Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

[PERSON] 03.07.2017р. звернувся з позовом до Комунальної установи «Центр «Спорт для всіх», третя особа Городоцька міська рада Львівської обл., який уточнив 17.07.2017р., про стягнення заборгованої заробітної плати за квітень-червень 2015р., з урахуванням індексації в сумі 6\~420 грн. та 3 500 грн. витрат за правову допомогу. Вимоги мотивував тим, що з 01.11.2013р. працював головним інженером КУ «Молодіжний центр культури та дозвілля», який за рішеннями Городоцької міської ради № 27 від 23.12.2015р. та № 233 від 17.05.2016р. перейменовано відповідно на КУ «Молодіжно-спортивний центр» та КУ «Центр «Спорт для всіх». Що в квітні-червні 2015р. йому не виплачено заробітної плати, не виплачено цієї і при звільненні з роботи 24.10.2016р. Ухвалою судового засідання від 23.10.2017р. Городоцьку міську раду Львівської обл. залучено до участі у справі як співвідповідача. В суді [PERSON] позов підтримав та уточнив, просить стягнути з Городоцької міської ради Львівської обл. 6\~786 грн. 03 коп. заборгованої заробітної плати за квітень-червень 2015р. та 3 200 грн. судових витрат. На підтримку позиції позивача висловився його представник [PERSON] Представник Городоцької міської ради [PERSON] вимоги [PERSON] про стягнення із міської ради заборгованого за квітень-червень 2015р. заробітку в сумі 6\~786 грн. 03 коп. визнала. В задоволенні вимог про стягнення 3 200 грн. витрат на правову допомогу просить відмовити, мотивуючи відсутністю до цього підстав. Представник КУ «Ценрт «Спорт для всіх» [PERSON] у суді підтвердила, що в квітні-червні 2015р. заробітна плата [PERSON] не виплачувалась, заборгованість складає 6 786 грн. 03 коп., надала відповідний розрахунок заборгованості. Щодо вимог про стягнення судових витрат висловилась на підтримку позиції представника міської ради. Заслухавши позивача, представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з рекомендаціями Верховного Суду України, викладеними в п.24 постанови Пленуму №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визнання відповідачем позову повинно бути безумовним. В такому випадку суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За положеннями ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню не підлягають. Судом встановлено, що 01.11.2013р. [PERSON] прийнятий на роботу в КУ «Молодіжний центр культури та дозвілля» на посаду головного інженера, що рішенням Городоцької міської ради № 27 від 23.12.2015р. КУ «Молодіжний центр культури та дозвілля» перейменовано на КУ «Молодіжно-спортивний центр», а рішенням № 233 від 17.05.2016р. на КУ «Центр «Спорт для всіх». Поясненнями представника КУ "Центр "Спорт для всіх" та долученим до справи розрахунком заборгованості № 132 від 30.10.2017р. судом встановлено, що за квітень-червень 2015р. [PERSON] не виплачено 6 786 грн. 03 коп. заробітної плати. Сторонами визнано, що заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] за квітень-червень 2015р. складає 6\~786 грн. 03 коп. і підлягає стягненню з Городоцької міської ради, з огляду на ту обставину, що на часі утворення заборгованості і зараз КУ "Центр "Спорт для всіх" є бюджетною установою комунальної власності Городоцької міської ради і фінансується за рахунок коштів міського бюджету. Оскільки в суді вимоги [PERSON] про стягнення заборгованої заробітної плати за квітень-червень 2015р. в сумі 6\~786 грн. 03 коп. представник Городоцької міської ради визнала, таке визнання вимог є безумовним, суд ці вимоги задоволює. З огляду на вищенаведене, підстав до стягнення заборгованого [PERSON] заробітку із КУ «Центр «Спорт для всіх» немає. За положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Статтею 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» визначено граничний розмір витрат на правову допомогу. Відповідно до\~\~ст. 1 вищезазначеного закону, передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У п. п. 47, 48 постанови пленуму ВССУ від 17.10.2014р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.ст.\~12,\~46,\~56 ЦПК України). У п. 48 означеної постанови зазначено, що витрати на правову допомогу мають\~ бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем не надано, а в суді не здобуто платіжних документів про оплату послуг, щодо розрахунку витрат, платіжних доручень, касових чеків або інших банківських документів, які б підтверджували, що ним понесено витрати на правову допомогу в сумі 3 200 грн., тому у задоволенні цих вимог суд відмовляє. Долучена до позову квитанція № 121 до прибуткового касово ордеру від 30.06.2017р. на 3500 грн. (а.с. 1) не є достатнім доказом на підтвердження покликань, що позивач поніс на правову допомогу у справі власне такі витрати. Відповідно до положень ст. 79, 88 ЦПК України з Городоцької міської ради Львівської обл. в дохід держави слід стягнути 640 грн. судового збору.

Outcome: partial