Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] Гусейн-огли звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції в Харківській області, треті особи - Дергачівська міська рада Харківської області, Дергачівський районний союз споживчих товариств, приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу [PERSON], про визнання правочинів недійсними, скасування рішення державного реєстратора, прав та їх обтяжень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно договору купівлі-продажу від 05.11.2008 року він набув у приватну власність нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул. Революції, буд. 68-Г, яка складається зі складу 1971 р., позначеного в плані літ. „Б" загальною площею 221,10 кв.м., та згідно договору купівлі-продажу від 05.11.2008 року набув у приватну власність 12/100 частин комплексу, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул. Революції, буд.68-А, який складається зі складу 1963 р., позначеного в плані літ. „Б 1" із цегли, загальною площею 809,40 кв.м., складу 1963 р., позначеного в плані літ. „В" із цегли, загальною площею 773,90 кв.м., та складу 1979 р., позначеного в плані літ. „Г" із цегли, загальною площею 235,20 кв.м.\~-\~загальною площею 1818,50 кв.м., та йому на праві приватної власності перейшов склад, позначений в плані літ. Г", загальною площею 235,20 кв.м. 18 травня 2016 року він повернувся з чергового відрядження та побачив, що його складу літ. „Г" загальною площею 235,20 кв.м., що розташований за адресою: м. Дергачі, вул. Революції, буд.68-Г, який на праві приватної власності належить йому, не існує, тобто його розібрали. 19.06.2016 року він звернувся до правоохоронних органів із заявою, а також довідався в Дергачівському КПТІ „Інвенрос" про те, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2015 року за [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок літ. „А-1" з верандою літ. „а", верандою літ. „а-1", прибудовою літ. „а-2", тамбуром літ. „а-3", тамбуром літ. „а-4", терасою літ. „а-5" житловою площею 66,0 кв.м., загальною площею 159,5 кв.м. та на надвірні будівлі: сарай літ. „Б", вбиральню літ. „В", гараж літ. „Г", колонку літ. „К", що розташовані по вулиці Революції №175 м. Дергачі Харківської області, який якби межує з його складом літ. „Г", що знаходився за адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул. Революції, буд.68-А, та змінено конфігурацію земельної ділянки та саме їй відійшла земельна ділянка, на якій знаходився вищевказаний склад літ. „Г". Він звернувся до Апеляційного суду Харківської області з апеляційною скаргою на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 6 жовтня 2015 року, його апеляційну скаргу було задоволено та рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 6 жовтня 2015 року було скасовано. Після постановлення рішення [PERSON] зареєструвала право власності на вищевказаний будинок з надвірними будівлями, згідно державного реєстру прав на нерухоме майно №2 Головного територіального управління юстиції Харківської області, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.10.2015 року, індексний №46540589, № запису про право власності: 11806712, реєстр.№ об'єкту нерухомого майна: 762005263220. Згідно договору купівлі-продажу від 03 грудня 2015 року, що зареєстрований в реєстрі за №3667 та посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], [PERSON] продала вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями [PERSON]. Вищевказаний будинок з надвірними будівлями знаходиться на земельній ділянці площею 0,0987 га., кадастровий № земельної ділянки - 63220010100:00:003:1892. Згідно договору дарування земельної ділянки від 14.04.2016 року [PERSON] подарував своєму сину [PERSON] вищевказану земельну ділянку площею 0,0987 га, що розташована за адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул. Вокзальна (колишня вул. Революції), 175, кадастровий № земельної ділянки - 63220010100:00:003:1892, та житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Харківська область, м.Дергачі, вул.Вокзальна (колишня вулиця Революції), 175 від 14 квітня 2016 року та зареєстрований в реєстрі за №937, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON]. О.М. Позивач вважає, що в результаті протиправного набуття [PERSON], а в подальшому [PERSON], [PERSON] права власності на вищевказаний будинок та земельну ділянку, на якій він розташований, порушено його право власності на склад літ. „Г", що розташований за адресою Харківська область, м. Дергачі, вул. Революції, буд. 68-А. Просить скасувати державну\~реєстрацію права\~власності [PERSON]\~на житловий\~ будинок\~з надвірними\~будівлями,\~що розташований\~за адресою:\~Харківська область,\~м.Дергачі,\~вул.Революції,175,\~що розташована\~на земельній\~ділянці площею\~0,0987\~га.\~кадастровий №\~земельної ділянки\~ 63220101:00:00:003:1892,\~що належить\~їй на\~підставі рішення\~Дергачівського районного\~суду Харківської\~області від\~06\~жовтня 2015\~року (Справа\~№619/2942/15-ц,\~провадження №2/619/1388/15),\~яка \~проведена державним\~реєстратором прав\~на нерухоме\~майно №2\~Головного територіального\~управління юстиції\~Харківської області\~[PERSON]\~від 23.10.2015\~р.,\~та скасувати\~[PERSON] \~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~про реєстрацію\~права власності\~від 29.10.2015\~року,\~індексний №46540589,\~№ запису\~про право\~власності:11806712,\~реєстр.№\~обєкту нерухомого\~майна:\~762005263220,\~який було\~видано [PERSON];\~визнати недійсним\~договір купівлі-продажу\~житлового будинку\~ з\~надвірними будівлями\~та спорудами,\~що розташований\~за адресою:\~Харківська область,\~м.Дергачі,\~вул.Революції,175,\~що розташований\~на \~земельній ділянці\~площею 0,0987\~га.,\~кад.№\~земельної ділянки\~ 63220010100:00:003:1892,\~від 03\~грудня 2015\~року,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№3667,\~та посвідчений\~приватним нотаріусом\~Дергачівського районного\~нотаріального округу\~Харківської області\~[PERSON],\~між [PERSON]\~та \~[PERSON],\~та скасувати\~Державну реєстрацію\~права власності\~на житловий\~будинок проведену\~державним реєстратором\~прав на\~нерухоме майно\~приватним нотаріусом\~Дергачівського районного\~нотаріальногго округу\~Харківської області\~[PERSON]\~від 23\~грудня 2015\~року,\~та скасувати\~[PERSON] \~ з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно про\~реєстрацію права\~власності від\~23\~грудня 2015\~року,\~індексний \~номер витягу:\~50575841,\~номер запису\~про право\~власності:\~12691665,\~реєстраційний номер\~обєкту нерухомого\~майна:\~762005263220,\~договір дарування\~ житлового\~будинку \~з надвірними\~будівлями,\~що розташований\~за адресою:\~Харківська область,\~м.Дергачі,\~вул.Вокзальна\~(колишня\~вул.Революції),\~175\~від 14\~квітня 2016\~року,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№937,\~та посвідчений\~приватним нотаріусом\~Дергачівського районного\~нотаріального округу\~Харківської області\~[PERSON],\~яким [PERSON]\~подарував вищевказаний\~житловий будинок\~з надвірними\~будівлями своєму\~сину [PERSON],\~та скасувати\~Державну реєстрацію\~права власності\~на житловий\~будинок проведену\~державним реєстратором\~прав на\~нерухоме майно\~приватним нотаріусом\~Дергачівського районного\~нотаріального округу\~Харківської області\~[PERSON]\~від 14\~квітня 2016\~року,\~та скасувати\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень,\~індексний \~номер:\~29295412\~від 18.04.2016\~11:42:59,\~номер запису\~про право\~власності:\~14205198,\~реєстраційний номер\~обєкту нерухомого\~майна:\~762005263220,\~договір дарування\~ земельної\~ділянки площею\~0,0987\~га,\~яка надана\~для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка),\~що розташована\~за адресою:\~Харківська область,\~м.Дергачі,\~вул.Вокзальна\~(колишня\~вул.Революції),\~175,\~кадастровий номер\~земельної ділянки\~ 6322010100:00:003:1892\~ від\~14\~квітня 2016\~року,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№940,\~та посвідчений\~приватним нотаріусом\~Дергачівського районного\~нотаріального округу\~Харківської області\~[PERSON],\~яким [PERSON]\~подарував вищевказану\~земельну ділянку\~своєму сину\~[PERSON],\~та скасувати\~Державну реєстрацію\~права власності\~на житловий\~будинок проведену\~державним реєстратором\~прав на\~нерухоме майно\~приватним нотаріусом\~Дергачівського районного\~нотаріального округу\~Харківської області\~[PERSON]\~від 14\~квітня 2016\~року,\~та скасувати\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень,\~індексний \~номер:\~29295651\~від 18.04.2016\~11:49:53,\~номер запису\~про право\~власності:\~14205365,\~реєстраційний номер\~обєкту нерухомого\~майна:\~899594663220,\~заборонити будь-які\~дії на\~земельній ділянці,\~де був\~розташований мій\~склад літ.\~„Г,\~загальною площею\~235,20\~кв.м.,\~за адресою: Дергачівський район, м.Дергачі, вул.Революції, буд.68-Г, у тому числі будівництво будь-яких будівель та споруд. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] [PERSON], [PERSON] підтримали позов, наполягали на задоволенні позову, надали пояснення аналогічні тим, що містяться в позовній заяві. Представник позивача [PERSON] акцентувала увагу на тому, що поскільки апеляційною інстанцією скасовано рішення суду першої інстанції про визнання права власності за відповідачем [PERSON]Ю, то державна реєстрація права власності на неї та послідуючих власників на житло підлягає безумовному скасуванню. Відповідач [PERSON]Ю, представник відповідача [PERSON] [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечували. Так, представник відповідача [PERSON] на обґрунтування заперечень зазначив, що [PERSON] у встановленому законом порядку на підставі рішення суду набула право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул. Вокзальна, 175, який в подальшому на підставі договору купівлі-продажу продала [PERSON] На території спірного домоволодіння інших обєктів нерухомості, які б належали позивачу, не існувало, а відтак посилання останнього на порушення його права власності на належний йому склад літ. „Г" та земельну ділянку під ним, що розташовані за адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул. Революції, буд. 68-А, є безпідставним. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] заперечувала проти позовних вимог з підстав відсутності причин для визнання спірних договору купівлі-продажу та дарування недійсними, виходячи із того, що у позовній заяві не визначено, на підставі яких саме норм закону позивач просить визнати спірні договори недійсним. Крім того, представником зазначалось, що відповідач [PERSON], а згодом і відповідач [PERSON] набули право власності у порядку та в спосіб, визначені законом і є добросовісними набувачами. Будь-яких прав позивача при укладанні спірних договорів ними не порушувалось. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував, у звязку із необґрунтованістю та безпідставністю позовних вимог. Представник відповідача - реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції в Харківській області у судове засідання не зявився, подав заперечення проти задоволення позову, просив розглядати справу за його відсутності, що суд вважає за можливе. Представник третьої особи Дергачівського районного союзу споживчих товариств [PERSON] позов визнала, пояснила, що він є законним та обгрунтованим, в судове засідання 07.06.2018 не зявилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, у зв»язку з чим суд вважає за можливе закінчувати розгляд справи у її відсутність. Треті особи - Дергачівська міська рада Харківської області в особі представника та приватний нотаріус Дергачівського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, що суд вважає за можливе. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знайомий із відповідачем [PERSON] з 2000 року. З цього часу приблизно раз на тиждень він купував у нього будівельні матеріали в магазині, що розташований на одному майданчику навпроти будинку, який знаходиться за адресою: м. Дергачі, вул. Революції 175, який також належить родині [PERSON]. Вказав, що з 2000 року жодних гаражів, складських приміщень, фундаментів поруч із будинком не існувало, місцевість була порожньою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знайомий із відповідачем [PERSON] з 2002 року. З цього часу два рази на тиждень звертався до [PERSON] задля придбання будівельних матеріалів в належному його родині магазині, що розташований за адресою вул. Революції, 66. Зазначив, що навпроти цього магазину, в одному дворі за адресою: м. Дергачі, вул. Революції 175 знаходився будинок, що також належав родині [PERSON], праворуч від будинку знаходився трансформатор, ліворуч - пуста місцевість, на якій раніше росли дерева, жодних складських приміщень з 2002 року на зазначеній місцевості не бачив. Влітку 2017 року будинок, розташований за адресою: м. Дергачі, вул. Революції 175, був розібраний, наразі від нього залишився лише фундамент. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з 10.01.2009 року він працює директором ринка, адміністративна будівля якого розташована за адресою: м. Дергачі, вул. Привокзальна, 1 в одному дворі із будівлею, що розташована за адресою: м. Дергачі, вул. Революції, 66, де родина [PERSON] займається підприємницькою діяльністю та будинком, що знаходиться по вул. Революції,175, в якому мешкала [PERSON] та який наразі належить родині [PERSON]. За цими будівлями знаходиться будівля позивача [PERSON] Гусейн-огли. Між будинком, який був розташований за адресою вул. Революції,175 та адміністративною будівлею ринка знаходиться пуста, нічим не зайнята місцевість, на якій він ніколи не бачив гаражів, складських приміщень. Також зазначив, з весни 2017 року будинок по вул. Революції, 175 розібраний, залишився фундамент. Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, допитавши свідків, дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов є таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. 15.12.2017 року набув чинності\~Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким\~ЦПК України\~викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу\~XIII\~Перехідних Положень ЦПК України\~в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до\~ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 05.11.2008 року між колективним підприємством «Торгівельно-закупочна база» та [PERSON] [PERSON] огли укладено договір купівлі-продажу 12/100 частин комплексу, а саме складу, позначеного в плані літ. «Г», загальною площею 235,20 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, Дергачівський район, місто Дергачі, вул. Революції, буд. 68-А, що посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 8006. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 06.10.2015 року у цивільній справі № 619/2942/15-ц за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а», верандою літ. «а1», прибудовою літ. «а2», тамбуром літ. «а3», літ «а4», терасою літ. «а5» житловою площею 66,0 кв.м., загальною площею 159,5 кв.м. та надвірні будівлі: сарай літ. «Б», вбиральня літ. «В», гараж літ «Г», колонка літ. «К», що розташовані по вул. Революції № 175 у м. Дергачі Харківської області. В подальшому між [PERSON] та [PERSON] 23.12.2015 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані на земельній ділянці площею 0,0987 з кадастровим номером - 6322010100:00:003:1892 по вул. Революції № 175 у м. Дергачі Харківської області. Договір, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 3667. Також судом встановлено, що згідно із договором дарування земельної ділянки від 14.04.2016, зареєстрованим в реєстрі за № 940 та договором дарування житлового будинку від 14..04.2016, зареєстрованим в реєстрі за № 940, посвідченими приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] [PERSON] подарував [PERSON] земельну ділянку площею 0,0987 з кадастровим номером - 6322010100:00:003:1892, що розташована по вул. Вокзальна (колишня вулиця Революції) № 175 у м. Дергачі Харківської області та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Вокзальна ( колишня вулиця Революції) № 175 у м. Дергачі Харківської області на підставі договору дарування житлового будинку від 14.04.2016 належить мені. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 19.09.2016 за апеляційною скаргою [PERSON] [PERSON] огли рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 06.10.2015 скасовано, в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог про визнання договорів дарування та купівлі-продажу спірного будинку та земельної ділянки недійсними, суд виходить з наступного. Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до змісту\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований не реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 215 ЦК України\~передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч. 1\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення відповідачем прав, свобод або інтересів особи на момент звернення позивача до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Таким чином, гарантоване\~ст. 55 Конституції України\~та конкретизоване в законах право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване порушення було обґрунтованим. Із аналізу договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, укладеного між [PERSON] та [PERSON]І, а також договорів дарування житлового будинку з надвірними будівлями, та земельної ділянки, вбачається, що договори вчинені у формі (письмові та нотаріально посвідчені), встановленій законом;зміст договорів не суперечить\~Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; сторони договорів мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, що було встановлено та перевірено нотаріусом при їх посвідченні; договори були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними. Наведені обставини свідчать про те, що зазначені вище договори були укладені у повній відповідності до вимог чинного законодавства. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо визнання недійсними вищезазначених правочинів, [PERSON] зазначає про порушення з боку відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] його права власності на склад літ. «Г» та земельну ділянку під ним, що розташований за адресою: Дергачівський район, м. Дергачі, вул. Революції, буд. 68-А, а саме безпідставне привласнення земельної ділянки, на якій знаходилась належна йому нерухомість. Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що склад літ. „Г", за адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул. Революції, буд.68-А був розташований на території земельної ділянки, площею 0,0987 га, кадастровий № 63220010100:00:003:1892, за адресою: м. Дергачі, вул. Революції, буд. 175, [PERSON] суду не надано. Будь-яких письмових доказів на спростування правомірності укладання зазначених вище правочинів до справи також не надано. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо визнання недійсним вищезазначених правочинів [PERSON] зазначає про порушення з боку відповідачів його права власності на склад літ. «Г», що розташований за адресою: Дергачівський район, м. Дергачі, вул. Революції, буд. 68-А, який начебто межує із нерухомістю, а саме домоволодінням, розташованим за адресою: м. Дергачі, вул. Революції, 175. Проте, згідно із технічною документацією, а саме кадастровим планом земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Дергачі, вул. Революції, 175 остання межує із: -від А до Б - землі комунальної власності Дергачівської міської ради; -від Б до В земельна ділянка по пл. Привокзальній, 1; -від В до Г- землі комунальної власності Дергачівської міської ради; -від Г до Д земельна ділянка по вул. Революції, 70; -від Д до Е - землі комунальної власності Дергачівської міської ради; -від Е до Є - земельна ділянка по вул. Революції, 68; -від Є до А- земельна ділянка по вул. Революції, 60. Таким чином, склад літ. «Г», площею 235,20 кв.м., що розташований на земельній ділянці за адресою: м. Дергачі, вул. Революції, 68-Г взагалі не межує із земельною ділянкою, що розташована за адресою: м. Дергачі, вул. Революції, 175. Крім того, згідно із договором купівлі-продажу, укладеним між КП «Торгівельно-закупочна база» та позивачем 05.11.2008, останній набув у власність 12/100 частин комплексу, що знаходиться за адресою: Харківська область, Дергачівський район, м. Дергачі, вул. Революції, б. 68-А, а саме склад, позначений в плані літ. «Г», загальною площею 235, 2 кв. м. Крім того, п. 5.7 Договору позивачу розяснено зміст ст. 120 ЗК України про необхідність укласти договір оренди. Згідно із ст. 126 ЗК України в редакції, що діяла на момент купівлі [PERSON] складів за договором купівлі-продажу від 05.11.2008, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчувалось державними актами. Право оренди землі оформлювалось договором, який реєструється відповідно до закону. Відповідно до ст. 125 ЗК України в редакції станом на 05.11.2008 право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникало після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникало після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (ст. 79 Земельного кодексу України). Крім того, положеннями ст. 79-1 Земельного кодексу України відповідно якої земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Так, позивачем не надано жодних документів, якими б підтверджувалось право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташований склад «Г». А тому посилання на норми чинного законодавства стосовно захисту права власності є безпідставним та необґрунтованим з огляду на те, що позивач не набув вказані права у встановленому законом порядку. Крім того, необхідно зазначити, що на час придбання [PERSON] домоволодіння жодних складів, приміщень, площею 235,2 кв. м, на земельній ділянці не було розміщено, що підтверджується самим Договором купівлі-продажу від 23.12.2015 та технічним паспортом на житловий будинок від 31.07.2015. Зі змісту\~ст.3 Цивільного процесуального кодексу України\~та\~ст.15 Цивільного кодексу України\~вбачається, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Таким чином, в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право. Крім того, однією з обовязкових умов визнання договору недійсним є порушення у звязку з його укладанням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону у суду немає правових підстав для задоволення позову. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 року по справі № 6-94ц13, яка відповідно до\~ст.360-7\~Цивільного процесуального\~кодексу України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень. Пленум Верховного Суду України в п. п. 2, 12 постанови від 28.04.78 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» роз'яснив, що угода може бути визнана недійсною лише на підставі та з наслідками, передбаченими законом. В кожній справі про визнання угоди недійсною суд має встановити ті обставини, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною, та настання визначених юридичних наслідків. Оспорити правочин може сторона цього правочину або заінтересована особа, тобто особа, права якої цим правочином порушені. Виділяють декілька критеріїв визначення заінтересованості позивача в оспорюваному договорі: 1) права і законні інтереси заінтересованої особи безпосередньо порушені договором; 2)\~у\~результаті визнання договору недійсним майнові інтереси заінтересованої особи будуть відновлені; 3) заінтересована особа отримує що-небудь в результаті проведення реституції (права, майно). В даному випадку [PERSON] Гусейн- огли ніколи не мав жодних прав щодо спірного домоволодіння та земельної ділянки, жодним іншим чином не претендував на них, а відтак оскаржуваними договорами його права не порушені і він не є заінтересованою особою щодо цих правочинів. Оскільки позивач [PERSON] не є стороною спірних правочинів та ним в недотримання вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України не доведено порушення його прав через укладення відповідачами оспорюваних правочинів, позовні вимоги про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та дарування земельної ділянку площею 0,0987 з кадастровим номером - 6322010100:00:003:1892, що розташована по вул. Вокзальна (колишня вулиця Революції) № 175 у м. Дергачі Харківської області та житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Вокзальна ( колишня вулиця Революції) № 175 у м. Дергачі Харківської області задоволенню не підлягають. Відповідно не підлягають задоволенню і похідні від цього вимоги про зобовязання скасувати реєстраційні записи про право власності щодо зазначеного нерухомого майна. Крім того, порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004, Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015, Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, іншими нормативно-правовими актами України. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з субєктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у звязку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), відповідно до пункту першого ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»- це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Пунктом 2 частини 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів таких прав. Державній реєстрації\~відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~18\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя. Державна реєстрація прав, відповідно до п. 6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, проводиться за заявою заявника шляхом звернення до субєкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, відповідно до п. 18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав, відповідно до п. 19 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав, що встановлено частиною 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed