Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

14.07.2017 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану електроенергію в сумі 449 грн. 38 коп., мотивуючи тим, що відповідач згідно договору про користування електроенергією являється споживачем енергопостачальної організації - ПАТ "Миколаївобленерго". Відповідач не оплачує повну вартість отриманої електричної енергії, тому за період з серпня 2016 року по 07.07.2017 року в нього виникла заборгованість за ці послуги в зазначеній сумі, згідно із змінюваними тарифами. Відповідач у добровільному порядку сплатити заборгованість не бажає. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позов, просила стягнути з відповідача на користь ПАТ "Миколаївобленерго" заборгованісті за отриману електроенергію у сумі 449 грн. 38 коп., а також понесені позивачем судові витрати. Зазначає, що відповідач користувався пільгами по оплаті житлово-комінальних послуг до листопада 2015 року, однак після цієї дати продовжував платити за використану електроенергію лише 50%, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи в його відсутність та заперечень проти позову суду не надав, однак як вбачається з ухвали Певромайського міськрайонного суду Миколаївської області про скасування судового наказу, відповідач не визнає позов, мотивуючи тим, що має 50% пільгу по сплаті за електроенергію як пенсіонер МВС. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволеню з таких підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та позивачем був укладений договір про користування електричною енергією, шляхом одержання відповідачем у позивача розрахункової книжки та вдкриття позивачем особового рахунку № [NUMBER], що згідно ст.ст. 638, 369 ЦК України вважається укладенням угоди. Позивач зі своєї сторони виконує умови цієї угоди, а відповідач порушує істотні умови даної угоди, тому станом на червень 2017 року він заборгував за надану йому електричну енергію 449 грн. 38 коп., що підтверджується наданим ВАТ ЕК „Миколаївобленерго" розрахунком. Згідно листа Управління соціального захисту населення Миколаївської області № 6770/04.2-04 від 22.03.2017 року [PERSON] є пенсіонером МВС України та перебував на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, як міліціонер на пенсії до 07.11.2015 року, тобто мав право на 50 % знижку на користування житлово-комунальними послугами. 07.11.2015 року відповідача, як і інших пенсіонерів МВС, було виключено з Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги у зв'язку з набранням чинності Закону України "Про національну поліцію", про що його було письмово повідомлено Управлінням соціального захисту населення Миколаївської області. Правовий і соціальний захист працівників міліції та їх пенсійне забезпечення врегульовано Законом України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року. Відповідно до частини четвертої статті 22 Закону України «Про міліцію» в редакції, чинній на час призначення позивачу спірної пільги, працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. Відповідно до частини шостої статті 22 Закону України «Про міліцію» за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом. Пунктом 12 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року у статті 22 Закону України «Про міліцію» частини шосту та сьому викладено у такій редакції: «За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом. Пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України». Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року внесені зміни в Закон України «Про міліцію» і частина сьома статті 22 викладена у новій редакції, згідно якої пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою та шостою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вказаного Закону від 28 грудня 2014 року Кабінетом Міністрів України 04 червня 2015 року прийнято постанову №389, яка набрала чинності 01 липня 2015 року та якою затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї. Вказаним Порядком визначено механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, а також послуг із встановлення квартирних телефонів (далі-пільги) залежно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами. Згідно пункту 2 цього Порядку дія останнього поширювалась на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом України «Про міліцію». Постановою Кабінету Міністрів України №36 від 27 січня 2016 року до пункту 2 зазначеного Порядку було внесено зміни та слова «Про міліцію» (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби; діти (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, загиблих або померлих у зв'язку з виконанням службових обов'язків, непрацездатні члени сімей, які перебували на їх утриманні), виключено. З 07 листопада 2015 року у зв'язку з набуттям чинності Законом України «Про Національну поліцію» втратив чинність Закон України «Про міліцію», відповідно до статті 22 якого позивач мав право на 50-відсоткову знижку по сплаті за користування житлом та комунальними послугами, за паливо. Абзацами 2 та 3 пункту 15 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Зміст Закону України «Про Національну поліцію» не містить норм, які б передбачали пільги, компенсації і гарантії не тільки для колишніх міліціонерів, а й для тих, які виходять на пенсію після вступу цього закону в силу. Крім того, Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 03 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Враховуючи те, що останнім в часі є Закон України «Про Національну поліцію», то пріоритетними в даному випадку є положення саме цього Закону. В усякому разі перелік осіб, які мають пільги, складає Управління соціального захисту населення Миколаївської області. Позивач до цього переліку не включено. Постанова адміністративного суду щодо визнання таких дій Управління соціального захисту населення Миколаївської області протиправними, суду не надано. До компетенції ПАТ "Миколаївобленерго" не входить вирішення питань про віднесення особи до пільгової категорії. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що у позивача були відсутні правові підстави для надання позивачу пільг на оплату житлово-комунальних послуг, а саме електропостачання. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання електроенергії через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів. Таким чином, позовні вимоги ПАТ «Миколаївобленерго» законні, обґрунтовані та підлягають повному задоволенню в силу ст.ст. 257, 714 ЦК України, з відповідача необхідно стягнути заборгованість за електроенергію в сумі 449 грн. 38 коп. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 99 ЦПК України у разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Тож оскільки позивачем сплачено судовий збір в сумі 800 грн. 00 коп. при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу № провадження 2-с/484/4/17, а судовий наказ було скасовано, зазначену суму було зараховано до сплати судового збору при звернені до суду з наданим позовом. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ „Миколаївобленерго" слід стягнути понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за двома квитанціями.

Outcome: approved