Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом, позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до Рішення виконавчого комітету Лохвицької міської ради народних депутатів від 21 березня 1995 року [PERSON] було виділено земельну ділянку під будівництво наража. В 1995 році позивачем був побудований гараж з погребом на виділеній земельній ділянці. 10.12.2019 року виконавчим комітетом Лохвицької міської ради [PERSON]. була видана Довідка № 2161/03-02 про присвоєння тимчасової адреси об"єкту будівництва - гаражу- [ADDRESS] . Станом на 10 грудня 2019 року ПП "Бюро послуг та консультацій" було виготовлено технічний паспорт на гараж. В січні 2020 року [PERSON] звернулася до Державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] , але через відсутність всіх необхідних документів 17.01.2020 року позивачу було надано Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. На даний час будівництво гаража завершено. Об"єкт готовий до експлуатації, але щоб прийняти його в експлуатацію, потрібно оформити Декларацію про закінчення будівництва, для оформлення якої необхідно оформити Декларацію про початок будівництва. Враховуючи викладене, оскільки позивач не може реалізувати своє право власності на гараж та ввести його в експлуатацію, тому просить суд визнати за нею право власності на нежитлову будівлю - гараж (літ.А), погріб під "А", за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з"явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог, справу просить розглядати без її участі. Відповідач, Лохвицька міська рада Лохвицького району, в судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Третя особа: Державний реєстратор Харківецької сільської ради Барановський Сергій Іванович в судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про розгляд справи. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що відповідно до Рішення виконавчого комітету Лохвицької міської Ради народних депутатів від 21 березня 1995 року [PERSON] було виділено земельну ділянку під будівництво наража. В 1995 році позивачем був побудований гараж з погребом на виділеній земельній ділянці. 10.12.2019 року виконавчим комітетом Лохвицької міської ради [PERSON]. була видана Довідка № 2161/03-02 про присвоєння тимчасової адреси об"єкту будівництва - гаражу- [ADDRESS] . Станом на 10 грудня 2019 року ПП "Бюро послуг та консультацій" було виготовлено технічний паспорт на гараж. В січні 2020 року [PERSON] звернулася до Державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] , але через відсутність всіх необхідних документів 17.01.2020 року позивачу було надано Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. На даний час будівництво гаража завершено. Об"єкт готовий до експлуатації, але щоб прийняти його в експлуатацію, потрібно оформити Декларацію про закінчення будівництва, для оформлення якої необхідно оформити Декларацію про початок будівництва. Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 10 Додатку 1 " Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно" затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 04.02.2002 року № 7/5 підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно, тобто правовстановлюючим документом, може бути рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна та про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна. З огляду на вказані обставини, враховуючи, що при будівництві гаража за адресою: [ADDRESS] , не були порушені нічиї законні права та інтереси, а також те, що визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб, є всі підстави для визнання права власності за позивачем на вказане майно, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved