Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 1.1. 12.01.2021 [PERSON] (далі також позивач) звернулась до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до АТ «Альфа Банк», приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В., у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 03.02.2021, просить визнати виконавчий напис №4989 від 02.11.2020, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. таким, що не підлягає виконанню. 1.2. Позов обґрунтовувався тим, що 02.11.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В вчинено виконавчий напис №4989, на підставі якого з позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором № 282-22/09-84 від 23.04.2008, укладеним між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач Акціонерне товариство «Альфа-банк», в сумі 61577 доларів США 93 центи. 1.3. Позивач вказує, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом без наявності усіх передбачених законом документів, без врахування строків давності по пені та з порушення вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат». 1.4. Крім того, зазначає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001 року, пунктом 1 якого передбачено, що одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Просила врахувати, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, визнано нечинним та незаконним нормативно-правовий акт, який допускав вчинення виконавчих написів на договорах. ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 14.01.2021 ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, зупинено стягнення, що здійснюється в рамках виконавчого провадження № 63886753 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В., за виконавчим написом №4989 від 02.11.2020, вчиненим приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 1 751 892 грн. та 1500 грн (а.с.39-40). 2.2. 16.01.2021 ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира позовну заяву [PERSON] залишено без руху (а.с.43). 2.3. 03.02.2021 недоліки позовної заяви позивачем усунуті (а.с.51-52). 2.4. 05.02.2021 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі №296/120/21, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.74-75). 2.5. 01.03.2021 представником відповідача АТ «Альфа Банк» подано відзив на позовну заяву, у якому представник просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив, що на день вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі №826/20084/14 належним чином не була виконана, а тому не був належним чином скасований розділ Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів на кредитних договорах, які не були нотаріально посвідчені. Таким чином, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. відповідно до норм Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (а.с.81-82). 2.6. 05.04.2021 представником позивача подано до Корольовського районного суду м. Житомира відповідь на відзив в якому останній не погодився з доводами відповідача, що відповідачі володіли правом вчити оспорюваний виконавчий напис з огляду на невиконання Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 в частині внесення змін в офіційну редакцію документу на офіційному сайті Верховної ради України, а тому вказав на обов`язковість виконання судового рішення. Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 14 12.2016 договір кредиту № 282-22/09-64, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позивачу грошові кошти у розмірі 44999 доларів США на споживчі цілі, визнано недійсним, а тому сума заборгованості є спірною і не могла стягуватися за виконавчим написом та з дня права вимоги минуло більше трьох років (а.с.99-104). 2.7. Відповідач приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В та третя особа приватний виконавець Лужинецький П.В. повідомлялись про розгляд справи шляхом направлення ухвали про відкриття провадження від 05.02.2021 та копії позовної заяви з додатками належним чином. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. 23.04.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-банк», та [PERSON] укладено договір кредиту № 282-22/09-64 на купівлю автотранспортних засобів, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позивачу грошові кошти у розмірі 44 999 доларів США зі строком повернення до 22.04.2015 (а.с.59-62). 3.2. 14.12.2016 заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира у цивільній справі №296/11354/15-ц позов [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено, визнано недійсним договір кредиту № 282-22/09-64 укладений 23.04.2008 між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (ПАТ «Укрсоцбанк») та зазначене рішення набрало чинності 16.01.2017 (63-65). 3.3. 06.12.2017 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира у цивільній справі №295/5052/15-ц позовну заяву ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду та ухвала набрала чинності 13.02.2018 (а.с.66). 3.4. 01.06.2020 АТ "Альфа-Банк" повідомляло [PERSON] про порушення основного зобов`язання, що стверджується копією повідомлення (а.с.69-70). 3.5. 02.11.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В вчинено виконавчий напис №4989 про стягнення з [PERSON] на користь АТ "Альфа-Банк" за період з 01.06.2017 по 01.06.2020 заборгованості за кредитним договором №282-22/09-64 від 23.04.2008 у сумі 61 577 доларів США, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту - 41 247 доларів США, прострочена заборгованість за відсотками та комісією - 20 330 доларів США та 1500 грн. 00 коп. плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису(а.с.53). 3.6. 10.12.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. відкрито виконавче провадження ВП №63886753 з примусового виконання виконавчого напису №4989, виданого 02.11.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В, про стягнення з [PERSON] на користь АТ "Альфа-Банк" заборгованості у розмірі 1 753 392,10 грн (а.с.56). ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (статті 18 ЦК України). 4.2. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). 4.3. Згідно зі статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. 4.4. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. 4.5. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів (підпункт 1.1 пункту 1 Глави 16 розділу ІІ Порядку). 4.6. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису (підпункт 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). 4.7. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). 4.8. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця (пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). 4.9. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років (пп. 3.1 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). 4.10. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису (підпункт 7.1. пункту 7 Глави 16 розділу ІІ Порядку). V. ОЦІНКА та МОВИТИ СУДУ (а) Загальні принципи 5.1. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. 5.2. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. 5.3. У постанові Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 640/2704/16-ц зазначено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» боржник має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. 5.4. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №137/1666/16 зазначено, що для правильного застосування статей 87, 88 Закону "Про нотаріат" необхідно установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення виконавчого напису. 5.5. У постановах Верховного Суду від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17 та від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц зазначено, що підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. (б) Застосування загальних принципів у даній справі 5.6. У поданому позові позивач посилалась на те, що вчинений приватний нотаріусом виконавчий напис здійснено із порушенням порядку винесення виконавчого напису, встановленого ст.88 «Про нотаріат», пропуском строку його винесення та без встановлення безспірності суми заборгованості. 5.7. Відповідач у відзиві на позовну заяву вказував, що на день вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі №826/20084/14 належним чином не була виконана, а тому оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом відповідно до норм Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. 5.8. Суд вважає такі доводи відповідача безпідставними, оскільки підзаконний нормативний акт у встановленому законом порядку припинив свою юридичну дію, що підтверджується висновками Верховного Суду, наведеними у п.5.5 рішення. 5.9. Крім того, відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо подання приватному нотаріусу документів на підтвердження безспірності заборгованості за боржником, зокрема, з урахуванням наявності заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14 12.2016, яким договір кредиту № 282-22/09-64 визнано недійсним, у зв`язку з чим не можливо встановити розмір тіла кредиту, а також, що з дня права вимоги не минуло більше трьох років 5.10. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовані доводи позивача про відсутність безспірної заборгованості перед відповідачем, у зв`язку з чим оскаржуваний виконавчий напис №4989 від 02.11.2020, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем таким, що не підлягає виконанню. 5.11. Щодо вимог позивача до відповідача- приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича 5.12. Суд звертає увагу, що у спорах між боржниками і стягувачами, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, зокрема про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, належним відповідачем є стягувач (кредитор), на користь якого було вчинено виконавчий напис, оскільки предметом позову є спір про право, на якого покладено обов`язок доведення правомірності вчинення виконавчого напису, у разі заперечень проти вимог за пред`явленим позивачем позовом. 5.13. Так, нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. 5.14. Оскільки, нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин, за відсутності процесуальної заінтересованості нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення, суд дійшов висновку, що приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. не є належним відповідачем у справі, а тому суд відмовляє у задоволенні позову [PERSON] до такого відповідача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню частково. VI. ЩОДО ЗАХОДІВ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ 6.1. Відповідно до частини сьомої статті 158 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із ухваленням судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили. VII. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 7.1. Згідно із частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, оскільки позивач звільнена від його сплати.

Outcome: partial