Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із заявою, в якій вказали, що [INFO] року [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою : [ADDRESS] народила дівчинку - дочку в Республіці Крим, в стаціонарі м. Сімферополя по вул. Київській, 64 (що підтверджується медичним свідоцтвом про народження серії 35 № 007 083 від 27 серпня 2015 року ). 22 грудня 2015 року батько дитини [PERSON] звернувся до Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського правління юстиції з заявою щодо державної реєстрації народження доньки, яку народила [PERSON] - [PERSON], народженої [INFO] року у м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим. Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про народження доньки у зв'язку з тим, що [PERSON] надано медичне свідоцтво про народження дитини серії 35 № 007083, форми 103/у, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я та соціального розвитку Російської Федерації від 27.12. 2011 року № 1687, видане 27 серпня 2015 року пологовим будинком м. Сімферополь. Заявники просять суд встановити факт народження дитини дівчинки - [INFO] року в 7:55 хвилин, місце народження - м. Сімферополь АР Крим. Мати дитини - [PERSON], [INFO], громадянка України, уродженка м. Сімферополя, місце реєстрація : [ADDRESS], місце проживання : [ADDRESS]. Батько дитини - [PERSON], [INFO], уродженець село Степне, Запорізького району Запорізької області, громадянин України, проживає та зареєстрований за адресою : [ADDRESS]. Ухвалою суду від 26.01.2016 року заяву [PERSON], [PERSON] про встановлення факту народження дитини в частині вимог про встановлення факту, того що [PERSON], [INFO], уродженець село Степне, Запорізького району Запорізької області, громадянин України, проживає та зареєстрований за адресою : [ADDRESS]. є батьком дитини дівчинки, яка народилася [INFO] року в 7:55 хвилин, місце народження - м. Сімферополь АР Крим, мати [PERSON] залишено без розгляду. Заявник у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримує її в повному обсязі та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заперечення, в яких заяву [PERSON], [PERSON] підтримали в частині вимог про встановлення факту народження дитини [PERSON], в частині батьківства [PERSON] заперечували, зазначаючи, що підставою внесення відомостей про батька до актового запису про народження відповідно до ст. 126 СК України є спільна заява матері та батька про визнання батьківства У разі неможливості присутності батька при державній реєстрації для надання спільної заяви визнання батьківства можливо визнати за рішенням суду. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Хмеловська О.В. проти задоволення заяви в частині встановлення факту народження дитини [PERSON] не заперечувала, проти визнання батьківства [PERSON] заперечує, зазначаючи, що зміни до актового запису актів цивільного стану можуть вноситися на підставі рішень суду про визнання батьківства, а не про встановлення факту батьківства. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд прийшов наступного. Відповідно до п.5 ч.2ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зіст. 14ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявниці для реєстрації народження дитини. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. За вимогами ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року№ 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Згідно з п.1 ст. 3 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Сімферополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи та тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт, рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 18 Закону України «« Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на світу, після залишення ними тимчасово окупованої території. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для реалізації нею батьківських прав відносно дитини, а відтак підстав до відмови в задоволенні заяви суд не вбачає. Судом встановлено, що [PERSON] є громадянкою України. Відповідно до медичного свідоцтва про народження серії 35 № 007083 форми №103/у, затвердженої Міністерством охорони здоров'я Російської Федерації від 27.08.2015 року [PERSON], [INFO], [INFO] року о 7:55 годині в м. Сімферополь народила дитину: дівчинку. Дане медичне свідоцтво про народження відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсними і не створює правових наслідків. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та його дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надають можливість отримати громадянам України свідоцтво про народження їх дитини, виданого державним органом України.

Outcome: approved