Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Реєстраційна служба Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області про визнання права на спадкування за законом. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON], яка по день смерті постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. Після смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається в тому числі із житлового будинку з прибудовою та ганком, господарськими будівлями розташованих в [ADDRESS]. Спадкоємцем за законом, майна померлої [PERSON], є позивач [PERSON], позивач спадщину прийняла. В ході підготовки матеріалів для оформлення спадщини на житловий будинок та господарські будівлі було виявлено відсутність правовстановлюючого документу на будинок, а саме: свідоцтва про право власності матері на домоволодіння, у зв'язку з чим державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори було винесено постанову №922/02-31 від 6 травня 2014 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] на спадкове майно, яке складається із житлового будинку під літерою «А» загальною площею 85,8 м. кв., у тому числі житловою площею 54,5 м кв., з прибудовою під літерою «А1» та ганком під літерою «а»; господарських будівель - сараю під літерою «Б», погрібу під літерою «В», загальною вартістю 92166 гривень, що розташоване в [ADDRESS]. У судове засідання сторони не з'явились, але від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно поданої заяви позивач позов підтримує у повному обсязі, просить справу розглядати без її участі. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача Джуринської сільської ради - Яковишена В.В. позов визнає, просить справу слухати у її відсутність. Представник третьої особи Реєстраційної служби Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області - Залокоцька В.Д. заперечень щодо позову немає, просить справу слухати без її участі. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 9 липня 2014 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим Виконкомом Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області 11 січня 2013 року (а.с. 19). Як вбачається з довідки виданої Джуринською сільською радою Шаргородського району Вінницької області № 1531 від 14 травня 2014 року померла [PERSON] була зареєстрована та по день смерті постійно проживала в [ADDRESS] (а.с. 20). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, із житлового будинку з господарськими спорудами розташованого [ADDRESS] (а.с. 22). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] (а.с. 6, 8) та дочка [PERSON], яка згідно заяви від 31.03.2013 року посвідченої секретарем Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Яковишеною В.І. відмовилась від прийняття спадщини (а.с. 24). Позивач спадщину прийняла оскільки на момент відкриття спадщини проживала із спадкоємцем, що підтверджується довідкою виданою Джуринською сільською радою Шаргородського району Вінницької області від 27.03.2014 року №655, сестра позивача [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася, що підтверджується її заявою від 31 березня 2013 року (а.с. 24). В ході підготовки матеріалів для оформлення спадщини на житловий будинок та господарські будівлі було виявлено відсутність правовстановлюючого документу на будинок, а саме: свідоцтва про право власності матері на домоволодіння, у зв'язку з чим позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Як вбачається з довідки №1533 від 14 травня 2014 року виданої Виконкомом Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, згідно архівних документів, відомостей чи видавалось свідоцтво про право власності на нерухоме майно за адресою [ADDRESS], в Джуринській сільській раді немає (а.с. 19). Як вбачається з довідки №96 виданої 23 квітня 2014 року КП Міжрайбюро технічної інвентаризації м. Могилів-Подільський, згідно архівних даних КП Могилів-Подільського міжрайбюро технічної інвентаризації на ім'я [PERSON] зареєстровано право власності на домоволодіння розташоване [ADDRESS] станом на 01.01.2013 (а.с. 9). Державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Хлапоніним О.О. 6 травня 2014 року було винесено постанову №922/02-31 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], через відсутність державної реєстрації правовстановлюючих документів на зазначений житловий будинок (а.с. 25). Відповідно до довідки №1532 від 14 травня 2014 року виданої Виконкомом Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, жилий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] на підставі рішення №244 від 22.10.1987 року виданого Шаргородським райвиконкомом (а.с. 22). Згідно будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику [PERSON] в [ADDRESS], [PERSON] виділено земельну ділянку площею 0,25 га. (а.с. 10,11). Із оглянутої в судовому засіданні інвентаризаційної справи на домоволодіння по [ADDRESS], вбачається, що свідоцтво про право власності, на домоволодіння розташоване в [ADDRESS], в КП "Могилів - Подільське МБТІ" не видавалося. Згідно характеристики будинку господарських будівель та споруд, вказане домоволодіння складається з житлового будинку - під літерою «А» загальною площею 85,8 м.кв., в тому числі житловою площею 54,5 м кв., прибудова під літерою «А1», ганку під літерою «а», сараю під літерою «Б», погріба під літерою «В» загальною вартістю 92166 грн. Згідно інформації викладеної в Погосподарських книгах Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області за 1983-1985 роки. (а.с. 12), 1986-1990 роки (а.с. 13), 1991-1995 роки (а.с. 14), 1996-2000 роки (а.с. 15) головою двору, власником особового рахунку за адресою: [ADDRESS] значилась [PERSON] 1939 року народження. Згідно розділу ІІ вказаної погосподарської книги "будівлі, що знаходяться в особистій власності господарства" значиться житловий будинок 1985 року забудови. Згідно розділу ІІІ вказаної погосподарської книги "земля, що знаходиться в особистому користуванні господарства" зазначено, що обсяг земельної ділянки, що знаходиться в особистому користуванні становить 0,35 га, обсяг земельної ділянки, що знаходиться під забудовою 0,02 га. Приймаючи до уваги вказаний доказ суд виходить із того, що погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Зідно п. 1 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів затвердженого ЦСУ СССР 13 квітня 1979 року №112/5 документами погосподарського обліку є слідуючі документи, затверджені ЦСУ СССР, форми первісного обліку для сільських рад народних депутатів форма №1 - "Погосподарська книга". Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26 дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Станом на 1969-1972 роки (роки забудови будинку) в сільській місцевості, державна реєстрація об'єктів нерухомості взагалі не передбачалася. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. При визначенні правового режиму майна, стосовно якого розглядається спір, суд звертає увагу на те, що стосовно будинків які, в сільській місцевості, було побудовано до 1985 року такий режим носить спеціальних характер. Зокрема, на виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985- 1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Встановлено, що відповідно до п. І рішення Виконавчого комітету Шаргородської районної Ради народних депутатів Вінницької області від 22 жовтня 1987 року №244 виконавчий комітет Ради народних депутатів вирішив забезпечити проведення первинного обліку житлового фонду громадян, які мають житлові будинки на праві особистої власності в селах району. Таким чином, на законодавчому рівні фактично було надано дозвіл на введення в експлуатацію "узаконення" усіх об'єкітв житлового фонду, що до часу прийняття зазначених нормативно-правових актів були збудовані та перебували на праві особистої власності у громадян проживаючих у сільській місцевості. Зазначене свідчить, що житловий будинок по [ADDRESS], що належав [PERSON], [INFO] не відноситься до категорії самочинного будівництва. Таким чином факт належності спадкодавцю на праві власності житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] підтверджений вище зазначеними письмовими доказами, дослідженими судом і має для позивача юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація її права на отримання спадщини після смерті [PERSON], яка сталася [INFO] і іншого порядку його встановлення не має. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Позивачем [PERSON] надані суду докази про відсутність можливості одержання чи відновлення правовстановлюючого документу на спадкове майно, зокрема відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини та правовідносини щодо набуття права власності на спадкове майно, які регулюються ст.ст. 328, 1216,1217, 1218,1220, 1223,1268 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом… Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст.1223 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). В силу ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивач [PERSON] прийняла спадщину у строки, визначені ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст. 1296 ЦК України). За вказаних обставин суд приходить до висновку, що право [PERSON] на отримання у власність спадкового майна порушено і воно підлягає судовому захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved