Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з таким позовом в якому вказувала, що 28 грудня 2000 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого позивачка придбала в останнього квартиру [ADDRESS]. В цей же день договір було зареєстровано на Універсальній товарно-сировинній біржі "Номінал" за № 238, після придбання майна покупець зареєструвала право власності в КП "Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації". Нотаріально договір сторони не посвідчували. Проте [PERSON] втратила оригінал договору купівлі-продажу та не має можливості отримати дублікат цього документа для реєстрації права власності в Реєстраційній службі Вознесенського МРУЮ. Проведення реєстрації позивачці необхідне для подальшого розпорядження придбаним майном. В зв'язку з цим [PERSON] на підставі ст. 392 ЦК України просила визнати за нею право власності на спірну квартиру в судовому порядку. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, проте останній надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Вознесенського МРУЮ в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд вважав можливим розглянути справу без особистої участі вказаних осіб, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з передбачених ст. 174 ЦПК України підстав, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 28 грудня 2000 року між [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON]) та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого позивачка придбала в останнього квартиру [ADDRESS]. В цей же день договір було зареєстровано на Універсальній товарно-сировинній біржі "Номінал" за № 238, після придбання майна покупець зареєструвала право власності в КП "Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації". Нотаріально договір сторони не посвідчували. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] втратила оригінал договору купівлі-продажу та в зв'язку з ліквідацією біржі не має можливості отримати дублікат цього документа для подальшої реєстрації права власності в Реєстраційній службі Вознесенського МРУЮ. Проведення реєстрації позивачці необхідне для розпорядження придбаним майном. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином встановлені судом обставини вказують на можливість застосування до спірних відносин положень ст. 392 ЦК України, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved