Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.12.2016 року між Позивачем (Позичальник) та Відповідачем (Позикодавець) було укладено Договір №1 про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до якого Позикодавець надає Позичальнику поворотну фінансову допомогу у розмірі 500 000, 00 грн. (п`ятсот тисяч гривень 00 коп.) а Позичальник зобов`язується повернути фінансову допомогу у визначений Договором строк. З метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Договором №1 про надання поворотної фінансової допомоги 14.12.2016 року між Позивачем (Іпотекодавець) та Відповідачем (Іпотекодержатель) укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу Анохіною В.М. 12.12.2016 року та зареєстровано в реєстрі за №2340. Відповідно до п. 4. Іпотечного договору в іпотеку передається об`єкт незавершеного будівництва, житловий комплекс з підземними паркінгами і об`єктами соціально-побутового та офісного призначення, готовністю 3,99 відсотків за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:204602980361), що належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В. М. 14.12.2016 року та зареєстровано в реєстрі за №2312. Інформація про зазначену вище іпотеку, внесена до державного реєстру іпотек 14.12.2016 року, запис про іпотеку №18029151, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32922435 від 14.12.2016 року приватного нотаріусу Київського міського округу Анохіної В. М.. Також, 14.12.2016 року внесений запис про обтяження №18027736, підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №32921302 від 14.12.2016 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Анохіної В.М., вид обтяження заборона на нерухоме майно, предмет обтяження об`єкт незавершеного будівництва, житловий комплекс з підземними паркінгами і об`єктами соціально-побутового та офісного призначення, готовністю 3,99 відсотків. Однак, як стало відомо Позивачу, Відповідач 19.07.2019 року звернув стягнення на Предмет іпотеки, шляхом визнання за собою права власності, у підтвердження чого Позивачу надано Витяг з Реєстру відповідно до якого 19.07.2019 року державним реєстратором Гармаш Катериною Борисівною, Комунальне підприємство «Реєстратор» м. Київ, прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 47860923 від 19.07.2019 року, на підставі прийнятого рішення до Реєстру внесений запис про право власності (номер запису 32468110) Відповідача на предмет іпотеки (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 204602980361), підстава виникнення права власності: Іпотечний договір, серія та номер: 2340, виданий 14.12.2016, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анохіна В.М. Позивач вважає що такі дії Відповідача є безпідставними та такими, що не відповідають умовам Іпотечного договору та вимогам чинного законодавства України, що регулює правовідносини, які виникли між сторонами, та грубо порушують права Позивача. Враховуючи, що сторони не досягли згоди шляхом проведення переговорів щодо врегулювання ситуації, Позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, та відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає. Третя особа в судове засідання не з`явилася. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 01.12.2016 року між ТОВ "Бест Лімтед" (Позичальник) та [PERSON] (Позикодавець) було укладено Договір №1 про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до якого Позикодавець надає Позичальнику поворотну фінансову допомогу у розмірі 500 000, 00 грн. (п`ятсот тисяч гривень 00 коп.) а Позичальник зобов`язується повернути фінансову допомогу у визначений Договором строк. Відповідно до п. 2.2. вказаного Договору вид фінансової допомоги - безпроцентна. Як встановлено п. 4.1. Договору №1 про надання поворотної фінансової допомоги період (строк) користування фінансовою допомогою розпочинається з моменту надання фінансової допомоги (п. 8.1.) та закінчується 30.12.2017 року, при цьому, вказаний строк може бути змінений (скорочений/продовжений) за домовленістю Сторін (п. 4.2.), а відповідно до п. 5.1 цього Договору Позичальник зобов`язується повернути фінансову допомогу протягом одного банківського дня, після закінчення строку вказаного у п. 4.1. Договору. На виконання умов Договору №1 про надання поворотної фінансової допомоги [PERSON] було надано кошти у сумі 315 000, 00 грн. (триста п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.). На виконання умов Договору №1 про надання поворотної фінансової допомоги ТОВ "Бест Лімтед" було повернуто кошти у сумі 300 000,00 грн. (триста тисяч гривень 00 коп.) (копії банківських виписок додаються). З метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "Бест Лімтед" за Договором №1 про надання поворотної фінансової допомоги 14.12.2016 року між ТОВ "Бест Лімтед" (Іпотекодавець) та Відповідачем (Іпотекодержатель) укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу Анохіною В. М. 12.12.2016 року та зареєстровано в реєстрі за №2340. Відповідно до п. 4. Іпотечного договору в іпотеку передається об`єкт незавершеного будівництва, житловий комплекс з підземними паркінгами і об`єктами соціально-побутового та офісного призначення, готовністю 3,99 відсотків за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:204602980361), що належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В. М. 14.12.2016 року та зареєстровано в реєстрі за №2312. Предмет іпотеки сторони оцінили в суму 2 000 000,00 грн. (два мільйони гривень 00 коп.), як вказано у п. 7 Іпотечного договору. Сторони дійшли згоди у п. 16 вказаного Договору, що Іпотекодержатель має право, зокрема: - у випадках та в порядку, передбачених даним договором та/або чинним законодавством України, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки; - у разі порушення Іпотекодавцем обов`язків, встановлених даним договором, вимагати дострокового виконання зобов`язання за Основним зобов`язанням, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 23. Іпотечного договору встановлено, що заставна за даним договором не видається. У п. 24 вказаного договору передбачені випадки, у яких Іпотеко держатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця. Відповідно до п. 25 Іпотечного Договору звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися одним з таких способів за вибором Іпотекодержателя: 1) за рішенням суду; 2) на підставі виконавчого напису нотаріуса; При цьому у п. 26 передбачено, що визначені даним договором способи звернення стягнення на предмет іпотеки не перешкоджають Іпотекодержателю застосувати інші способи звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлені чинним законодавством України та/або письмовою домовленістю сторін. Сторони дійшли згоди, що право Іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за собою права власності на предмет іпотеки, може бути реалізовано лише у судовому порядку, як вказано у п. 35 Іпотечного договору. В свою чергу, пунктом 36 вказаного Договору встановлено, що Предмет іпотеки переходить у власність Іпотекодержателя за ціною предмета іпотеки, визначеною незалежним експертним оцінювачем. Інформація про зазначену вище іпотеку, внесена до державного реєстру іпотек 14.12.2016 року, запис про іпотеку №18029151, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32922435 від 14.12.2016 року приватного нотаріусу Київського міського округу Анохіної В. М. Також, 14.12.2016 року внесений запис про обтяження №18027736, підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №32921302 від 14.12.2016 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Анохіної В.М., вид обтяження заборона на нерухоме майно, предмет обтяження об`єкт незавершеного будівництва, житловий комплекс з підземними паркінгами і об`єктами соціально-побутового та офісного призначення, готовністю 3,99 відсотків. 30.12.2017 року між ТОВ "Бест Лімтед" та Відповідачем укладено Додаткову угоду №1 до Договору №1 про надання поворотної фінансової допомоги, у якій Сторони дійшли згоди викласти п. 4.1. у новій редакції, відповідно до якої період (строк) користування фінансовою допомогою закінчується 30.12.2019 року. 01.02.2019 року ТОВ "Бест Лімтед" було вручено Вимогу про усунення порушення Договору №1 про надання поворотної фінансової допомоги щодо зобов`язань із повернення фінансової допомоги до 30.12.2017 року, таким чином [PERSON] не враховано строк користування фінансовою допомогою, що встановлений Сторонами у додатковій угоді №1 до Договору №1 про надання поворотної фінансової допомоги щодо повернення фінансової допомоги до 30.12.2019 року. А отже, вказана вимога фактично є вимогою про дострокове виконання зобов`язань ТОВ "Бест Лімтед" перед [PERSON] щодо повернення фінансової допомоги, проте, зі змісту вимоги вбачається, що вона не містить жодних посилань на те які порушення Іпотечного договору чи норм чинного законодавства України було допущено Позивачем, що відповідно стало підставою для Відповідача вимагати дострокового виконання зобов`язань за Договором №1 про надання поворотної фінансової допомоги. Вимогою про усунення порушень було встановлено тридцяти денний термін з моменту її отримання для виконання зобов`язань ТОВ "Бест Лімтед" щодо повернення фінансової допомоги перед Відповідачем (Позикодавцем). У випадку не виконання у вказаний термін зобов`язань щодо повернення фінансової допомоги, [PERSON] застерігав Позивача звернути стягнення на Предмет іпотеки. 19.07.20129 року [PERSON] звернув стягнення на Предмет іпотеки, шляхом визнання за собою права власності, у підтвердження чого ТОВ "Бест Лімтед"надано Витяг з Реєстру відповідно до якого 19.07.2019 року державним реєстратором Гармаш Катериною Борисівною, Комунальне підприємство «Реєстратор» м. Київ, прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 47860923 від 19.07.2019 року, на підставі прийнятого рішення до Реєстру внесений запис про право власності (номер запису 32468110) Відповідача на предмет іпотеки (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 204602980361), підстава виникнення права власності: Іпотечний договір, серія та номер: 2340, виданий 14.12.2016, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анохіна В.М. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) ( ч.І ст. 572 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК). Відповідно до ч.І ст. 575 ЦК Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ч.1,3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотеко держателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 35 вказаного Закону визначено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, в цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону ( ч.1-5 ст. 36 Закону). При цьому як встановлено ч.4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або у відповідному застереженні в іпотечному договорі зазначаються: умови, у разі настання яких іпотекодержатель може використати своє право на позасудове стягнення; порядок визначення вартості, за якою іпотекодержатель набуває право власності на предмет іпотеки; прийнятні та належні способи обміну повідомленнями між сторонами договору. Правовими нормами ч.1-4 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною першої статті 10 Закону Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державним реєстратором є, окрім інших, громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав. Відповідно до частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Згідно з частиною першої статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. За змістом статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно до пункту 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статті 37 Закону України «Про іпотеку» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Як було заначено вище, до п. 25 Іпотечного Договору звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися одним з таких способів за вибором Іпотекодержателя: 1) за рішенням суду; 2) на підставі виконавчого напису нотаріуса. При цьому, право Іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за собою права власності на предмет іпотеки, може бути реалізовано лише у судовому порядку, як вказано у п. 35 Іпотечного договору. Таким чином, всупереч умовам договору Відповідач реалізував своє право звернення стягнення на Предмет іпотеки, шляхом визнання за собою права власності позасудовим шляхом, такі дії вчинені, в тому числі, в порушення п. 25 Іпотечного договору. Як вбачається із фактичних обставин справи, Сторонами не укладався окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя, виконавчий напис нотаріуса також не вчинявся, отже, звернення стягнення на предмет іпотеки повинно здійснюватися відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Як визначено ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» у застереженні в іпотечному договорі зазначаються: умови, у разі настання яких іпотекодержатель може використати своє право на позасудове стягнення; порядок визначення вартості, за якою іпотекодержатель набуває право власності на предмет іпотеки; прийнятні та належні способи обміну повідомленнями між сторонами договору. Отже, Іпотечний договір фактично не містить такого застереження, адже реалізований Відповідачем спосіб звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом визнання за собою права власності в Іпотечному договорі сторонами погоджений як такий, що може бути реалізований лише у судовому порядку. Тому, Іпотечним договором передбачено надсилання повідомлення, де, насамперед, має бути зазначено який саме позасудовий спосіб звернення стягнення обрано Іпотекодержателем, якими є строки добровільного виконання зобов`язання, за яку ціну буде звернено стягнення і т.п. Таке повідомлення фактично є способом погодження істотних умов застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Із аналізу змісту Вимоги про усунення недоліків вбачається, що вона не містить таких істотних умов. Тому, державним реєстратором під час здійснення державної реєстрації в порушення вимог пунктів 57 та 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 не здійснено належної оцінки відповідності заявлених речових прав на нерухоме майно законодавству та поданим документам. При прийнятті оскаржуваного рішення державним реєстратором також було порушено вимоги ч. 5 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», що дублюються пунктом 36 Іпотечного договору, якою встановлено, що Предмет іпотеки переходить у власність Іпотекодержателя за ціною предмета іпотеки, визначеною незалежним експертним оцінювачем. Всупереч вказаним вимогам при звернення стягнення, така оцінка не проводилася, при цьому, розмір заборгованості за Договором №1 про надання поворотної фінансової допомоги є значно меншою ніж ринкова вартість Предмету іпотеки, але без проведення незалежної експертної оцінки неможливо встановити точну суму такого перевищення. У постанові Великої Палати верховного Суду від 11.04.2018 року по справі 554/14813/15- ц, провадження № 14-66 цс 18, визначено, що ціна набуття права власності на предмет іпотеки, на момент звернення стягнення, є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна. Зважаючи на викладене вище, проведена державним реєстратором Гармаш Катериною Борисівною перереєстрація права власності на Предмет іпотеки за [PERSON] на підставі Іпотечного договору згідно рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47860923 від 19 липня 2019 року, є незаконною з порушенням умов Іпотечного договору та Закону України «Про іпотеку» та підлягає скасуванню. Згідно з ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи, що судом встановлено, що відповідач незаконно позбавив Позивача права власності на Предмет іпотекии, а також враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав, суд приходить до висновку що обмеження майнових прав позивача є безпідставними, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved