Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою, в якій просила встановити факт народження нею дитини: [PERSON], яка народилася [INFO] у м. Макіївка Донецької області, матір'ю якої є заявник. Відповідно до довідки від 30.01.2015 № 5912000295 заявник [PERSON] взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3). В обґрунтування заяви посилалась на те, що відсутні документи медичної установи розташованої на підконтрольній Україні території, про народження дочки. Встановити факт народження їй необхідно для реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження. Заявник та представник заінтересованої особи надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно фотокопії паспорта серії [NUMBER], виданого Гірницьким РВ Макіївського МУ ГУМВС України в Донецькій області, заявник [PERSON], [INFO] є громадянкою України та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). [PERSON] [INFO] у м. Макіївка Донецької області, територія якого є тимчасово окупованою, народила дитину жіночої статі вагою 3950 грамів, про що Міською лікарнею № 6 м. Макіївки Донецької народної республіки було видане медичне свідоцтво про народження № 581 від [INFO] (а.с. 5). Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.7 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Встановлення факту народження дитини має для заявника юридичне значення, оскільки вона має намір здійснити реєстрацію в органах реєстрації актів цивільного стану народження дитини. Згідно ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно дост.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно ч.3,4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року, будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не визначеному законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд вважає що для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] в частині встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати [PERSON] свідоцтво про народження її дитини, виданого державним органом України. Відповідно до ч. 3 ст. 257-1 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦК України ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Відповідно до ч. 3 ст. 28 ЦК України ім'я фізичній особі надається відповідно до закону. Відповідно до ч. 3 ст. 144 СК України реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. При цьому, визначення походження дитини здійснюється відповідно до положень глави 12 СК України, а присвоєння прізвища, імені та по батькові дитини здійснюється відповідно до положень ст.ст. 145-147 СК України. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. З огляду на таке вимоги заявника в частині встановлення факту народження дитини з прізвищем, ім'ям та по батькові "[PERSON]" задоволенню не підлягають, оскільки в силу вимог закону присвоєння дитині прізвища, імені та по батькові провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану під час реєстрації народження дитини.

Outcome: partial