Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі 600 гривень щомісячно та її утримання до досягнення сином 3-х років в сумі 300 гривень, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 липня 2011 року зареєстровано шлюбу між нею та відповідачем, від шлюбу в них є малолітній син [PERSON], [INFO]. Добровільно матеріальну допомогу на його утримання відповідач не надає. На даний час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3 років і не має змоги повноцінно самостійно утримувати себе і сина. Відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу, оскільки працює офіційно майстром лісу у ДП "Рівненський лісгосп". Позивач в судовому засіданні позов підтримала на підставах викладених у ньому, окрім зазначила, що не заперечує щодо стягнення з відповідача аліментів не в твердій грошовій сумі, а в частці від заробітку. Відповідач та його представник [PERSON] в судому засіданні позовні вимоги позивача визнали частково. Зазначили, що позовні вимоги позивача, щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сини відповідач визнає, але не в повному обсязі, посилаючись на те, що він дійсно офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, однак його заробітна плата є мінімальною, тому він ніяк не може сплачувати аліменти в такій сумі, як просить позивач, а тому враховуючи ст.182 СК України визнає в сумі 310 гривень. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивача, то відповідач їх не визнає категорично, оскільки вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Суд, заслухавши пояснення сторін, беручи до уваги заяву позивача та дослідивши матеріали справи, дійшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що з 19 липня 2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції Рівненській області. З досліджених судом свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], відділом державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції у Рівненської області 20 квітня 2012 року, актовий запис № 133 встановлено, що його батьком є [PERSON]. Факт ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги неповнолітній дитині, суд вважає доведеним, оскільки вказаний факт сторонами не оспорюється. Із позовної заяви позивача та пояснень сторін вбачається, що відповідач працевлаштований на ДП "Рівненський лісгосп" Любомирське лісництво, займає посаду майстра лісу і отримує заробітну плату. Інших видів доходу він не має. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст. 181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З врахуванням того факту, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, суд приходить до висновку, що визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, відповідно до ст. 184 СК України - немає підстав. Суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дітей згідно ст. 183 СК України. Ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка стягується до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, у судовому засіданні судом встановлено, що відповідач є здоровою, працездатною особою, офіційно працевлаштований і на утриманні інших малолітніх дітей не має, позивач на даний час перебуває у відпустці по догляду за сином [PERSON] до досягнення ним трьох років. Законом України "Про державний бюджет України на 2014 рік", з 1 січня 2014 року затверджено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років у розмірі 1032 гривні. На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те що обов'язок по утриманню дитини покладається на обох батьків (ч. 1 ст. 141 СК України), та те, що відповідач визнав позов частково, а також той факт, що позивач отримує соціальну допомогу, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. З пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що син [PERSON] проживає разом із позивачем окремо від відповідача, позивач перебуває в відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, а тому не має можливості повноцінно фінансово забезпечити сина та себе. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має права на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи те, що дитина залишається проживати з матір'ю, а також враховуючи фінансове положення сторін суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів на утримання дружини слід призначити у розмірі 1/6 частки від заробітку щомісячно, до досягнення дитиною 3-х років. Окрім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведена з відповідача [PERSON] слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial