Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що 31 січня 2013 року між ПАТ "Альфа Банк" та відповідачем був укладений кредитний договір №500340438, за яким остання отримала кредит у розмірі 14293,20 грн. зі сплатою відсотків, зі строком повернення - до 01.02.2016 року. 30 вересня 2014 року між ПАТ "Альфа Банк" та ТОВ «Дата [PERSON]» був укладений договір факторингу, за яким до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право вимоги заборгованості за кредитним договором, укладеним з відповідачем. 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" був укладений договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, за яким до позивача перейшло право вимоги заборгованості за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Відповідач належним чином повідомлявся про заміну кредитора, але належним чином свої зобов"язання за договором не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 10 жовтня 2016 року становить 37548 грн.20 коп. і яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11024 грн. 85 коп., заборгованості за відсотками та комісією 15173 грн. 35 коп., заборгованості за штрафами 11350 грн. 00 коп. На неодноразові звернення до відповідача з пропозиціями про добровільне погашення заборгованості, останній не реагує. Тому просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1600 грн. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2017 року заяву було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18 грудня 2017 року. 13 грудня 2017 року представник позивача надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та в разі неявки відповідача у судове засідання просив ухвалити рішення у заочному порядку. Відповідач у судове засідання неодноразово не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. 31 січня 2013 року між ПАТ "Альфа Банк" та відповідачем був укладений кредитний договір №500340438, за яким остання отримала кредит у розмірі 14293,20 грн. зі сплатою відсотків, зі строком повернення - до 01.02.2016 року. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. 30 вересня 2014 року між ПАТ "Альфа Банк" та ТОВ «Дата [PERSON]» був укладений договір факторингу, за яким до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право вимоги заборгованості за кредитним договором, укладеним з відповідачем.. 08 грудня 2014 року між ПАТ "Альфа Банк" та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено додаткову угоду до Договору факторингу від 30 вересня 2014 року.. 10 жовтня 2016 року між ТОВ ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, за яким до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем. Листом №001471888-1 від 19 жовтня 2016 року відповідач повідомлялася про перехід до позивача прав кредитора. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем і перевіреного судом, станом на 10 жовтня 2016 року становить 37548 грн.20 коп. і яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11024 грн. 85 коп., заборгованості за відсотками та комісією 15173 грн. 35 коп., заборгованості за штрафами 11350 грн. 00 коп. Відповідач належним чином повідомлялася про наявну заборгованості за кредитним договором №500340438, але належним чином свої зобов"язання за договором не виконує На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Згідно з вимогами статей 526, 527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зіст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобовязується погасити кредит та сплатити відсотки. У відповідності зіст.1049 ЦК України позичальник повинен повернути займодавцю позику (грошові кошти в той же сумі або речі, визначені родовими ознаками, тієї ж кількості, того ж роду та якості, які були передані йому займодавцем) в строк і в порядку, встановленому договором. Згідно положень ст.1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-якій передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). На підставі положень ст.1082 ЦК України боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обовзку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні. Аналізуючи наведені вище докази та норми закону в їх сукупності, суд доходить до висновку про те, що оскільки відповідачем були порушені його зобовязання перед позивачем, то з нього на користь позивача підлягає стягненню виникла заборгованість, яка складається з тіла кредиту, відсотків та пені за користування кредитом, штрафу. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 37548 грн.20 коп. і яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11024 грн. 85 коп., заборгованості за відсотками та комісією 15173 грн. 35 коп., заборгованості за штрафами 11350 грн. 00 коп.. Згідно платіжного доручення №524 від 07 листопада 2017 року позивачем при предявленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 1600 грн. У відповідності з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача на користь позивача покладаються витрати по оплаті судового збору у розмірі 1600 грн. На підставі вищевикладеного ст.ст.526,1049,1054,1077,1078,1082 ЦК України,

Outcome: approved