Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], по якій просив: - в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KGPNGA01580003 від 20.05.2008 року звернути стягнення на квартиру загальною площею 54,20 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом набуття Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) права власності на предмет іпотеки (на підставі договору іпотеки № KGPNGA01580003 від 20.05.2008 року) за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб»єктом оціночної діяльності, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією переходу права власності на предмет іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для оформлення права власності на предмет іпотеки; - виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого поширюється на адресу вказаної квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.05.2008 року між банком та [PERSON] укладено договір №KGPNGA01580003, відповідно якого позичальнику було надано кредит в сумі 29 105 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 20.05.2018 року. В забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором 20.05. 2008 року між банком та [PERSON], [PERSON] укладено 20.05.2008 року іпотечний договір, за яким предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] Відповідачі взяті на себе зобов"язання не виконують, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним кредитним договором, тому позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки та виселити відповідачів. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити. Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, зазначив, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, так як 07.06.2014 року набрав чинності Закон України від 03.06.2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та відповідачі підпадають під його дію. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2014 року до участі у справі залучено в якості співвідповідача [PERSON] /а.с. 87/. Який на розгляд справи не з'явився, його представник проти задоволення позову заперечив за вище наведених підстав. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2014 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Службу у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради /а.с. 86/. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради в судове засідання не з»явилася, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, надала до суду заяву, якою просить розглянути справу без її участі, вирішення питання залишила на розсуд суду. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав. Судом встановлено, 20 травня 2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № KGPNGA01580003 від 20.05.2008 року, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 29105 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.05.2018 року. Відповідно п. 8.1. кредитного договору погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 492,26 дол. США згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Періодом сплати вважається період з 20 по 25 число кожного місяця. 20 листопада 2009 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] та після реєстрації шлюбу взяв прізвище дружини, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції. Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 01 червня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк " Приват Банк" до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, стягнення кредитної заборгованості - задоволено частково. Стягнуто із [PERSON], [INFO] (ідент. номер [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" заборгованість за кредитним договором № KGPNGA01580003 від 20.05.2008 року в розмірі - 39 243, 58 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ 7.993 на 01.06.2012 року складає -313 673 грн. 93 коп., з них : 25797, 18 доларів США -заборгованості за кредитом ; 10685,91 доларів США - заборгованість по відсоткам; 2660, 49 доларів США - заборгованості по комісії та 1 00 доларів США - пені за несвоєчасність виконання зобов"язання ; а також 3136 , 74 грн. - судового збору. Щодо вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк " Приват Банк" про стягнення заборгованості за кредитним договором із [PERSON] - відмовлено. У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк " Приват Банк" до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про звернення стягнення на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ( на підставі договору іпотеки № KGPNGA01580003 від 20.05.2008 року) Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" ( 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; виселення відповідачів, які зареєстровані та проживають у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України м. Кіровограда - відмовлено. Відповідно п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Вказане рішення суду виконане в повному обсязі не було, доказів зворотнього відповідачі не подали. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за договором кредиту не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 30.09.2013 року у розмірі 80368,06 дол. США, а саме 25953,53 дол. США - заборгованість за кредитом; 15066,86 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3897,97 дол. США]- заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 31592, 85 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору 31,29 дол. США - штраф (фіксована частина), 3825,56 дол. США- штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 2 ст.1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк», [PERSON] та [PERSON] 20.05.2008 року було укладено договір іпотеки № KGPNGA01580003, за умовами якого відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 54.20 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачам на праві власності на підставі свідоцтва про право власності. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 227 250 грн. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідно до п. 37 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя. Також, згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. При цьому, відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про іпотеку», яка регулює порядок виселення при позасудовій процедурі звернення стягнення (згідно з ст. 33 це звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя), та порядок виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки з задоволенними вимогами про виселення, встановлено: перед примусовим виконанням рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки з виселенням (2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку») іпотекодержатель за 30 днів направляє вимогу про добровільне звільнення житла, і тільки якщо такого звільнення приміщення не відбулось, звертається до органів ДВС за примусовим виселенням. Разом з тим, 07.06.2014 року набрав чинності Закон України від 03.06.2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до ст. 1 якого протягом його дії: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі ст. 4 Закону України від 2 жовтня 1992 року «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що в позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Пункт 4 названого вище закону визначає, що протягом дії цього Закону інші Закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Відповідно п. 35.3 іпотечного договору предметом іпотеки є квартира загальною площею 54,2 кв.м. Підстав, які б виключали можливість застосування норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» до правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачами, в судовому засіданні не встановлено. Зокрема, всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України з наданням доказів у відповідності до ст.ст. 57-59 ЦПК України представником позивача не було представлено суду жодних доводів чи заперечень, які б виключали можливість застосування цього Закону до спірних правовідносин. Враховуючи вищевикладене, а також приписи ст. 16 ЦК України, згідно з якою суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні підстави для захисту прав позивача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідачів з квартири у зв'язку з введенням мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення споживчих кредитів в іноземній валюті, а тому на даний час ця обставина унеможливлює задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк». За наведених обставин суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню та в такому слід відмовити. Крім цього, на думку суду, позивач не позбавлений права при зміні обставин, а саме скасування мораторію, повторно звернутися до суду з аналогічним позовом. Також, згідно із ст. 88 ЦПК України позивачеві не підлягають до присудження понесені ним судові витрати при подачі позову до суду через відмову судом у задоволенні позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed