Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

20.09.2016 року [PERSON]І звернулась до суду із позовом, про зняття заборони на нерухоме майно, накладеної державним виконавцем відділу ДВС Первомайського МРУЮ [PERSON], 16.07.2010 року, зареєстровваного в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 10107129, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 16.07.2010 року постановою виконавця відділу ДВС Первомайського МРУЮ було накладено арешт на нерухоме майно, яке їй належить. Підставою для відкриття даного виконавчого провадження, був виконавчий лист про стягнення з неї, на користь ПАТ "Райффайзен банк [PERSON]" заборговіаності у сумі 12698,60 грн. Дане виконавче провадження було завершене державним виконавцем у 2010 році, проте, при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем не було внесено запис до Реєстру заборон на нерухоме майно, щодо скасування даного арешту. На її звернення відділом Первомайського міськрайонного ВДВС Головного УЮ в Миколаївській області було повідомлено, що на виконанні перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2938/10, прийнято рішення щодо завершення виконавчого провадження на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», а строк зберігання завершених виконавчих проваджень складає три роки. Тобто, в задоволенні її заяви про скасування арешту відмовлено, так як виконавче провадження по якому було накладено арешт завершено, а його матеріали відсутні, в звязку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Представник позивачки [PERSON]М в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, а позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача - ПАТ "Райффайзен банк [PERSON]" в судове засідання повторно не з'явився, про його час та місце проведення був повідомлений у встановленому законом порядку. Заперечень проти позову не надав. Представник Первомайського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання також не з'явився, про його час та місце проведення був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 16.07.2010 року постановою виконавця відділу ДВС Первомайського [PERSON]О було накладено арешт на нерухоме майно, яке належить позивачці [PERSON], зокрема на квартиру [ADDRESS]. Як вбачається із листа відділу ДВС Первомайського МРУЮ від 12.09.2016 року № 10366, підставою для відкриття даного виконавчого провадження, був виконавчий лист про стягнення з позивачки [PERSON]І, на користь ПАТ "Райффайзен банк [PERSON]" заборговіаності у сумі 12698,60 грн. На підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», дане виконавче провадження було завершене у 2010 році, проте виконавцем не були скасовані заходи забезпечення примусового виконання судового рішення, а строк зберігання завершених виконавчих проваджень складає три роки. В звязку з чим надати більш детальну інформацію щодо накладення арешту по даному виконавчому провадженню не представляється можливим. Відповідно до вимог ч. 1 ст.50 Закону України "Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Відповідно до ч.2 ст.50 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. На підставі викладеного, враховуючи, що виконавче провадження по якому було накладено спорюваний арешт на майно, завершено ще у 2010 році, то суд знаходить позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню відповідно до вимог ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України.

Outcome: approved