Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (надалі -ПАТ КБ "Приватбанк") звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідачу згідно укладеного договору № б/н від 14.06.2011р. було надано кредит у розмірі 5800,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач у порушення норм Закону та умов договору не повертає кредит та кошти за користування кредитом, станом на 05.11.2017року заборгованість за кредитним договором становить 12583,68 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 3333,64 гривень, заборгованість по процентах за користування кредитом -3580,05 гривень, заборгованість за пенею -4594,58грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 575,41 грн. - штраф (процентна складова). Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 12583,68 гривень та 1600грн. судового збору. Представником позивача суду було подано заяву про розгляд справи за його відсутності, в порядку спрощеного позовного провадження, згідно з якою позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч.1 ст. 287 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу згідно укладеного договору № б/н від 14.06.2011р. було надано кредит у розмірі 5800,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Судом встановлено, що банк взяті на себе зобов'язання по кредитному договору виконав в повному об'ємі. Однак, [PERSON] не повертає отримані кредити відповідно до графіків погашення кредитів та відсотків, в зв'язку з чим не виконує зобов'язання належним чином і, згідно наданого представником позивача та перевіреного судом розрахунку ПАТ КБ "Приватбанк", станом на 26.11.2017року заборгованість за кредитним договором становить 12583,68 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 3333,64 гривень, заборгованість по процентах за користування кредитом -3580,05 гривень, заборгованість за пенею -4594,58грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 575,41 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається з матеріалів справи, позивач в позовній заяві просить суд стягнути пеню в розмірі 4594,58грн. та штрафи в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина), 575,41 грн. (процента складова). Суд відмовляє в частині задоволення позовних вимог банку про стягнення штрафу, виходячи з того, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж саме порушення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс 15 і відповідно до положень ч. 1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права. За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача встановлену в судовому засіданні заборгованість за кредитним договором в сумі 11508,27гривень (3333,64 +3580,05 +4594,58=11508,27). В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити . Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1600 гривень.

Outcome: partial