Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

до суду з таким позовом звернувся позивач, мотивуючи свої вимоги тим , що з квітня 2006 року він працює на посаді начальника енерго -механічної служби ТОВ "Бекон"м. Миронівка Київської обл.. Наказом директора ТОВ "Бекон"від 12 травня 2009 року його було звільнено з займаної посади. Рішенням колегії суддів Апеляційного суду Київської області від 7 грудня 2009 року ухвалено рішення, яким його позов задоволено частково та поновлено на роботі на посаді начальника енерго -механічної служби ТОВ "Бекон"з 12 травня 2009 року, стягнуто з відповідача на його користь 11951 грн. 29 коп. заробітної плати за час вимушеного прогулу, 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 200 грн. понесених витрат на правову допомогу. На виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 7 грудня 2009 року на роботі на займаній посаді його поновлено лише 1 березня 2010 року. Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 24 квітня 2012 року було частково задоволено його позов до ТОВ «Бекон» про визнання протиправною бездіяльності та рішення роботодавця і стягнення невиплаченої заробітної плати та стягнуто з відповідача на користь позивача невиплачені заробітну плату за період роботи з 1 березня 2010 року по 12 серпня 2011 року у розмірі 29196 грн. 44 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 2500 грн. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 11 липня 2012 року зазначене рішення Миронівського районного суду було скасовано в частині відмови у стягненні з ТОВ «Бекон» на користь позивача середнього заробітку за 58 робочих днів затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 7 грудня 2009 року по 1 березня 2010 року в розмірі 4652 грн. 18 коп. і ухвалено про стягнення зазначеної суми з ТОВ «Бекон». Вказані судові рішення були виконані у примусовому порядку відповідачем через відділ державної виконавчої служби Миронівського районного управління юстиції. Після цього відповідач припинив виплачувати позивачу заробітну плату, що змусила його повторно звертатися до суду. Так, рішенням Миронівського районного суду Київської області від 28 листопада 2012 року частково задоволено його позов до ТОВ «Бекон» про стягнення невиплаченої заробітної плати, інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних, відшкодування моральної шкоди , завданої порушенням трудових прав, звільнення з роботи за власним бажанням стягнуто на його користь з ТОВ «Бекон» інфляційні нарахування за прострочення грошового зобовязання , покладеного рішенням Апеляційного суду Київської області від 7 грудня 2009 року за період з 8 грудня 2009 року по 8 вересня 2011 року в розмірі 1820 грн. 49 коп. та 3 % річних в сумі 690 грн. 12 коп.; невиплачену заробітну плату за період з 13 серпня 2011 року по 30 травня 2012 року в розмірі 16202 грн. 42 коп.; моральну шкоду в розмірі 2000,0 грн.; зобов'язано відповідача розглянути його заяву від 18 липня 2012 року про звільнення з роботи за власним бажанням. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 29 січня 2013 року зазначене судове рішення змінено та стягнуто з ТОВ «Бекон» на його користь невиплачену заробітну плату за період з 13 серпня 2011 року по 30 травня 2012 року у розмірі 21255 грн. 42 коп. ; моральну шкоду у розмірі 3000, 0 грн.; зобов'язано ТОВ «Бекон» нарахувати та виплатити допомогу за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника - колишнього директора ТОВ «Бекон» на час його щорічної відпустки з 25 вересня 2009 року за 29 календарних днів відповідно до наказу № 38 - К від 24 вересня 2008 року у розмірі 100 % заробітної плати за цей час; стягнуто витрати на правову допомогу у розмірі 2249 грн. 80 коп. Вказані судові рішення про стягнення сум з ТОВ «Бекон» були виконані у примусовому порядку відповідачем через відділ державної виконавчої служби Миронівського районного управління юстиції. При виконанні судового рішення Миронівського районного суду Київської області від 28 листопада 2012 року, в частині зобовязання відповідача розглянути заяву позивача від 18 липня 2012 року про звільнення з роботи за власним бажанням виявилося, що постановою в. о. начальника відділу ДВС Миронівського РУЮ Швидкого О.Г. від 31 жовтня 2013 року повернуто виконавчий документ стягувачу у зв'язку з його звільненням з посади начальника енерго - механічної служби з 18 травня 2012 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, відповідно до наказу № 1-к від 18 травня 2012 року. За його зверненням працівники ДВС Миронівського РУЮ 4 серпня 2014 року видали фотокопію такого наказу про звільнення. Проте, копію такого наказу у роботодавця він не отримував та запису у його трудову книжку не вносилось. Після поновлення його на роботі та до часу звернення до суду до роботи його допущено не було, на територію підприємства його не допускають. За період з 1 вересня 2012 року по час звернення до суду 30 серпня 2014 року з вини відповідача йому не виплачена заробітна плата за 482 робочих дні, що з розрахунку 80 грн. 21 коп. за один робочий день складає 38661 грн. 22 коп. Крім того, з зазначеної суми заробітної плати відповідач не здійснював відрахування сум єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування, а тому позивач просить: визнати незаконним та скасувати наказ ТОВ «Бекон» № 1-к від 18 травня 2012 року про його звільнення з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 18 травня 2012 року з посади начальника енерго - механічної служби ТОВ «Бекон»; поновити його на роботі на посаді начальника енерго - механічної служби у ТОВ «Бекон» з 18 травня 2012 року; стягнути з ТОВ «Бекон» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 1 вересня 2012 року по 30 червня 2014 року в сумі 38661 грн. 22 коп.; стягнути з ТОВ «Бекон» на його користь в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди порушенням трудових прав 10000 грн.; зобов'язати ТОВ «Бекон» нарахувати у розмірі, відповідно до вимог чинного законодавства єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на сплачену йому згідно рішення Миронівського районного суду Київської області від 24 квітня 2012 року, рішення Апеляційного суду Київської області від 11 липня 2012 року, рішення Миронівського районного суду Київської області від 28 листопада 2012 року, рішення Апеляційного суду Київської області від 29 січня 2013 року заробітну плату в загальній сумі 59768 грн. 94 коп., і сплатити такий внесок на користь Миронівської ОДПІ ГУ Міндоходів і зборів в Київській області; зобов'язати ТОВ «Бекон» подати до Миронівської ОДПІ ГУ Міндоходів в Київській області звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого, відповідно до вимог чинного законодавства єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком 4 Порядку формування та подання страхувальником звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування щодо суми сплаченої йому згідно рішення Миронівського районного суду Київської області від 24 квітня 2012 року , рішення Апеляційного суду Київської області від 11 липня 2012 року, рішення Миронівського районного суду Київської області від 28 листопада 2012 року, рішення Апеляційного суду Київської області від 29 січня 2013 року заробітну плату в загальній сумі 59768 грн. 94 коп.; стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу фахівця в галузі права в сумі 3000 грн. Представник позивача [PERSON] вимоги позивача підтримав повністю уточнив, що у зв'язку з допущеною помилкою при проведенні підрахунку кількості робочих днів вимушеного прогулу у позовній заяві безпідставно зазначено 23 робочих дні у липні 2014 року, оскільки вимоги стосуються лише з 1 вересня 2012 року по 30 липня 2014 року, а тому просить задовольнити позовні вимоги в повному розмірі за виключенням 23 робочих дні у липні 2014 року. Представник відповідача до суду на з'явився, про день час та місце розгляду справи належним чином повідомлені 16 вересня 2014 року. Представник третьої особи, на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог , щодо предмета спору Миронівська об'єднана державна податкова інспекція ГУ Міндоходів у Київській області до суду не з'явився. В надісланому повідомленні представник просить розглянути справу у відсутності представника. У відповідності до ст. 169 ЦПК України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи та вирішує справу на підставі наявних у ній доказах. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи в сукупності прийшов до висновку , що позов підлягає задоволенню частково з наступних обставин. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ч. 2 цієї статті визначені способи захисту цивільних прав та інтересів. В судовому засіданні встановлено, що з квітня 2006 року [PERSON] працює на посаді начальника енерго -механічної служби ТОВ "Бекон"м. Миронівка Київської обл.. Наказом директора ТОВ "Бекон"від 12 травня 2009 року його було звільнено з займаної посади. Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 17 липня 2009 року в задоволенні його позову відмовлено. Рішенням колегії суддів Апеляційного суду Київської області від 7 грудня 2009 року зазначене рішення скасоване та ухвалене нове рішення , яким позов [PERSON] задоволено частково та поновлено на роботі на посаді начальника енерго -механічної служби ТОВ "Бекон"з 12 травня 2009 року, стягнуто з відповідача на його користь 11951 грн. 29 коп. заробітної плати за час вимушеного прогулу, 100 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 200 грн. понесених витрат на правову допомогу. Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 24 квітня 2012 року було частково задоволено позов [PERSON] до ТОВ «Бекон» про визнання протиправною бездіяльності та рішення роботодавця і стягнення невиплаченої заробітної плати та стягнуто з відповідача на користь позивача невиплачені заробітну плату за період роботи з 1 березня 2010 року по 12 серпня 2001 року у розмірі 29196 грн. 44 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 2500 грн. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 11 липня 2012 року зазначене рішення Миронівського районного суду було скасовано в частині відмови у стягненні з ТОВ «Бекон» на користь позивача середнього заробітку за 58 робочих днів затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 7 грудня 2009 року по 1 березня 2010 року в розмірі 4652 грн. 18 коп. і ухвалено про стягнення зазначеної суми з ТОВ «Бекон». Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 28 листопада 2012 року частково задоволено позов [PERSON] до ТОВ «Бекон» про стягнення невиплаченої заробітної плати, інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних, відшкодування моральної шкоди , завданої порушенням трудових прав, звільнення з роботи за власним бажанням стягнуто на його користь з ТОВ «Бекон» інфляційні нарахування за прострочення грошового зобовязання , покладеного рішенням Апеляційного суду Київської області від 7 грудня 2009 року за період з 8 грудня 2009 року по 8 вересня 2011 року в розмірі 1820 грн. 49 коп. та 3 % річних в сумі 690 грн. 12 коп.; невиплачену заробітну плату за період з 13 серпня 2011 року по 30 травня 2012 року в розмірі 16202 грн. 42 коп.; моральну шкоду в розмірі 2000,0 грн.; зобов'язано відповідача розглянути його заяву від 18 липня 2012 року про звільнення з роботи за власним бажанням. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 29 січня 2013 року зазначене судове рішення змінено та стягнуто з ТОВ «Бекон» на користь [PERSON] невиплачену заробітну плату за період з 13 серпня 2011 року по 30 травня 2012 року у розмірі 21255 грн. 42 коп. ; моральну шкоду у розмірі 3000, 0 грн.; зобов'язано ТОВ «Бекон» нарахувати та виплатити допомогу за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника - колишнього директора ТОВ «Бекон» на час його щорічної відпустки з 25 вересня 2009 року за 29 календарних днів відповідно до наказу № 38 - К від 24 вересня 2008 року у розмірі 100 % заробітної плати за цей час; стягнуто витрати на правову допомогу у розмірі 2249 грн. 80 коп. Відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі , що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ , у яких беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки зазначені судові рішення набрали законної сили ці обставини не підлягають доказуванню. Згідно постанови начальника ДВС Миронівського РУЮ серії ВП № 37024758 від 23 вересня 2013 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1017/5737, виданого 22 лютого 2013 року Миронівським районним судом Київської області про зобовязання ТОВ «Бекон» нарахувати та виплатити [PERSON] доплату за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника - колишнього директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Бекон» [PERSON] на час його щорічної відпустки з 25 вересня 2008 року на 29 календарних днів відповідно до наказу № 38 - к від 24 вересня 2008 року у розмірі 100 % заробітної плати директора на той час , закінчено у зв'язку нарахуванням та виплатою [PERSON] 4664 грн. 90 коп. Згідно постанови начальника ДВС Миронівського РУЮ серії ВП № 33839793 від 27 вересня 2013 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/1017/8, виданого 31 липня 2012 року Миронівським районним судом Київської області про стягнення з ТОВ «Бекон» на користь [PERSON] , закінчено у зв'язку виплатою [PERSON] 36348 грн. 62 коп. Як зазначає сам позивач [PERSON] в позовній заяві його було поновлено на роботі на посаді начальника енерго - механічної служби ТОВ «Бекон» , на виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 7 грудня 2009 року , лише наказом в. о. директора ТОВ «Бекон» [PERSON] № 6- К від 1 березня 2010 року. На виконання рішення Миронівського районного суду Київської області від 28 листопада 2012 року , яким зобов'язано ТОВ «Бекон» розглянути його заяву від 18 липня 2012 року про звільнення з роботи за власним бажанням 2 лютого 2013 року видано виконавчий лист № 1017/5737. Згідно постанови в. о. начальника ДВС Миронівського РУЮ серії ВП № 37024454 від 31 жовтня 2013 року на виконання виконавчого листа № 1017/5737 , виданого 22 лютого 2013 року Миронівським районним судом Київської області про зобовязання ТОВ «Бекон» розглянути заяву [PERSON] від 18 липня 2012 року відповідно до вимог чинного законодавства повернутий стягувачу у зв'язку з його фактичним звільненням з посади начальника енерго - механічної служби з 18 травня 2012 року за власним бажанням на підставі наказу № 1-к від 18 травня 2012 року. Ці обставини об'єктивно підтверджуються фотокопією наказу № 1- к від 18 травня 2012 року директора ТОВ «Бекон» [PERSON] Згідно ст. 38 КЗпП ч. 1, 2 України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Суд критично оцінює наявність такого наказу оскільки, після винесення такого наказу Миронівський районний суд Київської області 28 листопада 2012 року зобов'язував ТОВ «Бекон» розглянути заяву [PERSON] від 18 липня 2012 року про звільнення з роботи за власним бажанням. Зазначеним судовим рішенням від 28 листопада 2012 року було встановлено, що доказів щодо звільнення позивача ([PERSON]) із займаної посади у ТОВ «Бекон» або неналежного виконання позивачем трудових обов'язків не надано, а тому суд прийшов до висновку, що позивач належним чином виконував свої трудові обов'язки до 30 травня 2012 року. Отже , наказ № 1-к від 18 травня 2012 року про звільнення [PERSON] з займаної посади начальника енерго - механічної служби ТОВ «Бекон» суд вважає незаконним і таким, що не породжує будь-яких наслідків для працівника та підлягає скасуванню, а [PERSON] поновленню на попередній роботі. Відповідно до ст. 235 ч.1,2 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Доказів того , що [PERSON] не намагався продовжувати виконувати свої трудові обов'язки після 30 травня 2012 року не надано та твердження позивача, що його не допускають на територію підприємства не спростовані в судовому засіданні, а тому суд їм вірить та вважає, що доцільно ухвалити рішення про виплату [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 1 вересня 2012 року по 30 червня 2014 року включно. При розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд виходить з наступної кількості робочих днів у : 2012 році вересень - 22, жовтень - 23, листопад 22, грудень - 21 та всього у 2012 році 86 робочих днів. У 2013 році : січень - 21, лютий - 20,березень - 20, квітень - 22, травень - 19, червень - 18, липень - 23, серпень - 20, вересень - 21, жовтень - 23, листопад -21, грудень - 22 та всього у 2013 році 250 робочих днів. У 2014 році : січень - 22, лютий - 20, березень - 20, квітень - 21, травень - 19, червень - 20. Всього у 2014 році 122 робочих дні. За період з 1 вересня 2012 року по 30 червня 2014 року кількість робочих днів щодо вимушеного прогулу [PERSON] складає 458. Розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] встановлений рішенням Апеляційного суду Київської області від 7 грудня 2009 року у сумі 80 грн. 21 коп. Отже, підлягає стягненню з відповідача 36736 грн. 18 коп. (з розрахунку 458 робочих дні х на 80 грн. 21 коп. середньоденного заробітку = 36736 грн. 18 коп.) на користь [PERSON] Відповідно до ст. 1 ч.1 п.2), 3), 10) Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі Закон) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування; застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок Відповідно до ст. 7 ч.1 п.1) Закону єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами. Органи доходів і зборів забезпечують адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску у відповідності до ст. 12 Закону Відповідно до ст. 4 ч. 1 п. 1 Закону платниками єдиного внеску є роботодавці. Відповідно до ст. 9 ч. 7,8, 12 Закону єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв'язку. Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань. Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, та членів сімей таких осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Згідно ст. 16 ч.1 п.1,2,3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право: отримати в установленому законодавством порядку свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі; вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку. Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 24 квітня 2012 року та рішенням Апеляційного суду Київської області від 11 липня 2012 року, рішенням Миронівського районного суду Київської області від 28 листопада 2012 року та рішенням Апеляційного суду Київської області від 29 січня 2013 року з ТОВ «Бекон» на користь [PERSON] стягнуті грошові кошти та згідно постанови начальника ДВС Миронівського РУЮ серії ВП № 37024758 від 23 вересня 2013 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1017/5737 закінчено у зв'язку нарахуванням та виплатою [PERSON] 4664 грн. 90 коп., згідно постанови начальника ДВС Миронівського РУЮ серії ВП № 33839793 від 27 вересня 2013 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/1017/8 про стягнення з ТОВ «Бекон» на користь [PERSON] , закінчено у зв'язку виплатою [PERSON] 36348 грн. 62 коп. Проте в порушення вищезазначених норм Законів України ТОВ «Бекон» не сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що об'єктивно підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу від 13 червня 2014 року, відомостями Миронівської ОДПІ про суми виплачених доходів та утримання податків від 21 липня 2014 року, листом управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі від 8 липня 2014 року та 16 липня 2014 року, відповідно до яких за період з 1 січня 2012 року по 30 червня 2014 року відомості про сплату страхових внесків із заробітної плати [PERSON] відсутні, звітами ТОВ «Бекон» до управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі за січень - червень 2012 року. Відповідно до п. 2. 1 «Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 454 від 9 вересня 2013 року ( далі Порядок) звіт до органів доходів і зборів подається страхувальником або відповідальною особою страхувальника за місцем взяття на облік в органах доходів і зборів в один із таких способів: засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідальних осіб у порядку, визначеному законодавством; на паперових носіях, завірених підписом керівника страхувальника та скріплених печаткою (за наявності), разом з електронною формою на електронних носіях інформації; на паперових носіях, якщо у страхувальника кількість застрахованих осіб не більше п'яти. Звіт, надісланий поштою, не вважається поданим. Відповідно до п. 3. 1 Порядку страхувальники, крім зазначених у пунктах 3.5, 3.6 цього розділу, а також страхувальники, зазначені в пункті 3.2 цього розділу, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з ФО - підприємцем, якщо виконувані роботи (надані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у частині подання звіту за таких осіб зобов'язані формувати та подавати до органів доходів і зборів звіт протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду. Звітним періодом є календарний місяць. Звіт подається за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку. Відповідно до п. 4.1. Порядку звіт формується на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до Закону нараховується єдиний внесок. Отже, страхувальник ТОВ «Бекон», будучи зобов'язаним нарахувати та сплатити єдиний внесок на виплачену суму, згідно судових рішень, заробітну плату і сплатити єдиний внесок на користь Миронівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів в Київській області та подати звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування такий звіт не подав, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідач ТОВ «Бекон» протягом тривалого періоду часу не виплачував позивачу [PERSON] заробітної плати, систематично порушував його законні права, що змушували [PERSON] винаходити інші способи отримання доходів на придбання необхідних для людського існування засобів та ліків, оплати комунальних послуг у зв'язку з чим він зазнав моральної шкоди. Разом з тим, враховуючи принцип розумності та справедливості суд вважає, що зазначений позивачем розмір спричиненої моральної шкоди не відповідає цим принципам , а тому позов в цій частині підлягає задоволенню частково. З відповідача необхідно стягнути судові витрати відповідно до ст. ст. 84,88 ЦПК України..

Outcome: partial