Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 17.07.2020 року позивач ОСББ "ВІЛЬЯМСА 59Д" звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ОСББ "ВІЛЬЯМСА 59Д" заборгованість по оплаті частки співвласника по внесках для оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.03.2018 року по 01.07.2020 року у розмірі 2554,85 грн., по оплаті одноразового грошового внеску співвласника на роботи з встановлення камер зовнішнього відеоспостереження у місцях загального користування по периметру прибудинкової території багатоквартирного будинку у розмірі 100,00 грн., по оплаті одноразового грошового внеску співвласника на ремонтні роботи та витрати на експертні висновки по ліфтам багатоквартирного будинку у вигляді залишку від основної суми (200,00 грн.), а саме - 100,00 грн., що разом складає основний борг, а також інфляційні втрати в розмірі 168,67 грн., три відсотки річних 147,71 грн., загалом стягнути суму 3071,23 грн., а також стягнути судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 2102,00 грн. Ухвалою судді від 27.07.2020 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 27.08.2020 року стороною відповідача надано відзив на позовну заяву. 08.09.2020 року представником позивача [PERSON] надано до суду відповідь на відзив. 10.09.2020 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ОСББ "ВІЛЬЯМСА 59Д" заборгованість: по оплаті частки співвласника по внесках для оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.03.2018 року по 01.07.2020 року у розмірі 2552,85 грн,. по оплаті одноразового грошового внеску співвласника на роботи з встановленням камер зовнішнього відео спостереження у місцях загального користування по периметру прибудинкової території багатоквартирного будинку у розмірі 100,00 грн, по оплаті одноразового грошового внеску співвласника на ремонтні роботи та витрати на експертні висновки по ліфтам багатоквартирного будинку у вигляді залишку від основної суми(200,00 грн.),а саме - 100,00 грн., що разом складає основний борг, а також інфляційні витрати в розмірі 168,67 грн., три відсотки річних 147,71 грн., загалом стягнути суму 3071,23 грн. Стягнути з [PERSON] на користь ОСББ "ВІЛЬЯМСА 59Д" судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 2102,00 грн. 18.09.2020 року представником позивача [PERSON] надано розрахунок суми судових витрат. 22.09.2020 року від відповідача [PERSON] надано до суду заперечення на відповідь на відзив. На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу по суті. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] згідно Договору купівлі-продажу є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 57, 3 кв.м. Відповідач [PERSON] відмовляється сплачувати вартість житлово-комунальних послуг пропорційно до загальної площі квартири 57,3 кв.м., зокрема, за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у зв`язку із чим позивач змушений звернутись до суду за захистом свої прав. Так, за період з 01.03.2018 року по 01.07.2020 року у відповідача наявна заборгованість у розмірі 2554,85 грн. за спожиті житлово-комунальні послуги, та заборгованість зі сплати грошового внеску співвласника. У відзиві на позовну заяву [PERSON] зазначає, що визначення суми заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території застосовується з двох тарифів, відповідача не було повідомлено про встановлення нового тарифу загальними зборами 16.12.2018 року. Не ознайомившись із рішенням про затвердження нового тарифу в 4 грн. 96 коп., відповідач продовжувала здійснювати платежі відповідно до тарифу 3 грн. 52 коп. Про заборгованість за новим тарифом відповідач дізналась лише отримавши позовну заяву. В період з 01.03.2018 року по 05.03.2018 року утримувачем будинку виступав ОК «МЖСТ ДОМ», тому відповідач зазначає що ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д» безпідставно нараховує платежі за цей період і відповідно наявний невірний у зв`язку із цим розрахунок інфляційних витрат та 3% річних. У відповіді на відзив сторона позивача зазначає, що відповідач була належним чином сповіщена про проведення Загальних зборів співвласників багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] . Згідно рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , співвласниками визначено розмір внесків, які кожен із них зобов`язаний сплачувати пропорційно до загальної площі квартири. Щодо неправомірності стягнення заборгованості на користь іншого балансоутримувача (ОК «МЖСТ Дом»), стороною позивача зазначено, що рішенням Господарського суду було зобов`язано ОК «МЖСТ Дом» передати повноваження позивачеві (ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д») у сфері надання та оплати житлово-комунальних послуг по багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] . ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, виданого 26.04.2013 року Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвою О.О., що в свою чергу не спростовувалось відповідачем по справі/а.с.12/. Будинок по [ADDRESS] , в якому розташована квартира відповідача, перебував на обслуговуванні ОК «МЖСТ ДОМ», який за організаційно-правовою формою був обслуговуючим кооперативом та надавав житлово-комунальні послуги мешканцям вказаного багатоквартирного житлового будинку, відповідно до положень чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про кооперацію», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», положень Статуту ОК «МЖСТ ДОМ», рішень Загальних Зборів його членів, затверджених тарифів кооперативу, а також забезпечував утримання вказаного будинку і споруд та прибудинкової території до нього відповідно до Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, - затвердженого постановою КМУ від 20.05.2009 р. № 529. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань №1004904993 від 24.01.2019, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д» було зареєстровано 22.06.2016 року, ідентифікаційний код юридичної особи: 40587458 /а.с.13/. Відповідно до витягу з протоколу №2 від 28.08.2016 року зборів співвласників багатоквартирного будинку, за місцезнаходженням: [ADDRESS] , співвласниками вказаного багатоквартирного будинку було прийнято рішення про прийняття багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , в управління та на баланс ОСББ «Вільямса 59Д» /а.с.16/. Згідно з наказом господарського суду Одеської області від 13 липня 2017 року по справі №916/3484/16, зобов`язано ОК «МЖСТ ДОМ» передати в управління (на баланс) ОСББ «Вільямса 59Д» багатоквартирний, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , разом з технічною документацією. Як вбачається, з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачем не належним чином здійснювався обов`язок зі сплати частки співвласника по внесках на утримання багатоквартирного будинку - за утримання будинку та прибудинкової території. Судом встановлено, що з наданого розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 01.03.2018 року по 01.07.2020 року відповідачеві було нарахована до сплати сума у розмірі 2754 гривні 85 копійок. Щодо нарахованої суми за спірний період за надані послуги за утримання будинку та прибудинкової території, в сумі 2754,85 грн., судом встановлено, що розмір нараховався позивачем у відповідності до встановлених тарифів та відповідно до площі квартири, а саме: у період до 31.12.2018 року з розрахунку - 3,52 грн. за 1 кв.м.; починаючи з 01.01.2019 року у розмірі 4,96 грн. за 1 кв.м. Так, тариф на 2018 рік у розмірі: 3,52 грн. за 1кв.м., був встановлений статутом ОСББ «Вільямса 59Д», який затверджений рішенням №3 на загальних зборах співвласників ОСББ «Вільямса 59Д», засвідчених протоколом №3 від 14 травня 2017 року, що також підтверджується додатком до нього за №1 з назвою: «Калькуляція вартості утримання будинку № [NUMBER] » /а.с.17-19/. Тариф на 2019 рік у розмірі: 4,96 грн. за 1 кв.м., був встановлений статутом ОСББ «Вільямса 59Д», який затверджений рішенням №5 на загальних зборах співвласників ОСББ «Вільямса 59Д», засвідчених протоколом №6 від 16 грудня 2018 року, що також підтверджується додатком до нього з назвою: «Кошторис витрат на управління будинку та прибудинкової території будинку № [NUMBER] » /а.с.23-25/. В матеріалах справи наявний список поштових відправлень від 02.12.2018 року, відповідач [PERSON] зазначена під номером 34, відправлення №6500138844751, згідно якого вбачається, що відповідач була сповіщена належним чином про заплановані Загальні збори співвласників багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] . Під час розгляду справи відповідачем були надані з відзивом на позовну заяву квитанції на підтвердження сплати нею грошових коштів, а саме квитанції: від 10.04.2018 на суму 974,19 грн.; 08.11.2018 - 700,00 грн.; 04.10.2018 - 1100,00 грн.; 01.12.2018 - 846,48 грн.; 01.01.2019 - 1029,80 грн.; 01.02.2019 - 2323,91 грн.; 01.03.2019 - 1447,20 грн.; 02.04.2019 - 1280,88 грн.; 01.05.2019 - 247,80 грн.; 01.06.2019 - 294,84 грн.; 01.07.2019 - 247,78 грн.; 01.08.2019 - 271,32 грн.; 01.09.2019 - 247,82 грн.; 01.10.2019 - 271,32 грн.; 23.10.2019 - 700,00 грн.; 01.11.2019 - 247,80 грн.; 01.12.2019 - 332,25 грн.; 03.01.2020 - 1131,17 грн.;05.02.2020 - 1245,97 грн.; 02.03.2020 - 1050,60 грн.; 02.04.2020 - 947,21 грн.; 05.05.2020 - 415,86 грн.; 01.06.2020 - 251,00 грн.; 01.07.2020 - 277,72 грн. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у втратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний в тому числі: забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі тощо. Відповідно до ч.1 ст.68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що права позивача були порушені відповідачем. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ На підставі вищевикладеного, проаналізувавши усі докази наявні в матеріалах справи, суд вважає, що оскільки, представником ОСББ «Вільямса 59Д» надано належні докази на підтвердження наданих послуг, обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення сум, в зв`язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача плати за житлово-комунальні послуги є обгрунтованими та доведеними у ході розгляду справи. Доводи відповідача щодо не повідомлення про проведення загальних зборів співвласників багатоквартирного житлового будинку №59Д 16.12.2018 року, не отримання повідомлення про зміну тарифу, недостовірність проведення позивачем розрахунків не заслуговують на увагу, оскільки відповідач у встановленому законом порядку не відмовлялася від надання послуг позивачем, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, відповідачем надано не було, тому суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в цій частині, у розмірі 2754,85 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне. Відповідно до частини другої статті 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене вимоги позивача в частині стягнення з відповідача втрат від інфляції і три відсотки річних від несплачених сум за надані послуги підлягають задоволенню. Суд перевірив і погоджується з розрахунком позивача, за яким інфляційні втрати нараховані на суму заборгованості за період з 01.03.2018 року по 01.07.2020 року складають у розмірі 168,67 грн., три відсотки річних від простроченої суми за період з 01.03.2018 року по 01.07.2020 року складають 147,71 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 18.09.2020 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] з розрахунком суми судових витрат, в якій представник позивача просить стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2460,30 грн. Судом встановлено,що представництво інтересів позивача ОСББ «Вільямса 59Д» здійснював на підставі довіреності від 01.01.2020 року [PERSON] , та адвокат Доніна Л.В., помічником якої є [PERSON] . Між адвокатом [PERSON] та позивачем ОСББ «Вільямса 59Д» 01.01.2020 року був укладений договір про надання юридичних послуг. Згідно з актом приймання - передачі наданих послуг від 14.09.2020 року виконавець надав, а замовник прийняв послуги правової допомоги. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Суд зазначає, що компенсація витрат з надання правничої допомоги здійснюється у порядку, передбаченому статтею 137 ЦПК України. Частиною 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи, що на підтвердження понесення судових витрат у вказаному розмірі стороною позивача надані належні докази (договір про надання правової допомоги, акт приймання-передачі послуг, довідка щодо отримання адвокатом грошових коштів у вказаній сумі), суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved