Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № MKXRRС14500046 від 21.12.2007 року, а також витрати по оплаті судового збору. В обгрунтування позову позивач вказав на те, що відповідно до вказаного вище договору відповідач 21.12.2007 року отримав кредит у розмірі 1518,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ "ПриватБанк" є правонаступником ЗАТ КБ "ПриватБанк". Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. В порушення вимог закону та умов договору, відповідач зобов"язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв"язку з чим станом на 04.05.2016 року має заборгованість 21710,96 грн., яка складається з наступного: 570,33 грн. - заборгованість за кредитом, 119,06 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 437,22 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 19074,30 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1010,05 грн. - штраф (процентна складова). За таких обставин, він, позивач, з метою захисту своїх законних прав вимушений звернутися до суду. Представник позивача, який про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку (а.с. 35), в судове засідання не з"явився. Разом з позовною заявою позивачем подано до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника, позов підтримують, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с. 16). Відповідач, який в порядку ст.74 ЦПК України повідомлявся про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з"явився. Так, судові повістки надсилалися відповідачеві на адресу його місця проживання, зареєстровану у встановленому порядку, проте повернулися (а.с. 28, 32, 33, 36, 37). Клопотання від відповідача не поступали. Відтак на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи та ухвалення рішення за відсутності відповідача у заочному порядку. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з"ясувавши всі фактичні обставини, обєктивно оцінивши докази, суд приходить до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що 21 грудня 2007 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", - позивач у справі та [PERSON] - відповідачем було укладено кредитно-заставний договір № MKXRRС14500046. Зокрема, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява позичальника № MKXRRС14500046 разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), Тарифами складає між ним і банком кредитно-заставний договір. Відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 1518,00 грн. на строк з 21.12.2007 року по 21.12.2009 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту. Відповідач зобов"язався повернути кредит, сплатити відсотки, винагороди, комісії, в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) строки шляхом здійснення щомісячного платежу. При порушенні будь-якого із зобов"язань, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 Умов зобов"язався сплатити пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу (п. 5.1 Умов). При порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов"язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, - сплатити штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості (п. 5.3 Умов). Відповідач не виконував належно зобов"язання за договором, в результаті чого у нього виникла заборгованість, загальна сума якої станом на 04.05.2016 року становить 21710,96 грн., з яких: 570,33 грн. - заборгованість за кредитом, 119,06 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 437,22 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 19074,30 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором, а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1010,05 грн. - штраф (відсоткова складова). Наведені вище обставини повністю та об"єктивно стверджуються дослідженими судом письмовими доказами, а саме: копією кредитно-заставного договору № MKXRRС14500046 від 21.12.2007 року (а.с. 7-10), розрахунком заборгованості відповідача станом на 04.05.2016 року (а.с. 5,6), іншими письмовими доказами. Суд констатує, що між сторонами виникли договірні правовідносини, врегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України та ч. 1 ст. 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Як встановлено судом відповідач в порушення умов укладеного з позивачем договору не виконував своєчасно взяті на себе зобов"язання, в результаті чого виникла заборгованість та виник обов"язок передати позивачеві передбачену договором неустойку. При вирішенні питання розміру неустойки, яка підлягає стягненню, суд керувався наступним. Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 03.09.2014 року за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, ухвалив постанову у справі № 6-100цс14, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за договором позики. У вказаному судовому рішенні Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов"язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Згідно встановлених судом обставин станом на 04.05.2016 року відповідачеві нараховано пеню в розмірі 19074,30 грн. Розмір заборгованості за кредитом становить 570,33 грн. В результаті порівняння розміру боргового зобов"язання відповідача та розміру нарахованої пені, встановлено, що розмір пені перевищує розмір заборгованості у понад тридцять разів. Таке перевищення є значним, а тому, виходячи з принципів розумності та справедливості, розмір пені слід зменшити до розміру заборгованості, тобто, з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 570,33 грн. За таких обставин, оцінивши всі докази в їх сукупності та взаємозв"язку, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позов підставний, обгрунтований та підлягає частковому задоволенню. Так, з відповідача слід стягнути заборгованість в сумі 3206,99 грн., з яких: 570,33 грн. - заборгованість за кредитом, 119,06 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 437,22 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 570,33 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором, 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1010,05 грн. - штраф (відсоткова складова). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив 1378,00 грн. судового збору (а.с. 1), тому дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial