Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який разом з представником підтримала в судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що з грудня 2001 року вона - [PERSON] почала підтримувати стосунки з [PERSON], а з 2002 року вони почали жити однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та спільний побут, тобто між ними склалися стійкі сімейні відносини, що притаманні подружжю. [INFO] року у [PERSON] та [PERSON] народилася спільна донька - [PERSON] На той час [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], з якою розлучився 27.06.2006 року, після чого, 15.09.2006 року, [PERSON] та [PERSON] за спільні кошти придбали земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], на якій почали будувати будинок. 14.08.2010 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, який рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.10.2012 року було розірвано. [INFO] року [PERSON] помер. Встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] року, у період з 28.06.2006 року по 13.08.2010 року, має значення для визнання за нею [PERSON] права власності на частину придбаного нею та [PERSON] майна, тому просить суд встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] року, у період з 28.06.2006 року по 13.08.2010 року; визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], та на 1/2 частину об'єкту будівництва - житлового будинку за цією ж адресою; визнати частково недійсними, в частині визначення розміру часток - свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 20.12.2013 року, видані державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори, свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 19.09.2014 року, виданого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON], [PERSON], зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 20 грудня 2013 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON], зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 19 вересня 2014 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом; встановити факт належності 1/2 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS], на праві власності за [PERSON] за його життя, який помер [INFO].; визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], а також на 1/8 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, надала суду письмові заперечення та зазначила, що [PERSON] в 2013 році вже зверталася до Ковпаківського районного суду м. Суми з аналогічними позовними вимогами, однак суд першої інстанції зробив висновок, що [PERSON] не проживала з [PERSON] однією сім'єю з 01.01.2004 року по день реєстрації їхнього шлюбу, а тільки підтримувала з ним відносини і мала спільну дитину. Дану позицію підтримала і колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області при розгляді апеляційної скарги [PERSON] в рішенні від 06.02.2014 року по справі №592/7319/13-ц, де зазначила, що позивач не довела факт проживання її однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] Також рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.12.2013 року було вирішено питання про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки та 1/2 частину житлового будинку, розташованих за адресою: [ADDRESS]. Крім того, пояснила, що її батько - [PERSON] придбав спірну земельну за власні кошти, зароблені в Туреччині та виручені від продажу будинку, який [PERSON] побудував разом з [PERSON] Тобто зазначена земельна ділянка разом з будинком є особистою приватною власністю [PERSON] Після народження своєї позашлюбної дитини, [PERSON] регулярно допомагав їй, шляхом надання матеріальної допомоги [PERSON] для утримання дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, надав тотожні пояснення, в яких підтримав позицію [PERSON]. Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засіданні не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, не порушуючи прав, свобод та законних інтересів дитини. Представник Сумської міської ради в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, що дає суду можливість розглянути справу без його участі. Представник Другої Сумської державної нотаріальної контори, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засіданні не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою [PERSON], та була знайома з її батьком [PERSON], який проживав у доньки за адресою [ADDRESS]. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засідання пояснили, що вони були товаришами з [PERSON] з дитинства до його смерті, разом працювали, були в тривалих командировках в Казахстані. Підтвердили, що у [PERSON] народилася позашлюбна донька від молодої коханки. Після розірвання шлюбу з [PERSON] - [PERSON] проживав у доньки [PERSON] по [ADDRESS]. Придбав собі земельну ділянку та будував там будинок. Їм не відомо про спільне проживання з позивачкою [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є хрещеною [PERSON], а батьком записаний [PERSON], який перебував в іншому шлюбі. Позивачка з [PERSON] проживали разом однією сім"є, вони винаймали житло та вона приходила до них в гості. В 2006 році в районі Веретенівки була придбана земельна ділянка та розпочалося будівництво будинку. В будинок переїхали коли донька пішла до першого класу. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з 2006 року він проживає по [ADDRESS], та знає [PERSON] та [PERSON], які мешкали неподалік через одну вулицю в будинку. Він заходив на їх земельну ділянку, бачив, що відбувалося будівництво будинку. Вважав їх подружжям, знав, що є спільна дитина. Йому не відомо за які кошти будували, про доходи йому також не відомо, де мешкали він не питав. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснив, що він допомагав сестрі [PERSON] будувати будинок по [ADDRESS], йому на той час виповнилось 16 років та після навчання він приходив вимішував цемент, допомогав з цеглою. [PERSON] платив йому гроші. Сестра займалася донькою. Свідок [PERSON] суду пояснла, що вона знайома з [PERSON] зі школи. З [PERSON] [PERSON] проживала на зйомних квартирах, по вул. Горького. [PERSON] їздив по командировках по іншим містам. Після придбання земельної ділянки, будували будинок двохповерховий. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він здавав двохкімнатну квартиру [ADDRESS] [PERSON] на протязі двох років. В квартирі мешкали [PERSON], дитина , коли він приходив за грошима, то в квартирі був [PERSON], гроші давав то він, то [PERSON]. Він знає, що [PERSON] будував будинок, де не було комунікацій, та звертався до нього, як до робітника водоканалу, про проведення води до будинку. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши матеріали справи та додані до неї документи, вважає позов необґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 14.08.2010 року до 17.10.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.10.2012 року про розірвання шлюбу (а.с.12,13). [PERSON], [INFO] року народила доньку [PERSON], батьком якої згідно свідоцтва про народження вказаний [PERSON] (а.с.11). Під час народження дитини [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 27.06.2006 року (а.с.14). З 15.09.2006 року [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON], що також підтверджується Витягом з державного реєстру правочинів та Державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 20.02.2007 року (а.с.18-20). В 2006 році, після придбання вказаної земельної ділянки, [PERSON] розпочав на ній будівництво житлового будинку. 23.01.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Сумиобленерго» був укладений договір на розробку проекту підключення до електромереж, а 08.02.2007 року був укладений Договір про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS], та складено Акт допуску на підключення електроустановки до електричної мережі №278/02 від 08.02.2007 року (а.с.125-126). Крім того, 24.04.2007 року між [PERSON] та Сумською філією «Дніпроводгосп» було укладено договір на буріння свердловини для води (а.с.127). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.15). Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до вимог ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Відповідно до ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно із ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Як відзначає Верховний Суд України у пункті 20 своєї Постанови Пленуму Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року N11 при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі. Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що вказана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивач не надала обґрунтованих та беззаперечних доказів на підтвердження факту проживання однією сім'єю з [PERSON] в період з 28.06.2006 року по 13.08.2010 року, оскільки посилання [PERSON] на список мешканців будинку за адресою: [ADDRESS], станом на 15.10.2008 року, який вона отримала як відповідь на її запит від голови правління ОСББ «Авангард-4», нє заслуговують на увагу, так як згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, датою запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичних осіб ОСББ «Авангард-4» є 18.05.2011 року, тобто в зазначений період ОСББ «Авангард-4» не існувало, тому голова правління [PERSON] не може гарантувати достовірності інформації в списку від 15.10.2008 року. Крім того, пояснення [PERSON] не мають доказового значення при розгляді справи, оскільки він не давав присяги свідка, його покази надані у вільній формі, тому суд розцінює їх як зацікавлені на користь позивача. Заслухавши покази свідків, суд приходить до висновку, що їх свідчення є тотожними та майже не відрізняються між собою, містять лише абстрактну, загальну інформацію про те, що вони бачили позивачку разом з [PERSON] в різний період часу, що в 2003 році у них народилась донька. При цьому жоден із цих свідків не показав, яким же чином позивач та [PERSON] вели спільне господарство та не пояснили свою обізнаність щодо існування у позивача та [PERSON] спільного бюджету, що є обов'язковими умовами при встановленні факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу. В судовому засіданні позивач зазначила, що вона займалася придбанням спірної земельної ділянки, посилаючись на Договір на надання інформаційних послуг з квартирним агенством №1/470 від 01.09.2006 року та Розписку про прийняття від [PERSON] авансу в сумі 750 грн. на виконання цього договору (а.с.16-17). Однак, наявність вказаного договору і розписки не є беззаперечним підтвердженням тверджень позивача про проживання її та [PERSON] однією сім'єю до реєстрації шлюбу та аргументом того, що спірну земельну ділянку вона купила за спільні кошти з [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч. 1 ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. З Декларації про готовність об'єкта до експлуатації: житлового будинку «А-2» з підвалом «п/д», гаражем «а» і терасою «а-1» за адресою: [ADDRESS], вбачається, що будівництво будинку було завершено в 2006 році, однак в декларації рік закінчення будівництва особа, яка звернулась до Державної архітектурно-будівельної інспекції, вказує на свій розсуд, крім того, будівництво спірного житлового будинку не могло бути завершене в зазначений час, оскільки Декларація була зареєстрована інспекцією ДАБК у Сумській області 02.11.2012 року (а.с.21), договори про виконання робіт та надання послуг [PERSON] з ВАТ «Сумиобленерго» та Сумською філією «Дніпроводгосп» укладалися в 2007 році. Фактично будівництво будинку було завершено в 2009 році, вказану обставину сторони визнали при розгляді скарги [PERSON] в апеляційній інстанції по справі №592/7319/13-ц, що відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК не підлягає повторному дослідженню. Тобто будівництво будинку було завершено ще до реєстрації шлюбу позивача з [PERSON], що виключає право спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.12.2013 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім"єю без реєстраціїї шлюбу з [PERSON], який помер [INFO] року в період з 01.01.2004 р. до укладення шлюбу 14.08.2010 року, визнання об"єктом права спільної сумісної власності її та [PERSON] земельної ділянки, площею 0,1000 га, розташованої за адресою [ADDRESS], житлового будинку з підвалом, гаражем і терасою, розташованих за цією ж адресою, рухомого майна, визнання за нею права власності на 2,3 частин земельної ділянки за вказаною адресою, визнання за нею права власності на 2,3 частини вказаного житлового будинку, визнання за нею права власності на рухоме майно, розташоване в цьому будинку, вселення її та її малолітньої доньки в житловий будинок за адресою [ADDRESS] відмовлено за необгрунтованістю (а.с.45-48). Також рішенням Апеляційного суду Сумської області від 06.02.2014 року, яким рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.12.2013 року було частково скасовано в частині вирішення позовних вимог про визнання об"єктом права спільної сумісної власності рухомого майна та визнання права власності на рухоме майно за [PERSON] на 1/2 частину комода, туалетного столу, столу письмового. В іншій частині рішення залишено без змін. В апеляційній інстанції перевірялись доводи позивачки про встановлення факту проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з періода 01.01.2004 року по день реєстрації їхнього шлюбу, яка не довела належними доказами факт їх проживання (а.с.49-51). Отже, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні з боку позивача не було надано достатніх та безперечних доказів на підтвердження факту її проживання із [PERSON] в період з 28.06.2006 року по 13.08.2010 року однією сім'єю в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України, тому в задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити за необґрунтованістю. Позаяк решта позовних вимог позивача є похідними від вимог про встановлення факту проживання [PERSON] з [PERSON] в період з 28.06.2006 року по 13.08.2010 року однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а відтак цю частину позовних вимог суд також вважає необґрунтованими.

Outcome: dismissed