Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацька спортивна школа «Чемпіон» про визнання незаконним наказу про звільнення від 07.07.2011 року, визнання такими, що не мають юридичної сили актів від 06, 07, 08, 11, 12 липня 2011 року, поновлення на посадах касира, та в порядку сумісництва на посадах заступника директора з АГД та головного бухгалтера, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.07.2011 року по 26.08.2015 року в розмірі 71774 грн. 03 коп., стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.07.2011 року по 26.08.2015 року в розмірі 71774 грн. 03 коп. та компенсації за невикористану відпустку за період з 01.10.2010 року по 07.07.2011 року в сумі 789 грн. 84 коп.. Свої вимоги [PERSON] обґрунтував тим, що він був прийнятий на роботу в Комунальний позашкільний навчальний заклад «Дитячо-юнацька спортивна школа "Олімпієць" на роботу касиром на 0,5 посадового окладу згідно наказу від 01.10.2010 р. № 47-к, також, у порядку суміщення посад - заступником директора з АГД згідно наказу від 01.11.2010 р. № 49-к, та головним бухгалтером згідно наказу від 10.11.2010 р. № 51-к. У 2015 році він звернувся з позовом про стягнення заробітної плати за червень 2011 року, липень - грудень 2011 року, та за 2012 - 2014 роки. Під час судового засідання він дізнався, що у 2011 році його було звільнено за п.п.3, 4 ст. 40 КЗпП України, вважає звільнення незаконним, оскільки він працював, а саме, подавав звітність до державних органів за червень 2011 року та 3 квартал 2011 року, з наказом про звільнення його ніхто не знайомив, а тому складені відповідачем акти у липні 2011 року він просив визнати такими, що не мають юридичної сили, так як вважав, що вони були складені у 2015 році, тому просив задовольнити всі його вимоги. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 серпня 2015 року позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто на користь [PERSON] з комунального позашкільного навчального закладу "Дитячо-юнацька спортивна школа «Чемпіон» Чернігівської міської ради. заборгованість по заробітній платі за період з 07 липня 2011 року по 03 квітня 2015 року в сумі 64791 грн. без урахування податків та інших обов'язкових платежів, компенсацію за невикористану відпустку за період з 01 жовтня 2010 року по 06 липня 2011 року в сумі 789,34 грн. без урахування податків та інших обов'язкових платежів. В іншій частині позову відмовлено. Не погоджуючись з рішенням суду [PERSON] та Комунальний позашкільниц навчальний заклад «Дитячо-юнацька спортивна школа «Чемпіон» Чернігівської міської ради звернулись з апеляційними скаргами. В апеляційній скарзі [PERSON] просить рішення суду змінити та задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі Комунальний позашкільний навчальний заклад «Дитячо-юнацька спортивна школа «Чемпіон» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В апеляційній скарзі [PERSON] зазначає, що порушення процедури про банкрутство роботодавця, наявність тривалого періоду здійснення виконавчих дій органами державної виконавчої служби, незначна частка заборгованості підприємства перед працівником у виплаті компенсації за невикористану відпустку порівняно із сумою середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку не може свідчити про відсутність вини роботодавця в невиплаті працівникові належних коштів і не є підставою для звільнення роботодавця від обов'язку сплатити зазначені кошти. Фактичного розрахунку з ним при звільненні не відбулось, а тому середній заробіток за час затримки розрахунку повинен був стягнутий на дату розгляду справи, а не по 26 серпня 2015 року. В апеляційній скарзі Комунальний позашкільний навчальний заклад «Дитячо-юнацька спортивна школа «Чемпіон» зазначає, що в день звільнення [PERSON] не працював, що підтверджується матеріалами справи № 751/736/15-ц, а вимога про розрахунок в порушення ст. 116 КЗпП України до КПНЗ «Чемпіон» ЧМР не подавалась та згідно пояснень позивача за робочим місцем він не з'являвся і будь якої роботи не виконував. Крім того приймаючи рішення про стягнення заборгованості по заробітній платі суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки питання про її стягнення в позовній заяві [PERSON] та доповненнях до неї взагалі не порушувалось. Вислухавши суддю-доповідача, доводи позивача та заперечення представників відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга [PERSON] підлягає відхиленню, а апеляційна скарга Комунального позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацька спортивна школа «Чемпіон» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 309 ч. 1 п. 4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Відмовляючи у задоволенні позову про визнання незаконним наказу про звільнення, визнання такими, що не мають юридичної сили актів, поновлення на роботі, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що [PERSON] був відсутній на роботі 06.07.2011 року, 07.07.2011 року протягом робочого дня з 8.00 год. до 17.00 год. без поважних причин, що підтверджується актами відповідача від 06.07.2011 року та від 07.07.2011 р.. 12.07.2011 року [PERSON] відмовився від отримання наказу про звільнення та про ознайомлення з наказом. Зазначений висновок узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам закону, який регулює спірні правовідносини. Судом першої інстанції по справі встановлено, що згідно наказу № 47-к КПНЗ ДЮСШ «Олімпієць» (на даний час КПНЗ «Дитячо-юнацька спортивна школа «Чемпіон») від 01.10.2010 р. [PERSON] прийнято на посаду касира за сумісництвом, з неповним робочим днем (4 години) та з оплатою праці пропорційно до відпрацьованого часу (0,5 посадового окладу касира згідно штатного розпису). Згідно наказу № 49-к від 01.11.2010 р. КПНЗ ДЮСШ «Олімпієць», доручено [PERSON] виконання додаткової роботи заступника директора з адміністративно - господарської діяльності у порядку суміщення посад, з доплатою за суміщення посади заступника директора з АГД в розмірі 49,99% посадового окладу касира. Згідно наказу № 51-к КПНЗ ДЮСШ «Олімпієць» доручено [PERSON] з 11.11.2010 р. одночасно з роботою касира (за сумісництвом) та виконанням додаткової роботи заступника директора з АГД у порядку суміщення посад, виконання додаткової роботи головного бухгалтера у порядку суміщення посад, з доплатою за суміщення посади головного бухгалтера в розмірі 49,99% посадового окладу касира. Відповідно до наказу директора КПНЗ «ДЮСШ «Олімпієць» № б/н від 05 липня 2011 р. з 05 липня 2011 р. розпочато службове розслідування з приводу відсутності в спортивній школі бухгалтерської, навчально-тренувальної, спортивної документації та особових справ працівників. Згідно акту відповідача від 06.07.2011 року, 06.07.2011 року [PERSON] був відсутній за місцем роботи в КПНЗ «ДЮСШ «Олімпієць» протягом робочого дня з 8.00 год. до 17.00 год. Відповідно до акту відповідача від 07.07.2011 р., 07.07.2011 р. [PERSON] був відсутній за місцем роботи в КПНЗ «ДЮСШ «Олімпієць» протягом робочого дня з 8.00 год. до 17.00 год. Згідно наказу (ОС) від 07 липня 2011 р. [PERSON] звільнено від виконання додаткової роботи головного бухгалтера і заступника директора з адміністративно-господарської діяльності, в порядку суміщення посад з 07.07.2011 р. і відмінено у зв'язку з цим доплати за виконання вказаних робіт. Також вказаним наказом [PERSON] звільнено з 07.07.2011 р. з посади касира, згідно п. 3 та п. 4 статті 40 КЗпП України. Відповідно до акту відповідача від 12.07.2011 р., 12.07.2011 р. [PERSON] оголошено наказ про звільнення його з посади касира КПНЗ «ДЮСШ «Олімпієць», а також в порядку суміщення посад заступника директора з адміністративно - господарської діяльності та головного бухгалтера КПНЗ «ДЮСШ «Олімпієць». Надати пояснення стосовно причин відсутності на роботі в період з 06.07.2011 р. по 07.07.2011 р., а також отримувати зазначений наказ та розписуватись про ознайомлення з ним [PERSON] відмовився. Зазначені вище акти підписані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] За клопотанням позивача в суд в якості свідків було викликано [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"явились з поважних причин, а допитаний в засіданні апеляційного суду в якості свідка [PERSON], яким були підписані акти про відсутність позивача на роботі 06.07. та 07.07.2011 року та акт від 12.07.2011 року про оголошення [PERSON] наказу про звільнення та про відмову від отримання наказу про звільнення та ознайомлення з ним, повідомив колегії апеляційного суду про обставини ознайомлення позивача з наказом та про його складання та підписання. Дійсно в матеріалах справи відсутні оригінали складених відповідачем актів, а в матеріалах цивільної справи № 2/751/407/15 за позовом [PERSON] до ДЮСШ „Чемпіон" про стягнення заробітної плати знаходяться ксерокопії актів. Надати оригінали актів представник відповідача-голова ліквідаційної комісії з припинення юридичної особи Шокун В.В. не зміг, оскільки відповідач - ДЮСШ „Чемпіон" з 06.02.2015 року знаходиться в стадії припинення, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців. Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач 06.07.2011 року скоїв прогул без поважних причин, за що наказом від 07.07.2011 року був звільнений з роботи за ст. 40 КЗпП України, а 12.07.2011 року відмовився від дачі пояснень щодо здійсненого прогулу та з отриманням і ознайомленням з наказом. Законне і обгрунтоване звільнення працівника з роботи не дає підстав для стягнення на його користь заробітної плати за вимушений прогул. Оскаржуваним рішенням суду першої інстанції (резолютивна частина рішення) було стягнуто на користь позивача заборгованість по заробітній платі за період з 07.07.2011 року по 03.04.2015 року в сумі 64791 грн., в той час як з мотивувальної частині рішення вбачається, що судом вирішувались вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні за ст. 117 КЗпП України. Сама заборгованість по заробітній платі була предметом розгляду цивільної справи № 2/751/407/15, по якій було постановлено рішення суду від 03.04.2015 року. Тобто суд помилково зазначив у резолютивній частині рішення про стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі. Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду в цій частині „про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі за період з 07.07.2011 року по 03.04.2015 року в сумі 64791 грн." підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] „про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні" з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником роботодавцеві вимог про розрахунок. Відповідно до положень ст. 117 КЗпП України на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. На обов"язкове дотримання судами зазначених вимог закону звертає увагу Верховний Суд України у Постанові Пленуму №13 від 24.12.1999 року „ Про практику застосування судами законодавства про оплату праці". Проте як вбачається з матеріалів даної справи, цивільної справи № 2/751/407/15 та особистих пояснень позивача, в день звільнення - 07.07.2011 року [PERSON] не працював, з вимогою про розрахунок до роботодавця - відповідача по справі ДЮСШ „Олімпієць" ( в даний час ДЮСШ „Чемпіон") взагалі не звертався, а тому відсутні підстави для застосування положень ст. 117 КЗпП України та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В іншій частині рішення суду першої інстанції про стягнення на користь позивача компенсації за невикористану відпустку за період з 01.10.2010 року по 06.07.2011 року в сумі 789 грн. 34 коп., скасуванню не підлягає, так як рішення суду в цій частині сторонами не оскаржується.

Outcome: partial