Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок. розташований по [ADDRESS] належав колгоспному двору, головою якого був дід позивачки [PERSON] , що доводиться свідоцтвом на право особистої власності на домоволодіння від 07.07.1988. Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП "Коломийське МБТІ" № 8842 від 21.01.2019 за архівними даними Коломийського МЮТІ право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] , як головою колгоспного двору. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,22 га. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого ОКП "Коломийське МБТІ" житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літ. "А", загальною площею 53,8 кв.м, житловою площею 40,7 кв.м, літньої кухні, стодоли, двох комор, трьох сараїв, гаража, вбиральні та огорожі. Будівництво житлового будинку здійснено у 1964 році. При житті. 10.12.2010 [PERSON] вчинив на користь позивачки заповіт, згідно з яким розпорядив їй все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і на що він за законом матиме право. Заповіт посвідчений секретарем Чернятинської сільської ради, ніким не скасовувався та не оскаржувався. [PERSON] помер [INFO] . З метою реалізації своїх спадкових прав позивачка звернулася до приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я., де була заведена спадкова справа № 145/2018. 29.08.2019 позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Однак, нотаріус відмовила позивачці у видачі документів на спадщину на житлове господарство через реєстрацію спадкового житлового господарства як колгоспного двору, без виділу часток його членів, що стверджується постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 29.08.2019. З довідки Чернятинської сільської ради № 1109 від 02.11.2018 вбачається, що станом на 15.04.1991 у житловому господарстві проживали: голова двору [PERSON] , бабка [PERSON] , мати позивачки [PERSON] , брат [PERSON] та позивачка. Ніхто з вище перелічених осіб не звертався з приводу виділу части у колгоспному дворі. Спадкодавець був дідом позивачки та оформив на її користь заповіт. Після його смерті позивачка фактично вступила в управління спадщиною - звернулася в нотаріальну контору, де була заведена спадкова справа, та успадкувала частину майна, користуюся спадковим майном на власний розсуд, оплачує комунальні послуги, обробляє земельну ділянку, виготовила технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняла спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору. Згідно Звіту про оцінку майна, складеного ЕТВО «Придністров`я», ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] становить 110 640 грн. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивачка подала до суду заяву про проведення підготовчого засідання та судовий розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, на частку у спадковому майні не претендує та не зверталася до нотаріальної контори з приводу її оформлення. На частку у колгоспному дворі теж не претендує, не зверталася за її виділом та не має наміру звертатися у майбутньому. Не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташованими по [ADDRESS] , в цілому за [PERSON] . Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, на частку у спадковому майні не претендує та не звертався до нотаріальної контори з приводу її оформлення. На частку у колгоспному дворі теж не претендує, не звертався за її виділом та не має наміру звертатися у майбутньому. Не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташованими по [ADDRESS] , в цілому за [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із копії Свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння від 7 липня 1988, виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 11 від 13.01.1988, слідує, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованих в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Згідно рішення виконкому Чернятинської сільської ради в 1990 році [ADDRESS] , номери будинків залишилися незмінними, що підтверджується довідкою № 41 виданою 04.01.2019 виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Довідкою № 1109, виданою 02.11.2018 Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що згідно Витягу з по господарської книги № 7 (ос.рах.591) Чернятинської сільської ради за період 1991 по 1995 рік по господарству в с. Чернятин вул . [ADDRESS] , суспільна група господарства - колгоспника, станом на 15.04.1991 року в господарстві були зареєстровані: голова господарства [PERSON] , 1938 р.н., дружина [PERSON] , 1939 р.н., дочка [PERSON] , 1966 р.н., внук [PERSON] , 1987 р.н.. внук [PERSON] , 1990 р.н. [PERSON] померла [INFO] у віці 70 років в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 46, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.10.2010 Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З довідки № 736, виданої 29.08.2019 виконкомом Чернятинської сільської ради слідує, що [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , та на момент її смерті в господарстві проживали та були зареєстровані: чоловік [PERSON] , 1938 р.н., дочка [PERSON] , 1966 р.н., внучка [PERSON] , 1987 р.н., та внук [PERSON] , 1990 р.н. Із копії спадкової справи № 108/2011 наданої суду державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В. слідує, що [PERSON] 01 березня 2011 року подала до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини по закону після смерті мами [PERSON] , яке складається із земельної ділянки. Копією свідоцтва про право на спадщину за законом виданим 12.12.2012 державним нотаріусом Городенківської РДНК Паньків Д.М., зареєстрованого в реєстрі № 2274, спадкова справа № 108 від 01.03.2011, стверджується, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка складається із одної земельної ділянки, розміром загальної площі 0,8557 га, кадастровий номер 2621687000:02:002:0150, що належала померлій згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ-№151013. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 32754453, виданий 12.12.2012 Городенківською районною державною нотаріальною конторою свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 50807998, номер у нотаріуса 108. Крім того, в матеріалах спадкової справи знаходиться заява [PERSON] про те, що він відмовляється від земельної частки (паю) майна після померлої дружини [PERSON] в користь своєї дочки [PERSON] . З наведеного слідує, що відповідачка [PERSON] прийняла спадщину як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері [PERSON] тільки на земельну ділянку. За заповітом, посвідченим 10.12.2010 секретарем Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , житель [ADDRESS] (паспорт [NUMBER] , виданий 18.11.1998 Городенківським РВ УМВС) на випадок своєї смерті все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде йому належатиме і на що він за законом матиме право, в тому числі і житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] , - заповів [PERSON] , [INFO] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 131. [PERSON] помер [INFO] у віці 79 р. в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 18 від 04.07.2018, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.07.2018 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Довідкою № 737, виданою 29 серпня 2019 виконкомом Чернятинської сільської ради стверджено, що [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] і на момент смерті в господарстві проживали та були зареєстровані: дочка [PERSON] , 1966 р.н., внучка [PERSON] , 1987 р.н., внук [PERSON] , 1990 р.н., правнучка [PERSON] , 2013 р.н., правнук [PERSON] , 2017 р.н. Із копії свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] . виданого 26.12.1987 Чернятинською с/Радою Городенківського району Івано-Франківської області слідує, що [PERSON] народилася [INFO] , в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . після реєстрації шлюбу 17.04.2012 з [PERSON] , прізвище дружини [PERSON] було змінено з [PERSON] на [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17.04.2012 виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району. Про те, що батьками матері позивачки [PERSON] , [INFO] , були [PERSON] та [PERSON] , свідчить її свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Чернятинським с/бюро ЗАГС Городенківського району. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] слідує, що 23 травня 1987 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 13 від 23.05.1987 в Чернятинській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON] . Наведеним стверджено, що позивача [PERSON] є онукою спадкодавця [PERSON] . Копією спадкової справи №145/2018, наданою суду приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я. стверджено, що 26.11.2018 [PERSON] подала приватному нотаріусу городенківського РНО Стефурак Н.Я. заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті діда [PERSON] Витяг № 54226436 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданий 26.11.2018 приватним нотаріусом Стефурак Н.Я. свідчить, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 63383631, номер у нотаріуса 145/2018. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.08.2019 виданого приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я. зареєстрованого в реєстрі за № 1575, спадкова справа 145/2018 позивачка прийняла спадщину за заповітом після смерті діда [PERSON] , яка складається з земельної ділянки площею 0,8559 га кадастровий номер 2621687000:02:002:0151 що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 151012. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57369847 виданий приватним нотаріусом Стефурак Н.Я. 29.08.2019 стверджує, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 63383631, номер у нотаріуса 145/2018. Отже, позивачка [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті діда [PERSON] . Також до спадкового майна померлого [PERSON] належить житловий будинок по [ADDRESS] . Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8842 від 21.01.2019 стверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 660 право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] голова колгоспного двору на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 7.07.1988 на підставі рішення цього ж виконкому № 11 від 13.01.1988. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок збудований в 1964, господарські будівлі в 1964, 1987 роках. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО «Придністров`я», ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] станом на 13.02.2019 становить 110640 грн. За даним господарством рахується земельна ділянка розміром 0.22 га, яка виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку, що стверджується довідкою №738, виданою 29.08.2019 виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачка отримала постанову приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. від 29.08.2019 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що домоволодіння належало колгоспному двору, де головою двору був [PERSON] , але частка померлого в даному житловому будинку конкретно не визначена. Із поданих до суду заяві відповідачів, які є членами колишнього колгоспного двору, слідує, що вони визнають позовні вимоги в повному обсязі, на частку у спадковому майні не претендують та не зверталися до нотаріальної контори з приводу її оформлення. На частку у колгоспному дворі теж не претендують, не зверталися за її виділом та не мають наміру звертатися у майбутньому. Не заперечують щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташованими по [ADDRESS] , в цілому за [PERSON] . Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідачі, які є членами колишнього колгоспного двору, позов визнають, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України (2003р.),

Outcome: approved