Подільську РДА у зв`язку з правонаступництвом. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилась, від представниці позивачки надійшла заява, в якій вимоги позову підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, розгляд справи провести у її відсутності та відсутності позивачки. Представник відповідача - Новодунаєвецької селищної ради в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, направив до суду заяву, відповідно до якого позов визнав, розгляд справи просив провести за відсутності представника відповідача. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кам`янець-Подільської РДА у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, заяв та клопотань до суду не надходило. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що поданий позов слід задовольнити з огляду на наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт від 18.07.2000 року, згідно якого все своє майно заповіла позивачці [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, право на земельну частку (пай), у землі, що перебуває у колективній власності ССВ «Підлісномукарівська» с. Підлісний Мукарів, Дунаєвецького району Хмельницької області, розміром 2,09 умовних кадастрових гектара, що було посвідчено сертифікатом серії ХМ №0384346, який втрачено. Крім того, згідно витягу з Книги реєстрації сертифікатів помилково вказано ім`я спадкодавиці « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Позивачка розмістила оголошення в газеті «Дунаєвецький вісник» про втрату сертифіката та визнання його недійсним. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.12.2020 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на означене спадкове майно, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Вирішуючи обґрунтованість доводів позивачки, наведених нею на підтвердження позовних вимог, при застосуванні норм права судом враховується наступне. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Належність спадкодавиці права на спадкове спадкове майно - земельну частку (пай) підтверджується: витягом від 28.12.2020 з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Дунаєвецькою РДА, згідно якого 01.02.2000 [PERSON] було видано сертифікат серії ХМ №0384346 у колективній власності ССВ «Підлісномукарівська» с. Підлісний Мукарів, Дунаєвецького району Хмельницької області, розміром 2,09 умовних кадастрових гектара; довідкою відділу у Дунаєвецькому району Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 14.12.2020, відповідно до якої [PERSON] внесена до списку громадян - членів КСП «Підлісномукарівська с. Підлісний Мукарів, згідно додатку 1 до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №000356. Однак, при невідомих обставинах оригінал вказаного правовстановлюючого документу було втрачено, що підтверджується публікацією в газеті «Дунаєвецький вісник», та помилково зазначено в ньому ім`я спадкодавиці як " [PERSON] " замість " [PERSON] ". Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Список громадян, як додаток до державного акта, формується самим підприємством відповідно до статуту, розглядається і затверджується загальними зборами (зборами уповноважених) членів підприємства та підписується головою сільськогосподарського підприємства та головою місцевої ради. Враховуючи вищевикладене, головним критерієм для одержання права на земельну частку (пай) є факт членства громадянина в колективному сільськогосподарському підприємстві на момент реєстрації державного акта на право колективної власності на землю. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) (стаття 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»). Так, відповідно до пункту 15 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України право на земельну частку (пай), яке посвідчене сертифікатом, може бути успадковано. Відповідно листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року за N 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначено, що в разі втрати, пошкодження сертифіката на право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріуса позивач звернулась до нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, крім того, вказаний сертифікат містись технічні помилки. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормами ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Підсумовуючи усе вищезазначене, приймаючи до уваги, що позивачка є особою, яка прийняла спадщину за заповітом, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотаріальних органах через відсутність правовстановлюючого документу - Сертифікату серії ХМ №0384346, наявність у ньому помилки, а тому її порушені спадкові права підлягають судовому захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved