Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

ПАТ „Дельта Банк" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ПАТ „Дельта Банк" та відповідачем 08.10.2007 року було укладено кредитний договір № 006-14059-081007, відповідно до якого відповідачці було відкрито кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн., та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії в сумі 4000,00грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в її межах,при цьому сторони погодили, що в даному випадку додаткова угода не складається. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту та процентам за його користування. Станом на 25.09.2013 року відповідачка порушила умови кредитного договору та має прострочену заборгованість в сумі 3510,37 гривень, яка складається з : тіло кредиту - 928,21; прострочене тіло кредиту - 928,21 грн., заборгованості за відсотками - 767,20 грн.; заборгованості за комісіями - 1814,96 грн. Представник позивача до суду не з'явився, в позовній заяві зазначено прохання про розгляд справи за відсутності представника позивача та про підтримання позову, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачка до суду не з'явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином оголошенням в газеті «Рідне Прибужжя». Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши наявні у справі матеріали (кредитний договір від 08.10.2007 року; тарифи на обслуговування платіжних карток; анкету позичальника, анкету клієнта-фізичної особи, розрахунок ціни позову станом на 25.09.2013р.; статут банку, свідоцтво про реєстрацію), суд розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ „Дельта Банк" та відповідачкою 08.10.2007 року було укладено кредитний договір. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту та процентам за його користування. Станом на 25.09.2013 року відповідачка порушила умови кредитного договору та має прострочену заборгованість в сумі 3510,37 гривень. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 1050, 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність". Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність" банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов'язання за вищезазначеним договором, що є підставою для задоволення позову - стягнення з відповідачки на користь ПАТ „Дельта Банк" заборгованості по кредитному договору. Відповідно до ст.ст. 79; 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору, оскільки відповідач є стороною, котра при виконанні зобов'язань діяла недобросовісно. На підставі ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність", ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України та

Outcome: approved