Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нежитлову будівлю. Свої вимоги мотивує тим, що є власником нежитлового приміщення - магазину під літ. "А", загальною площею 147,7 кв.м., яке знаходиться у [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 01.09.2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. між нею та відповідачами. Право власності набуте відповідно до вимог чинного на той час законодавства та зареєстровано в установленому законом порядку. Магазин використовується за призначенням і є самостійною нежитловою будівлею, яке фундаментально пов`язане із земельною ділянкою. Позивач зазначає, що на даний час позбавлена прав власника щодо розпорядження об`єктом нерухомості, оскільки у договорі купівлі-продажу не зазначено про кадастровий номер земельної ділянки, а питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду не може бути вирішено оскільки в договорі купівлі-продажу використано термін "приміщення", що не входить до переліку об`єктів нерухомого майна, під розміщення яких може бути надана в оренду земельна ділянка комунальної власності. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 05.11.2019 року було відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 23.12.2019 року суд прийняв від представника позивача - адвоката Бикової О.В. заяву про збільшення розміру позовних вимог, а саме: скасування державної реєстрації права власності за позивачкою на нежитлове приміщення - магазин під літ. "А", загальною площею 147,7 кв.м., що знаходиться у [ADDRESS] і залучив в якості співвідповідача Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] правом на надання відзиву на позовну заяву не скористалися. Відповідач в особі Управління державної реєстрації юридичного департаменту у відзиві звернув увагу, що не порушив права позивача та зазначив, що скасування державної реєстрації права власності відбувається виключно за рішенням суду, тому проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував, за виключенням вирішення питання про судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак представник позивача - адвокат Бикова О.В. надала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, підтримала позов та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не сповістили та з заявою про відкладення розгляду справи не зверталися. Відповідач Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов заявлено клопотання про розгляд справи за їх відсутність. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін. З`ясувавши обставини справи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.09.2006 року між [PERSON] та відповідачами в особі [PERSON] , [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу нежитлового приміщення - магазину під літ."А" загальною площею 147,7 кв.м., що знаходиться у [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці площею 148 кв.м. за фактичним користуванням. Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. відповідно до вимог чинного на той час законодавства та зареєстрований в установленому законом порядку. Водночас відомості про державну реєстрацію права власності на вищевказаний об`єкт внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності згідно рішення державного реєстратора від 30.06.2015 року. 05.11.2009 року прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на земельну ділянку", згідно з яким істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти. Отже правомочність щодо розпорядження майном, яке належить на праві власності на даний час може бути реалізовано виключно за наявності кадастрового номеру земельної ділянки, на якій цей об`єкт нерухомості розташований. Як встановлено, [PERSON] звернулася до уповноважених установ із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за адресою: [ADDRESS] , процедура якої передбачає присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру. Згідно відповіді Департаменту комунальної власності № 01-26 від 08.04.2019 року стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за адресою: [ADDRESS] надані зауваження щодо змісту договору купівлі-продажу від 01.09.2006 року в частині терміну "приміщення" із зазначенням вимог чинного законодавства щодо переліку об`єктів нерухомого майна, під розміщення яких може бути надана в оренду земельна ділянка комунальної власності. Згідно висновку будівельно - технічного дослідження № 20\\2019 від 12.05.2019 року судового експерта Чорної Ю. П . нежитлове-приміщення - магазин під літ."А" по [ADDRESS] являє собою самостійно функціонуючу капітальну (пов`язана фундаментом із землею) будівлю, яка складається з несучих та огороджувальних конструкцій, які утворюють наземні та підземні приміщення, призначена для перебування людей, розміщення устаткування, предметів, меблів тощо. Аналізуючи чинне законодавство вбачається, що термін "приміщення" нормативно не сформульовано, а положення земельного законодавства визначають об`єктами нерухомого майна виключно "будівлю" або "споруду". Отже магазин, зазначений у технічній документації під літ "А", розташований по [ADDRESS] є самостійним об`єктом нерухомості - нежитловою будівлею, фундаментально пов`язаною з земельною ділянкою. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За нормами ст. ст. 321,386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд вважає, що право власності на спірний об`єкт набуте [PERSON] на законних підставах і на даний час використовується за певним призначенням - для здійснення нею підприємницької діяльності. Кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, визначений ч.2 ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Зокрема, процедура скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснюється із дотриманням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Виходячи із вимог цього Закону, однією із умов скасування державної реєстрації права власності, обтяження та іншого речового права є рішення суду про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке набрало законної сили. Оскільки позивач фактично позбавлена певних прав власника щодо розпорядження майном, а також прав, передбачених нормами земельного законодавства, суд вважає, що таке є безумовною підставою для судового захисту у спосіб скасування попередньої державної реєстрації права власності на спірний об`єкт та визнання права власності на нежитлову будівлю - магазин.

Outcome: approved