Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач 01.12.2020 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 29.10.2019 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Підписавши анкету-заяву, вона підтвердила свою згоду на те, що заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами ", складає між нею та банком договір. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, але відповідач зобов`язання за договором не виконала і своєчасно не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості. Станом на 18.10.2020 [PERSON] має заборгованість у загальному розмірі 10962,80 грн., яку позивач, разом з судовими витратами, просить стягнути на свою користь. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 23.12.2020 провадження у справі відкрито та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не здійснювались. Заяви, клопотання. В судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання: -представник позивача у прохальній частині позову зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом; -відповідач викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки не повідомив, правом надання відзиву на позов не скористався. Крім того, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з копією позовної заяви з додатками, направлялась судом за місцем проживання відповідача і отримана нею 02.01.2021 року. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Фактичні обставини, встановлені судом. 29 жовтня 2019 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір (без номера), за яким позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. В Анкеті-заяві [PERSON] погодилась з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами і Тарифами банку (а.с.8,9,10-13,14,15-32). За даним кредитним договором [PERSON] надано кредитну карку № [NUMBER] , термін дії - 09/23 (а.с.7). Із довідки про зміну умов кредитування та обслуговування даної кредитної картки слідує, що: - 29.10.2019 року здійснено старт карткового рахунку. Встановлено кредитний ліміт 10 000,00 грн.; - 19.03.2020 року відбулося зменшення кредитного ліміту до 9683,05 грн.; - 31.03.2020 року кредитний ліміт зменшено до 9677,55 грн.; - 06.07.2020 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. (а.с.6). Із виписки по карті відповідача слідує, що остання користувалась кредитною карткою: знімала кошти з рахунку, здійснювала оплату за товари, поповнювала рахунок в терміналі самообслуговування (а.с.43-44). Із розрахунку позивача вбачається, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконала. Станом на 18.10.2020 року її заборгованість становить 10962,80 гривень і складається з: - заборгованості за тілом кредита - 9994,77 грн., в т.ч.: 6602,20 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита, 3392,57 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита, - заборгованості за нарахованими відсотками - 550,56 грн., - заборгованості за простроченими відсотками - 417,47 грн. (а.с.5). Доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості, суду не надано. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення кредитного договору з відповідачем [PERSON] та порушення нею взятих на себе зобов`язань. Проте, позивачем не доведений факт досягнення сторонами домовленості про сплату відповідачем відсотків у будь-якому розмірі, оскільки у заяві позичальника від 29.10.2019 відсутня умова про відповідальність боржника у вигляді сплати відсотків за користування кредитом та її розмір. До позовної заяви додано роздруківку витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та витяг з «Тарифів», однак вони не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору. Так, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з тарифів та витяг з умов розуміла відповідач, ознайомилася і погодилася з ними, укладаючи кредитний договір. Відсутні також і докази того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, саме у зазначеному в цих документах розмірах і способу нарахування, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Тому нарахування відсотків у даному випадку є безпідставним. Зазначені висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року за результатами розгляду справи № 342/180/17-ц і відповідно до ст. 263 ЦПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Таким чином, позовні вимоги АТ КБ "Приватбанк" є обґрунтованими тільки в частині стягнення заборгованості за кредитним договором - за тілом кредиту. За таких підстав, позов підлягає частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial