Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис № 27463 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованість в розмірі 17730,12 грн. Вказано, що заборгованість нарахована за кредитним договором № 003-05022-050214 від 05 лютого 2014 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк». Правонаступником ПАТ «Дельта Банк», на підставі Договору відступлення прав вимог за кредитними договорами 395К від 20 квітня 2018 року, стало ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». В подальшому 11 серпня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» було укладено Договір про відступлення прав вимог № 11/08/2020-ФА від 11.08.2020 року, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» набуло право вимог за вищезазначеним Кредитним договором. Даним виконавчим написом запропоновано стягнути з [PERSON] за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року суму заборгованості у розмірі 17730,12 грн., в тому числі :12706,02 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 4524,10 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 500,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. 08.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А, було відкрито виконавче провадження № 63252002, на підставі виконавчого напису № 27463 від 08.09.2020 року , вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення заборгованості у розмірі 17730, 12 грн. 16.10.2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А., було винесено Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, в рамках виконавчого провадження № 63252002. Про факт існування оскаржуваного виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження позивач дізналась в результаті ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 27.10.2020 року. Виконавчий напис вчинено з порушенням норм ст.ст. 87,88 ЗУ «Про нотаріат», підпункту 3.1. пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ від 22.02.2012 № 296/5, зазначена у виконавчому написі сума грошових вимог розрахована неправильно, сума грошових вимог не є безспірною, відповідачем не було подано нотаріусу документи, визначені п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172, а тому виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С., документи на підставі яких вчинено виконавчий напис № 27463 від 08.09.2020. Відзив на позов від відповідача до Коростишівського районного суду Житомирської області не надійшов. Пояснення від третьої особи до суду не надходило. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наступне. Докази, що витребувані ухвалою суду від 03 грудня 2020 року, суду не надані. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення з громадянки України [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 003-05022-050214 від 05 лютого 2014 року, укладеним із ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова Компанія Кредит-Капітал», правонаступником усіх прав якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд". Зі змісту напису вбачається, що строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період із 11.08.2020 по 17.08.2020. Сума заборгованості склала - 17230,12 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 12706,02 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 4524,10 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, в розмірі 500 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 17730,12 грн. Вказаний виконавчий напис було зареєстровано в реєстрі за № 27463 (а.с. 21). 08.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 27463, виданого 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості в розмірі 17730,12 грн. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок). Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п.1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а)оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б)оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в)засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г)оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ)довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Стороною відповідача не було надано суду, в порушення положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, належних і допустимість доказів в обґрунтування того, що третій особі - приватному нотаріусу, були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором. Як і відсутні відомості, що сума заборгованості утворилась у зазначений у виконавчому написі час. Суду також не надано даних щодо строку кредитування, відповідний ліміт тіла кредиту, який передбачили сторони. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошувала, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не були враховані положення ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлені у цій справі обставини також свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 08.09.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір № 003-05022-050214 від 05 лютого 2014 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. Крім того, відповідачем не надано суду доказів того, що ПАТ «Дельта Банк» відступив своє право вимоги за кредитним договором 003-05022-050214 від 05 лютого 2014 року, укладеного між ним та [PERSON] , а також ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», Товариству з обмеженою відповідальністю «Аланд». З наявних матеріалів справи неможливо встановити факт існування правовідносин між позивачем та відповідачем. Отже, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги щодо визнання виконавчого нотаріуса таким, що не підлягає виконанню ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати. Згідно ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи в разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Оскільки, позивачем сплачено судовий збір за позовну заяву про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в розмірі 840,80 грн. які задоволено судом, а тому з відповідача на користь позивача підлягаю стягненню, витрати по сплаті судового збору в розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved