Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

Представник позивача АТ КБ "ПРИВАТБАНК" Чепіга Д.О. звернувся до Недригайлівського районного суду Сумської області та просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.02.2007 року у розмірі 21360.16 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.02.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н. Оскільки відповідач зобов'язання за даним договором належним чином не виконує, то на даний час має прострочену заборгованість у сумі 21360,16 грн., яка складається з: 2200,36 грн. тіло кредиту; - 14254,17 грн. - заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом; - 3412,29 грн. - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 993.34 грн. штрафу (процентна складова). У зв'язку з чим представник позивача просив позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але подав до суду клопотання, в якому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а розгляд справи проводити без його участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, у відповідності до ч.6 ст. 128 ЦПК України є належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв'язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 21 лютого 2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір, за яким Банк (позивач) надав відповідачу кредит у розмірі 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 22.80 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з ЗАТ КБ "ПриватБанк" на ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", копія п.1.1. Статуту (нова редакція) банка (а.с.21). 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). При укладанні Договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, з відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же самий строк. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Станом на 30 квітня 2018 року відповідач [PERSON] належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 21360,16 грн., яка складається з: 2200,36 грн. тіло кредиту; - 14254,17 грн.- заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом; - 3412,29 грн. - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 993,34 грн. штрафу (процентна складова). Ця заборгованість і на даний час відповідачем не погашена. Вказана обставина підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем (а.с.4-6). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 610-611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст. 83 ЦПК України). Відповідач належним чином зобов'язання не виконав, заборгованість за кредитним договором у повному обсязі не погасив. Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 21360,16 грн. підтверджуються наявними в справі доказами та підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача [PERSON] на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1762 грн. (а.с. 21). З матеріалів справи вбачається, що з 21.05.2018 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (скорочена назва - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") змінило назву на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (скорочена назва - AT КБ "ПРИВАТБАНК"). Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про Акціонерні товариства", зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов язаних зі зміною назви. Наведеної теоретичної позиції притримуються судові органи при розгляді судових справ. Так, відповідно до пункту 1. 4. пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції звернута увага господарських судів, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Зміна типу акціонерного товариства з приватного на публічне не є його реорганізацією (статті 5 Закону України "Про акціонерні товариства"). У разі коли така зміна типу та найменування сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов'язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Outcome: approved