Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог, просив зняти арешт та заборону з усього належного йому майна, зокрема, квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,1625 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3221289501:01:019:0044, які згідно із відомостями Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровані за реєстраційні номерами обтяження 1288128 та 1288141. В обґрунтування позову зазначав, що йому на праві спільної часткової власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS] У 2002 році державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Броварського районного управління юстиції Дячком С.В. була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Вказана квартира в рівних частках перебуває у спільній частковій власності його, [PERSON] , та третіх осіб у справі: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У червні 2019 року він звернувся до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Відділ ДВС) із заявою щодо надання йому інформації щодо виконавчого провадження стосовно нього, на яку отримав відповідь про те, що згідно із перевіркою державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що відносно нього у Відділі ДВС у період 2000-2002 років було відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-38 Гайсинського районного суду Вінницької області про стягнення з нього аліментів у розмірі ј частки усіх видів заробітку, тому накладено арешт на належне йому майно, копію постанови направлено до Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області для внесення запису в реєстр. Вказане виконавче провадження завершене згідно із Законом України "Про виконавче провадження" та у зв`язку із закінченням терміну зберігання воно знищене. Питання зняття арешту з нерухомого йому необхідно вирішувати в судовому порядку, оскільки виконавче провадження знищено. У зв`язку з наявністю арешту на належне йому нерухоме майно порушуються його (позивача) майнові права щодо володіння і розпорядження своєю власністю. Також у позовній заяві зазначав, що відповідно до експертного висновку від 28 травня 2019 року, виданого Українським бюро лінгвістичних експертиз, записи прізвища українською мовою " [PERSON] " та " [PERSON] " є ідентичними. Позивач [PERSON] і його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, остання подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач Броварський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Треті особи: [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, у яких зазначали, що позов підтримують, проти його задоволення вони не заперечують, просили суд розглянути справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Суд встановив, що позивачу [PERSON] та третім особам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних частках належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 06 грудня 1996 року КСП "Бобрицьке" відповідно до розпорядження від 06 грудня 1996 року, де позивач значиться як [PERSON] . Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 044945 , виданого на підставі рішення Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області за № 127 від 23 січня 2008 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, позивачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1625, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3221289501:01:019:0044. Відповідно до експертного висновку від 28 травня 2019 року за № 056/560-а, виданого Українським бюро лінгвістичних експертиз, встановлено, що розбіжності між документальними записами прізвища українською мовою виникли у зв`язку з відхиленням від орфографічних норм при його міжмовних перетворенням під впливом російської орфоепії (мовлення). Записи прізвища українською мовою " [PERSON] " та " [PERSON] " є ідентичними. Із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна видно, що у даному є два записи про обтяження майна: реєстраційний номер 1288128, зареєстрований 08 вересня 2004 року реєстратором: Броварська районна державна нотаріальна контора; тип обтяження: арешт (архівний запис); об`єкт обтяження: невизначене, майно, состав: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; підстава обтяження: постанова, б/н, 01.03.2002 Державна виконавча службаБроварського району, вх.386 30.03.2002; власник: [PERSON] ; додаткові дані: архівний номер: 4226904KIEV471, архівна дата: 30.03.2002, дата виникнення: 30.03.2002, № реєстра: 131390-2194,та реєстраційний номер 1288141, зареєстрований 08 вересня 2004 року реєстратором: Броварська районна державна нотаріальна контора; тип обтяження: арешт (архівний запис); об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; підстава обтяження: постанова, б/н, 01.03.2002 Державна виконавча службаБроварського району, вх.386 30.03.2002; власник: [PERSON] ; додаткові дані: архівний номер: 4226904KIEV471, архівна дата: 30.03.2002, дата виникнення: 30.03.2002, № реєстра: 131390-2194. Згідно із ч. 1 ст. 15, ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Листом від 27 червня 2019 року за вих. № 30695 Відділ ДВС повідомив позивача про те, що відповідно до Автоматизованої системи виконавчого провадження та книги вхідної кореспонденції, відкритих або закритих виконавчих проваджень за виконавчим документом, де [PERSON] був би боржник у Відділі ДВС у період за останні три роки на примусовому виконанні не перебуває. Згідно із перевіркою державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта було встановлено, що відносно [PERSON] у Відділі ДВС у період 2000-2002 років знаходилось виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-38 Гайсинського районного суду Вінницької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ј частки всіх видів заробітку, у якому було накладено арешт на майно боржника, копію постанови якої направлено для виконання до Броварської міської державної нотаріальної контори. Державним виконавцем провадження завершене згідно із Законом України "Про виконавче провадження", у зв`язку із закінченням терміну зберігання дане провадження знищене. Рекомендовано звернутись до суду з питанням про зняття арешту. За змістом положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" роз`яснив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи відсутність відкритих виконавчих проваджень стосовно позивача, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про скасування обтяження (арешту) нерухомого майна ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню, оскільки будь-які підстави для подальшого арешту належного позивачеві майна відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved