Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовною заявою до Гайсинської міської ради Вінницької області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування. Згідно позовної заяви зазначили, що 14.06.2000 року помер їх батько - [PERSON]. Після його смерті до кола спадкоємців по заповіту увійшли сини померлого: [PERSON] та [PERSON]. Право на обов'язкову частку у спадщині належало дружині померлого - [PERSON], померлій 29.09.2007 року, яка за життя від прийняття спадщини відмовилась. У відповідності до рішення Гайсинського районного суду від 03.10.2005 року по справі №2/1119/2005 встановлено, що вони, позивачі, у встановлений шестимісячний строк вступили в управління і володіння спадковим майном їх батька та за ними визнано право власності на будинковолодіння №23 по вул.2 пер. Український в м.Гайсин, грошові вклади та майнову частку статутного фонду КП «Гайсинська меблева фабрика». Після смерті їх батька також відкрилася спадщина на земельну ділянку, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розміром 0,0527га. та яка була передана безоплатно у приватну власність у відповідності до Рішення виконавчого комітету Гайсинської міської ради №376 від 22.12.1999 року. На даній земельній ділянці розташований належний їм житловий будинок №23 по провулку Українському 2 в м.Гайсин. Після реєстрації права власності на житловий будинок вони звернулися до відповідача для оформлення земельної ділянки площею 0,0527 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що знаходиться в м.Гайсин пров.Український 2, буд.23, але їм було відмовлено у зв'язку з тим, що дана земельна ділянка була передана батькові на підставі рішення 2 сесії 21 скликання Гайсинської міської ради від 22 вересні 1992 року в приватну власність, а не в користування. Тобто їх батько при житті розпочав приватизацію даної земельної ділянки але не встиг її завершити. Повідомили, що завершити приватизацію земельної ділянки в позасудовому порядку вони не мають можливості, у зв'язку з чим вимушені звернутися до суду із позовом про визнання права, в порядку спадкування за заповітом, на завершення приватизації вказаної земельної ділянки. Сторони по справі в судове засідання не зявилися. Позивачі [PERSON], [PERSON] подали до суду заяви, згідно яких просили задовольнити позов у їх відсутність. Згідно наявної в матеріалах справи заяви представника відповідача, останній просив розглянути справу у його відсутність, вимоги позову визнають в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Суд встановив, що 14.06.2000 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №076997 виданого 15.06.2000 року. З копії свідоцтва про смерть серії І-АМ №087908 виданого 02.10.2007 року вбачається, що [PERSON] померла 29.09.2007 року. З копії свідоцтва про народження серії І-АМ №336352 виданого повторно 30.03.2016 року та копії свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР №131993 виданого 10.02.1959 року вбачається, що батьками [PERSON], [PERSON] були [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] до кола спадкоємців по заповіту, складеному 28.10.1999 року та посвідченого приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі під №2796, увійшли його сини [PERSON] та [PERSON]. З копії заповіту вбачається, що [PERSON] заповів все своє майно синам. З копії рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 03.10.2005 року ( з урахуванням ухвали Гайсинського районного суду Вінницької області від 28.03.2008 року) вбачається, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задоволено та визнано за ними в порядку спадкування право особистої приватної власності по ? частини: будинковолодіння №23 пров.Український 2 м.Гайсин, грошових вкладів, які знаходяться на рахунках, майнової частки, яка знаходиться в статутному фонді КП «Гайсинська меблева фабрика», що належали [PERSON], який помер 14.06.2000 року. З копії технічного паспорта на житловий будинок №23 пров. Український 2 м.Гайсин, а також з копії витягів №18855805 від 19.05.2008 року та №18855528 від 19.05.2008 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що власником ? частки будинку №23, пров. Український 2, м.Гайсин являється [PERSON] та власником ? частки будинку №23, пров. Український 2, м. Гайсин є [PERSON]. З відповіді Гайсинської міської ради на запит адвоката від 06.05.2016 року видно, що позивачі звертались до відповідача із питанням щодо приватизації земельної ділянки, на якій розміщений успадкований ними будинок. Відповідь їм була надана в усній формі про те, що реалізація їх права може бути здійснена в судовому порядку шляхом звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації у порядку спадкування. З копії рішення № 310 виконкому Гайсинської міської Ради депутатів трудящих від 12.09.1972 року вбачається, що виконком вирішив виділити [PERSON] земельну ділянку №23 по вул..Українська, 2 провулок площею 527 кв.м. для індивідуального будівництва. З копії акту про відведення в натурі земельної ділянки під забудову від 22.09.1972 року погодженого архітектором Гайсинського району вбачається, що Гайсинським районним технічним бюро встановлено в натурі межі земельної ділянки, виділеної відповідно до рішення Гайсинської міської ради №310 від 12.09.1972 року в користування [PERSON], для будівництва індивідуального житлового будинку. З витягу з рішення Гайсинської міської ради №326 від 22.12.1999 року про приватизацію земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства вбачається, що було вирішено передати [PERSON] безоплатно в приватну власність земельну ділянку площею 0,0567 га, яка розташована за адресою: 2 пров. Української, 23, м. Гайсин. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно ч.1, ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю; захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. Відповідно до положення ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно ст. 80 та ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.\~\~\~\~ З п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз.2 п.1 розділу Х " Перехідні положення" Земельного кодексу України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Оцінюючи досліджені в судовому засіданні письмові докази, судом встановлено, що [PERSON] було виділено земельну ділянку №23 по вул..Українська, 2 провулок площею 527 кв.м. для індивідуального будівництва. За життя він розпочав процес приватизації переданої йому земельної ділянки, на якій побудовано будинок. Рішенням міської ради було вирішено передати [PERSON] безоплатно в приватну власність земельну ділянку площею 0,0567 га, яка розташована за адресою: 2 пров.Української, 23, м.Гайсин. Однак, за життя він не завершив процес приватизації переданої земельної ділянки, державний акт на своє ім'я не отримав. Позивачі є спадкоємцями за заповітом до майна померлого батька. Спадщину прийняли. Кожен з них оформив право власності на половину будинку. Оскільки за життя спадкодавець [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, що розміщена під належним йому на той час будинком, то до позивачів, як його спадкоємців, які успадкували будинок, перейшло право на завершення процедури приватизації земельної ділянки та реєстрації права власності на ділянку на своє імя.

Outcome: approved