Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 01 вересня 1999 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді права власності на майновий пай, зазначивши, що [PERSON] являвся власником майнового паю члена спілки громадян-співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства КСП Агрофірма "Живун", із залишковою вартістю 2014,00 грн. Позивач прийняла спадщину в установлений законом строк, оскільки звернулась до Чигиринської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом 6 місяців після смерті батька. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що після смерті батька позивача залишилося спадкове майно у вигляді права власності на майновий пай члена спілки громадян-співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства КСП Агрофірма "Живун", із залишковою вартістю 2014,00 грн. А тому, просить визнати за позивачем право власності на вказаний майновий пай, що належав її померлому батьку [PERSON] в порядку спадкування за законом. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на майновий пай, а саме, свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майновий пай, надавши постанову про нотаріальну відмову від 23.08.2016 року. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника Головківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області та про визнання позову повністю. Вислухавши представника позивача, враховуючи лист відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається зі свідоцтва про смерть серії 1-СР № 117777, від 01.09.1999 року, 01 вересня 1999 року помер [PERSON], після смерті якого на території Головківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області відкрилася спадщина у виді майнового паю. Згідно свідоцтва про народження серії ЯС № 312722 від 24.06.1948 року та свідоцтва про одруження серії ІІ-АГ № 043064 від 06.11.1970 року позивач, як дочка спадкодавця, є спадкоємцем першої черги спадкування відповідно до закону. Як вбачається із листа - повідомлення ГО "Спілка громадян-співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства КСП Агрофірма "Живун" від 09.08.2016 року № 575/16, у [PERSON]Д наявний майновий пай члена спілки громадян-співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства КСП Агрофірма "Живун" вартістю 2014,00 грн. (а.с. 11). Так, як встановлено судом, відповідно до довідки виконавчого комітету Головківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 09.08.2016 року № 800, залишкова вартість майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства АФ "Живун" [PERSON], який помер 01.09.1999 року, станом на 09.08.2016 року становить 2014, 00 грн., де свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства на імя [PERSON] не видавалося (а.с. 10). Згідно даних Чигиринської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON], із заявою про прийняття спадщини за законом зверталася [PERSON], інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини за законом чи за заповітом чи про відмову від прийняття спадщини не зверталися, де постановою про нотаріальну відмову від 23.08.2016 року № 705/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний майновий пай в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Позивачу було видане 14.03.2000 року свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) (а.с. 8). Так, з огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася та була прийнята до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. За змістом ст.6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно зст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Заповіт повинен бути укладений письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. (ст.541 ЦК УРСР). Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 ЦК УРСР). Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно дост.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Європейський суд з прав людини в своїх рішенням вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року). На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що оскільки інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлого [PERSON] не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити, встановивши факт прийняття спадщини та визнати за позивачем право власності на майновий пай в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved