Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Прокурор 22. 10. 2014 року звернувся до суду в інтересах держави в особі Державного навчального закладу "Черкаський професійний ліцей" з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення, посилаючись на те, що рішенням господарського суду Черкаської області від 30. 12. 2009 року визнано за державою право власності на комплекс будівель та споруд Черкаського професійного ліцею, зокрема споруду гуртожитку ( літ. А-9) в [ADDRESS], що знаходиться в управлінні Міністерства освіти і науки України. Державна реєстрації права оперативного управління навчального закладу щодо даного учнівського гуртожитку державної власності здійснена 02. 03. 2010 року. Згідно витягу про державну реєстрацію № 25455010 від 02. 03. 2010 право власності на гуртожиток по [ADDRESS] зареєстроване за Державою в особі Міністерства освіти і науки України. В оперативному управлінні державного навчального закладу "Черкаський професійний ліцей" перебуває учнівський гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS]. Зазначили, що в 1994 році в зв'язку з відсутністю вільних кімнат в учнівському гуртожитку, адміністрацією ДНЗ "Черкаський професійний ліцей" за клопотанням директора ЗОШ № 19 м. Черкаси [PERSON] як молодому спеціалісту було надано для проживання кімнату № 907. У 1999 році у вказаній кімнаті зареєстровано її чоловіка - [PERSON]. У 2004 році згідно наказу директора ДНЗ "Черкаський професійний ліцей" створено комісію з перевірки документального підтвердження місця проживання мешканців гуртожитку. За даними перевірки виявлено, що у [PERSON] відсутні документи, які підтверджують її право на проживання у вказаній кімнаті учнівського гуртожитку. Адміністрацією ліцею 27. 04 .2005 року відповідачі були переселені в кімнату № 313 вказаного гуртожитку, де і зареєстровані. Однак, вищевказані особи самовільно зайняли кімнати № 322,323 учнівського гуртожитку. Крім того, відповідно до п .3 наказу директора ліцею № 274 від 24.11.2008 "Про звільнення кімнат гуртожитку, які самовільно зайняли квартиронаймачі" [PERSON] зобов'язано протягом 10 діб звільнити займані кімнати № 322,323 учнівського гуртожитку. Однак, згідно довідки наданої навчальним закладом від 01. 10. 2014 року відповідачі продовжують проживати у вищевказаних кімнатах. Просив суд виселити відповідачів з кімнат № 313, 322, 323 гуртожитку, що розташований за адресою: [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення та стягнути судові витрати. Представник позивача в судовому засідання позову заяву підтримав та просив задовольнити позов. Представник ДНЗ "Черкаський професійний ліцей" - Колчін В.М. підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та пояснив, що з кожним роком в гуртожитку збільшується кількість іногородніх студентів в ліцей та кожен рік близько 50 з них змушені шукати собі житло самостійно, у зв'язку з відсутністю вільних місць в гуртожитках навчального закладу. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позову мотивуючи свої заперечення тим, що, в гуртожитку проживає постійно з 1994 року. Іншого житла не має. В бухгалтерію ліцею регулярно сплачує плату за житло - квартплату та комунальні послуги. Також вказувала, що вона являється працівником освіти, а тому не може бути виселена із гуртожитку, належного Міністерству освіти та науки України без надання іншого жилого приміщення. Просила в задоволенні позову відмовити та наддала письмову заперечення. Відповідачі [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та запечував протии позову. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позову заперечувала. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести в суді ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Вказана норма передбачена і в ст. 10 ЦПК України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні спливи в межах заявлених позовних вимог. Судом встановлено, що рішенням господарського суду Черкаської області від 30. 12. 2009 року визнано за державою право власності на комплекс будівель та споруд Черкаського професійного ліцею, зокрема споруду гуртожитку ( літ.А-9) в [ADDRESS], що знаходиться в управлінні Міністерства освіти і науки України. Державна реєстрації права оперативного управління навчального закладу щодо даного учнівського гуртожитку державної власності здійснена 02. 03. 2010 року. Згідно витягу про державну реєстрацію № 25455010 від 02. 03. 2010 року право власності на гуртожиток по вул.. Ярослава Галана, 15 в м. Черкаси зареєстроване за Державою в особі Міністерства освіти і науки України. В оперативному управлінні державного навчального закладу "Черкаський професійний ліцей" перебуває учнівський гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] прибула на роботу по державному замовленю в Черкаське обласне управління освіти, посвідчення № 254 видане Міністерством освіти України в розпорядження Черкаського міськвиконкому, після закінчення Уманського державного педінституту, а згідно законодавства, випускники, які направляються на роботу в іншу місцевість, а також члени їх сімей забезпечуються житлом. Як вбачається з копії трудової книжки 15. 08. 1994 року відповвдіс [PERSON] була дійсно прийнята на роботу вчителем початкових класів в середню шкоду № 19 (наказ № 336 від 15. 08. 2015 року.) В день прийняття на роботу на основі клопотання адміністрації школи відповідачку [PERSON].( [PERSON]) було забезпечено житлом в гуртожитку СПТУ № 17 та зареєстровано на постійне проживання в к. 907. 14. 12. 1995 року між відповідачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] . було укладено шлюб. На підставі звернення до Начальника Управління освіти Черкаської області і його клопотанням перед адміністрацією ЧПЛ відповідачам було надано другу кімнату. Як вбачається з матеріалів справи з серпня 1996 року відповідачі [PERSON] , [PERSON] проживають в кім. 305-306 в буд. [ADDRESS]. [INFO] у відповідачів народилась дочка - [PERSON] З копії по квартирної картки вбачається, що відповідач [PERSON] був зареєстрований в кімнаті № 907 з 26. 03. 1999 року по 27. 04. 2005 року. Після зняття з реєстрації відповідачі були зареєстровані з 27.04. 2005 року на постійній основі в кім. № 313. (в 2008 році було змінено нумерацію кімнат з 313 на 326). Але залишились проживати та користуватись наданими кімнатами. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку № 368 від 30. 06. 2010 року, вбачається що відповідачі проживають постійно і прописані у [ADDRESS] яка складається з 3-х кімнат, житловою площею 49,5 кв. м. на 3 поверсі. Статтею 127 ЖК України, п. 2 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.86 року № 208, визначено, що гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Згідно частини другої статті 132 Житлового кодексу України працівників, які поселилися в гуртожиток у зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. На даний відповідач [PERSON] працює вчителем в Черкаській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 17 на посаді вчителя початкових класів з 20. 01. 2004 року. Згідно п. 41 Примірного положення про гуртожитки, з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення не може бути виселено осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм жилу площу в гуртожитку, не менш як десять років. З копії трудової книги відповідача [PERSON] вбачається, що в сфері освіти вона працює більше 20 років та зареєстрована у спірному гуртожитку ще 1994 оку, як особа що прибула на роботу за державним розподілом. Ч. 1 ст. 317 ЦК України встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно приписів ст. 391 ЦК України вимагати усунення перешкод у користуванні власністю може лише власник. Ст. 125 Житлового кодексу встановлює перелік осіб яких не може бути виселено без надання іншого жилого приміщення, а саме, осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років, пенсіонерів по старості, персональних пенсіонерів; членів сім'ї померлого працівника, якому було надано службове жиле приміщення; інвалідів праці І і ІІ груп, інвалідів І і ІІ груп з числа військовослужбовців і прирівняних до них осіб та осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України. Посилання прокурора на те, що відповідачі самовільно зайняли кімнати 322, 323, 326 в гуртожитку по [ADDRESS] та проживають в даних кімнатах тимчасово, а також на інші обставини, якими він обґрунтовував свій позов, доведені не були. Таким чином в судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що в гуртожиток по [ADDRESS], знаходиться в управління Міністерства освіти і науки України. Як зазначалось вище, Рішенням господарського суду Черкаської області гуртожиток є державною власністю і знаходиться в оперативному управлінні Міністерства освіти і науки України, відповідач [PERSON] працює безперервно в сфері освіти більше 20 років, і була забезпечена житлом в даному гуртожитку, як молодий спеціаліст. Відповідач [PERSON] та члени сім'ї проживають в кімнатах № 322,323,326 та зареєстровані в кімнаті № 313 на законних підставах і не можуть бути виселенні без надання іншого житлового приміщення. Крім того, довідкою Департаменту житлово-комунального комплексу від 28. 10. 2010 року № 6786-ЖКК підтверджено, що відповідач [PERSON] перебуває на квартирному обліку з іншими відповідачами з 15. 03. 1995 року тобто не має іншого житла. Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» та ч.4 ст. 88 ЦК України, позивач при побачі позову був звільнений, розгляд справи компенсується за рахунок держави.

Outcome: dismissed