Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Малькевич Наталія Володимирівна, з позовом до Покровської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] та земельної ділянки, розташованої за цією ж адресою, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0824 га, кадастровий номер 1413200000:09:069:0216. Позивачка є спадкоємцем першої черги та прийняла спадщину. 05 березня 2021 року позивачці нотаріусом було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстр № 362 на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0824 га, кадастровий номер 1413200000:09:069:0216. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок було відмовлено, у зв`язку ненаданням всіх необхідних документів, а саме: відсутній документ про дозвіл на виконання будівельних робіт, добудування, введення в експлуатацію та державну реєстрацію будівель. За цих обставин позивачка вважає, що має право визнати за собою право власності на житловий будинок та господарські будівлі та споруди, які не являються самочинним будівництвом та право власності на які виникло у спадкодавця при житті, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області 07.06.2011 року, реєстр № 2060, реєстраційний номер в Державному реєстрі 05.07.2011 року № 33116326. Так, відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, спадкодавець набув право власності на житловий будинок загальною площею 39,7 кв.м., житловою площею 23,1 кв.м. та слідуючи споруди та побудови: Д1 - навіс, Е1-сарай, Ж1-літній душ, 31- убиральню, К2 - літню кухню, Л2-гараж, І - вимощення, II-трубопровід, №1-2 огорожу, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленому станом на 04.03.2021 року, а саме експлікація \~ \~ \~ \~ приміщень, житловий будинок має загальну площу 43,8 кв.м., житлова площа - 31,2 кв.м., наявні господарські будівлі та споруди незміні з моменту купівлі житлового будинку. Таким чином, до самочинного будівництва віднесена прибудова до житлового будинку, у зв`язку з чим змінилася загальна та житлова площа. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї меті, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Частиною 2 зазначеної статті визначено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй Постанові від 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва), пункт 6, право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз`яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". Відповідно до Порядку проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що складом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого Наказом Міністерства Регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України 03.07.2018 року за № 158, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.08.2018 року за № 976/32428, для об`єктів збудованих (без оформлення дозвільних документів) у період з 05.08.1992 року до 09.04.2015 року, право власності оформляється за спрощеною процедурою шляхом реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації. З урахування наведеного, після визнання за собою право власності на житловий будинок, позивачка зможе прийняти в експлуатацію самочинно побудовані об`єкти. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок (А-1) загальною площею 39,7 кв.м., житловою площею 23,1 кв.м. та господарські споруди і побудови: Д1 - навіс, Е1-сарай, Ж1-літній душ, 31- убиральню, К2 - літню кухню, Л2-гараж, І - вимощення, ІІ-трубопровід, №1-2 огорожу, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 16 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 07 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника міської ради та просять винести рішення на розсуд суду. Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу позивачка дошлюбне прізвище якої « [PERSON] » (мовою оригіналу) 15 січня 1987 року зареєструвала шлюб з гр-ном [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище змінено на « [PERSON] » (а.с.5). [INFO] [PERSON] помер в місті Покровськ Донецької області (а.с.4). 5 березня 2020 року [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі №362, спадкова справа №93/2018. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0824га, кадастровий номер 1413200000:09:069:0217, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала спадкодавцю згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого Богатовою І.О., приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області 07 червня 2011 року за реєстром №2064 та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №102643, виданого Красноармійською міською радою (а.с.6). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №203075244 від 05.03.2020 року право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1413200000:09:069:0217, площею 0,0824 га зареєстровано за [PERSON] (а.с.7). Постановою приватного нотаріусу Покровського міського нотаріального округу Донецької області Богатової І.О. від 05.03.2020 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю документів про дозвіл на виконання будівельних робіт, добудування, введення в експлуатацію та державну реєстрацію будівель (а.с.15). Відповідно до договору купівлі продажу житлового будинку від 07 червня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., зареєстрованого в реєстрі за №2060, [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,0824га, кадастровий №1413200000:09:069:0217. На означеній земельній ділянці знаходиться один сам. обл. цегл. житловий будинок, позначений на плані літерою А1, загальною площею 39,7кв.м, житловою площею 23,1кв.м. та слідуючи споруди та побудови: Д1 навіс, Е1 сарай, Ж1 літній душ, З1 убиральня, К2 літня кухня, Л2 гараж, І-вимощення, ІІ-трубопровід, №1-2 огорожа (а.с.8). Згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленим на замовлення позивачки [PERSON] КП «Бюро технічної інвентаризації» станом на 04 березня 2021 року, будівля та споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS] , складаються з: А-1 - житловий будинок, а-1 - прибудова, а1-1 прибудова, а2-1 веранда, Д-1 навіс, Е-1 сарай, Ж-1 душ, З-1 вбиральня, К-2 літня кухня, Л-2 гараж, І-вимощення, №1 ворота, №2 паркан. Зазначена загальна площа будинку - 43,8кв.м., житлова площа 31,2кв.м. (а.с.11-13). Згідно з інформацією, наданою приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О. на виконання ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16.04.2021 року повідомлено, що приватним нотаріусом 14 листопада 2018 року заведена спадкова справа № 93/2018 після померлого [INFO] [PERSON] [INFO] . Заяву про прийняття спадщини подала дружина спадкодавця - [PERSON] [INFO] . Інші спадкоємці: син спадкодавця [PERSON] [INFO] і мати спадкодавця [PERSON] [INFO] - відмовилися від спадщини на користь дружини спадкодавця - [PERSON] . Заповітів від імені [PERSON] [INFO] - не посвідчувалось. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS] та на земельну ділянку [ADDRESS] . 05.03.2020 р. [PERSON] , приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області, гр. [PERSON] на заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , видана постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю документів про дозвіл на виконання будівельних робіт, добудування, введення в експлуатацію та державну реєстрацію будівель (а.с.31-34). Згідно\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Стаття 1216 ЦК України\~визначає спадкування як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст.1218\~УК України). Статтею 1296 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язані звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до\~ст. 67 Закону України «Про нотаріат»\~свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2\~ст. 376 ЦК України\~особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень\~ст. 1218 ЦК України\~та з урахуванням роз`яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". За змістом зазначених роз`яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3, 5\~ст. 376 ЦК\~є суб`єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей\~1216,\~1218 ЦК України. Відповідно до\~ст. 379 ЦК України\~житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового приживання в них. Відповідно до\~статті 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~та п. 2 ч. 1 ст.\~3, ст.\~321 ЦК України\~ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених\~Конституцією\~та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Враховуючи викладене, позивач має законні підстави для визнання права власності на житловий будинок, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі ст.ст.177,\~178,\~182,\~190,\~331,\~1216,\~1218 ЦК України,

Outcome: approved