Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 13.07.2021 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить: стягнути з Антонівського навчально-виховного комплексу «Заклад дошкільної освіти - загальноосвітня школа І-ІІ ступенів" Лип`янської сільської ради, Код ЄДРПОУ 24355647, на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 47908,80 грн. та стягнути з Антонівського навчально-виховного комплексу «Заклад дошкільної освіти - загальноосвітня школа І-ІІ ступенів" Лип`янської сільської ради на його користь моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 19.11.2020 по цивільній справі №710/901/20 визнано незаконним наказ директора Антонівського НВК «Дошкільний навчальний заклад-загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» №24-к від 29.11.2019 про звільнення [PERSON] , поновлено позивача, [PERSON] , на посаді вихователя різновікової групи Антонівського НВК «Дошкільний навчальний заклад-загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» з 01.12.2019, допущено негайне виконання рішення суду в частіші поновлення на посаді, стягнуто з Антонівського НВК «Дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Шполянської районної ради на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 53430,84 грн, моральну шкоду в сумі 2000,00 грн (дві тисячі гривень) та судовий збір в розмірі 949,21 грн. (дев`ятсот сорок дев`ять гривень 21 коп.), допущено негайне виконання рішення суду в частині стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу за 1 місяць в сумі 4617,50 грн. З 03.02.2021 до роботи та виконання своїх обов`язків позивача допущено не було, заробітна плата не виплачувалась. 17.06.2021 був виданий наказ № 3-к «Про призначення [PERSON] » директоркою Антонівського навчально-виховного комплексу «Заклад дошкільної освіти - загальноосвітня школа І-ІІ ступенів" Лип`янської сільської ради, Ніковською Валентиною Андріївною в якому вказано призначити [PERSON] на посаду вихователя різновікової групи Антонівського навчально-виховного комплексу «Заклад дошкільної освіти - загальноосвітня школа І-ІІ ступенів'' Лип`янської сільської ради з 22.06.2021 року. Таким чином, фактично не виконувалося рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 19.11.2020 до 22.06.2021, позивачу не було фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків. У зв`язку з цим позивач звернувся з заяво, в якій просив стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду. У судове засідання позивач з`явився, позов підтримав повністю. Представник відповідача Ніковська В.А. , яка також є і третьою особо у справі у суд з`явилася, проти задоволення заперечувала частково, вказавши, що визнає лише моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн., щодо інших вимог заперечувала з мотивів поважності причини фактичного не допуску до виконання посадових обов`язків. Третя особа Набережній А.І. у суд з`явився, позов визнав повністю та не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 14.07.2021 було відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Залучити до розгляду справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача директора Антонівського навчально-виховного комплексу " Заклад дошкільної освіти -загальноосвітня школа І-ІІ ступенів" Лип`янської сільської ради Ніковську Валентину Андріївну. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 26.08.2021 було витребувано у Лип`янської сільської ради довідку про нарахування заробітної плати за червень 2021 року [PERSON] відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 та залучено до розгляду справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача представника ліквідаційної комісії по припиненню шляхом ліквідації Антонівського навчально-виховного комплексу " Заклад дошкільної освіти -загальноосвітня школа І-ІІ ступенів " Лип`янської сільської ради Набережного Анатолія Івановича. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до заяви [PERSON] від 01.12.2020 цього ж дня вона звернулася з заявою до директорки Антонівського навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІ ступенів" Ніковської Валентини Андріївни , в якій просила прийняти до виконання рішення суду та поновити її на роботі (а.с. 10). Згідно з актом від 03.02.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган Оксаною Василівною було здійснено виїзд для примусового виконання виконавчого листа №710/901/20 від 04.12.2020 Шполянського районного суду Черкаської області до Антонівського навчально-виховного комплексу "Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІ ступенів", де було встановлено, що [PERSON] було поновлено на посаді вихователя різновікової групи з 01.12.2019, про що винесено відповідний наказ № 1-к від 03.02.2021 та зроблено запис до трудової книжки (а.с. 11). Відповідно до наказу директора Антонівського навчально-виховного комплексу "Дошкільний начальний заклад-загальноосвітня школа І-ІІ ступенів" Лип`янської сільської ради Ніковської Валентини Андріївни № 1-к від 03.02.2021 «Про поновлення [PERSON] » було вирішено поновити [PERSON] на посаді вихователя різновікової групи Антонівського НВУ «Дошкільний навчальний заклад-загальноосвітня школа І-ІІ ступенів з 01.12.2019 (а.с. 12). Згідно з копією трудової книги серії [NUMBER] 03.02.2021 було внесено запис за №28 наступного змісту: "Запис за №21 вважати недійсним, поновлено на попередній посаді" (а.с. 13). Відповідно до заяви [PERSON] від 12.02.2021 до директора Антонівського навчально-виховного комплексу "Дошкільний начальний заклад-загальноосвітня школа І-ІІ ступенів" вона просила допустити її до роботи, а також письмово повідомити про причини, чому вона не може приступити до роботи з дня видачі наказу з 03.02.2021 (наказ №1-к " Про поновлення [PERSON] ") (а.с. 14, 15). Згідно з відповіддю директора Антонівського навчально-виховного комплексу "Дошкільний начальний заклад-загальноосвітня школа І-ІІ ступенів" Лип`янської сільської ради Ніковської Валентини Андріївни на засіданні робочої групи з питань соціально-економічного розвитку села, праці та соціального захисту населення Лип`янської сільської ради, розглядалося питання про внесення змін до структури та штатного розпису Антонівського НВК «ДНЗ-ЗОШ І-ІІ ступенів» Шполянської районної ради Черкаської області (вихователя різновікової групи у зв`язку з поновленням [PERSON] на роботі, згідно рішення Шполянського районного суду). Відповідно до Витягу №1 даного засідання робочою групою вирішили рекомендувати сесії Лип`янської сільської ради розглянути питання «Про внесення змін до структури та штатного розпису Антонівського НВК «ДНЗ-ЗОШ І-ІІ ступенів» Шполянської районної ради Черкаської області, ввівши 1 (одну) штатну одиницю вихователя різновікової групи. Вказане питання не було включено до порядку денного пленарного засідання сесії Лип`янської сільської ради, оскільки воно потребує довивчення та всі документи (виконавчі листи, судові рішення) було передано на розгляд до Звенигородської районної державної адміністрації (а.с. 16). Відповідно до відповіді Лип`янської сільської ради Шполянського району Черкаської області від 11.03.2021 на засіданні робочої групи з питань соціально-економічного розвитку села, праці та соціального захисту населення, розглядалося питання про внесення змін до структури та штатного розпису Антонівського НВК «ДНЗ- ЗОШ І-ІІ ступенів» Шполянської районної ради Черкаської області (вихователя різновікової групи у зв`язку з поновленням [PERSON] на роботі, згідно рішення Шполянського районного суду). Відповідно до Витягу №1 даного засідання вирішили рекомендувати сесії сільської ради розглянути питання «Про внесення змін до структури та штатного розпису Антонівського НВК «ДНЗ ЗОШ І-ІІ ступенів» Шполянської районної ради Черкаської області, ввівши 1 (одну) штатну одиницю вихователя різновікової групи. Вказане питання не було включено до порядку денного пленарного засідання сесії Лип`янської сільської ради, оскільки воно потребує довивчення та всі документи (виконавчі листи, судові рішення) перебувають на розгляді у Звенигородській районній державній адміністрації (а.с. 17). За змістом витягу з протоколу №1 засідання робочої групи з питань соціально-економічного розвитку села, праці та соціального захисту населення Лип`янської сільської ради від 02.02.2021 було вирішено надати всі матеріали по питанню про виплату середньомісячної компенсації [PERSON] , згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №63935642 від 16.12.2020 юристу сільської ради для подальшого вивчення (а.с. 18-20). Відповідно до наказу директора Антонівського навчально-виховного комплексу "Заклад дошкільної освіти-загальноосвітня школа І-ІІ ступенів" Лип`янської сільської ради Ніковської Валентини Андріївни № 2-к від 17.06.2021 «Про внесення змін до штатного розпису» було вирішено внести зміни до штатного розпису, ввівши до нього з 17.06.2021 1 (одну) штатну одиницю вихователя різновікової групи (а.с. 21). Згідно з наказом директора Антонівського навчально-виховного комплексу " Заклад дошкільної освіти-загальноосвітня школа І-ІІ ступенів" Лип`янської сільської ради Ніковської Валентини Андріївни № 3-к від 17.06.2021 «Про призначення [PERSON] » було вирішено призначити [PERSON] на посаду вихователя різновікової групи Антонівського НВК «Заклад дошкільної освіти - загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» з 22.06.2021 (а.с. 22). Згідно з довідкою про доходи в червні місяці [PERSON] відпрацювала з заробітною платою 1996,17 грн (а. с. 23). Відповідно до довідки про нарахування заробітної плати, виданої Лип`янською сільською радою ОТГ 08.09.2021 за № 953, [PERSON] в червні 2021 року відпрацювала 6 днів та отримала заробітну плату в розмірі 1901,11 грн, середньоденна заробітна плата становить 332,70 грн.(а.с. ). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 47908,80 грн, суд зазначає таке. Статтею 236 КЗпП України визначено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №316/1660/17, вказано, що для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного для після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період. Виходячи з лексичного значення (тлумачення) поняття «затримка», як «зволікання», за змістом норм статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин негайно після проголошення судового рішення (постанова Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-435цс15) Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню (стаття 235 КЗпП України). Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєвоважливих прав та інтересів громадян і держави. Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому, з огляду на принцип загальнообов`язковості судових рішень судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням. Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов`язок полягає у тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника. Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 521/1892/18 та від 26.05.2021 у справі №127/1703/19, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядав трудовий спір, підлягає негайному виконанню (частина сьома статті 235 КЗпП України). Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно із часу його оголошення в судовому засіданні. Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. Виконання рішення вважається закінченим із моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника. Тобто, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника. КЗпП України не містить визначення поняття «поновлення на роботі», як і не встановлює порядку виконання відповідного рішення. Частково умови, за яких рішення суду про поновлення на роботі вважається примусово виконаним, закріплені у статті 65 Закону України «Про виконавче провадження». За змістом статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент поновлення позивача на роботі за рішенням суду) рішення вважається виконаним боржником із дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. При розумінні роботи як регулярно виконуваної працівником діяльності, обумовленої трудовим договором, поновлення на роботі також включає допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, тобто створення умов, за яких він може їх здійснювати у порядку, що мав місце до незаконного звільнення. Отже, виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків. При цьому, працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків». Суд, на підставі досліджених доказів, встановив, що 17.06.2021 директоркою Антонівського навчально-виховного комплексу «Заклад дошкільної освіти - загальноосвітня школа І-ІІ ступенів" Лип`янської сільської ради Ніковською Валентиною Андріївною був виданий наказ № 3-к «Про призначення [PERSON] », в якому вказано призначити [PERSON] на посаду вихователя різновікової групи Антонівського навчально-виховного комплексу «Заклад дошкільної освіти - загальноосвітня школа І-ІІ ступенів'' Лип`янської сільської ради з 22.06.2021. Таким чином, рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 19.11.2020 про поновлення [PERSON] на посаді вихователя різновікової групи Антонівського НВК «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» було виконано 22.06.2021, тобто в день фактичного допуску працівника, поновленого на роботі згідно з рішенням суду. Суд не бере до уваги наказ директора Антонівського навчально-виховного комплексу "Дошкільний начальний заклад-загальноосвітня школа І-ІІ ступенів" Лип`янської сільської ради Ніковської Валентини Андріївни № 1-к від 03.02.2021 «Про поновлення [PERSON] », оскільки позивач не була фактично допущена до виконання посадових обов`язків, і дана обставина була визнана сторонами. Оскільки законодавство передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов`язок полягає у тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися, та допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, водночас рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 19.11.2020 про поновлення [PERSON] на посаді вихователя різновікової групи Антонівського НВК «Дошкільний навчальний заклад-загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» було виконано 22.06.2021 (в день фактичного допуску працівника), тобто майже через сім місяців (з 20.11.2020 по 21.06.2021), а, отже, в даному випадку роботодавець не дотримався обов`язку щодо негайного виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі, чим порушив вимоги законодавства та права позивача на доступ до праці, можливості виконання своїх обов`язків та оплати праці. Відповідно до п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (100-95-п) (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року N 348). Відповідно до довідки про нараховану заробітну плату, що надійшла до суду 15.09.2021 від Лип`янської сільської ради ОТГ 15.09.2021 [PERSON] в червні 2021 року відпрацювала 6 днів та отримала заробітну плату в розмірі 1996,17 грн. Відповідно середньоденна заробітна плата становить 332,70 грн (1996,17 грн / 6). Кількість робочих днів за період з 20.11.2020 по 18.06.2021 (останній робочий день перед фактичним допуском позивача до роботи) становить 144 робочі дні (листопад 2020 року - 7 днів, грудень 2020 року - 22 дні, січень 2021 року - 19 днів, лютий 2021 року - 20 днів, березень 2021 року - 22 дні, квітень 2021 року - 22 дні, травень 2021 року - 18 днів, червень 2021 року - 14 днів), відповідно середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 332,70 грн х 144 дні = 47908,80 грн. Таким чином суд задовольняє вимоги позивача в обсязі заявлених вимог, а саме стягує з відповідача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 47908,80 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться в разі, коли порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків або змушує докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Підставою для стягнення моральної шкоди необхідна наявність трьох обставин, які зазначені у ст. 237-1 КЗпП. Встановлене Конституцією та законами право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. У п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 №4 (із відповідними змінами) судам роз`яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя та здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, утрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Згідно з п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, ураховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих відносинах, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 15.09.2021 у справі 760/7788/18-ц захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин. Отже компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, шляхом поновлення на роботі, а має самостійне юридичне значення. Тобто за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум тощо) відшкодування моральної шкоди на підставі статті 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати. Отже, встановивши, що позивач протиправно була позбавлена роботи та можливості отримувати заробіток, що викликало вимушені зміни у її житті та потребувало від неї додаткових зусиль для свого забезпечення,

Outcome: approved