Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON], що діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини [PERSON], звернулась до суду із позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петченка Ю.А., третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пелех З.Б., про визнання постанов нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії незаконними, зобов"язання видати свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що [INFO] року помер її чоловік та батько малолітнього [PERSON], [INFO], [PERSON], у зв"язку з чим на підставі її заяви про прийняття спадщини приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петченко Ю.А. було заведено спадкову справу. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про шлюб [PERSON] з [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. На момент смерті спадкодавцю належали 1/3 частина жилого будинку з надвірними спорудами (домоволодіння), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та 1/3 частина земельної ділянки, на якій вказане домоволодіння розташоване, за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0754 га. Вказане майно спадкодавцем було набуто на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами (домоволодіння), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пелех З.Б., зареєстрованого в реєстрі вчиинення нотаріальних дій за № 2747, в Державному реєстрі правочинів-за № 5147243 від 11 серпня 2012 року. Право власності за спадкодавцем на 1/3 частину домоволодіння зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При цьому, вказаний правочин був вчинений спадкодавцем в період перебування у шлюбі з нею, та за її письмової згоди щодо вчинення зазначеного правочину в інтересах подружжя, що відображено в п. 3.4. вищевказаного договору купівлі-продажу. Вказані обставини підтверджуються Договором купівлі-продажу від 11 серпня 2012 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, актом про право власності на земельну ділянку. В зв"язку з цим вона звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петченко Ю.А. із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, яке є спільною сумісною власністю, згідно ст. 368 ЦК України та ст. 63 Сімейного кодексу України, та свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого, а також із заявою, поданою в інтересах малолітнього [PERSON] про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого. За результатами розгляду вказаних заяв 22 листопада 2016 року відповідачем було надано їй дві тотожні за своїм змістом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Вказані постанови вона вважає незаконними, посилаючись на те, що відповідно до вимог ст. 47 Закону України "Про нотаріат" для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем. Однак, договір купівлі-продажу, за яким спадкодавцем набуто право власності на частину домоволодіння та земельної ділянки, повністю відповідає вимогам чинного законодавства. Вказаний правочин містить всі істотні умови, необхідні для того, щоб вважати договір укладеним, вчинений у письмовій формі, є нотаріально посвідченим. Більше того, право власності на частину одного із набутих за договором об"єктів нерухомості-домоволодіння, зареєстровано у Державному реєстрі речових право на нерухоме майно. Дійсно, в договорі купівлі-продажу міститься дописка наступного змісту: "земельну ділянку покупець приймає у власність (підпис нотаріуса, печатка нотаріуса). Виправлення читати, як "земельну ділянку покупець приймає у власність". Однак, таку дописку вчинено нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пелех З.Б., засвідчено її підписом та відтиском печатки. Відповідно, посилання відповідача на ч. 3 ст. 47 Закону України "Про нотаріат", як на підставу для відмови у вчиненні нотаріальної дії, необгрунтоване, адже зазначені дописки (виправлення) не є незастереженими, як передбачено вказаною нормою, а вчинені нотаріусом у відповідності до вимог чинного законодавства та з дотриманням правил діловодства. Більше того, дописка, вчинена нотаріусом Пелех З.Б. у договорі купівлі-продажу, жодним чином не ставить під сумнів виникнення у спадкодавця права власності на частину домоволодіння, адже вона стосується лише земельної ділянки. Тому навіть якщо приймати за основу припущення відповідача відносно дати вчинення вказаної дописки та її правового значення, наявність такої дописки не є підставою для відмови нотаріусом у видачі їй свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину за законом, а її малолітньому сину-у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо належної спадкодавцю частини домоволодіння. Що стосується відмітки, вчиненої нотаріусом Пелех З.Б. на акті про право власності на земельну ділянку про перехід права власності на частину земельної ділянки до спадкодавця на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу, а також виправлень до зазначеної відмітки, що полягають у виправленні допущеної нотаріусом опечатки у прізвищі спадкодавця шляхом закреслення невірного "Посудецького" та вчинення застережного напису: "Закреслене не читати, читати як "Посудевського" підпис нотаріуса, печатки нотаріуса", то висновок відповідача про те, що нібито вказана відмітка та виправлення вчинені після 09 вересня 2015 року, грунтується на припущеннях і жодними доказами не підтверджується. Всі виправлення та дописки, на наявність яких відповідач посилається як на підставу для відмови у вчиненні нотаріальної дії, вчинені у спосіб, визначений п. 2 глави 8 Порядку вчиненя нотаріальних дій нотаріусами України, тому підстав вважати, що вчиненням приватним нотаріусом Пелех З.Б. зазначеної у договорі купівлі-продажу дописки, зіпсовано правовстановлюючий документ, немає, а отже, і немає підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила визнати незаконною постанову приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петченка Ю.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі [PERSON] свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 листопада 2016 року за вих. № 138/02-31; Визнати незаконною постанову приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петченко Ю.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі [PERSON], [INFO], свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 листопада 2016 року за вих. № 137/02-31; Зобов"язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петченко Ю.А. видати [PERSON] на її ім"я свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя, яке є спільною сумісною власністю, згідно ст. 368 ЦК України та ст. 63 Сімейного кодексу України, а саме на 1/2 частину належної спадкодавцеві частки у праві власності на жилий будинок [ADDRESS] що становить 1/6 частину, та на 1/2 частину належної спадкодавцеві частки у праві власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] цільове призначення-для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0754 га, кадастровий номер [NUMBER], що становить 1/6 частину, та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину частки спадкодавця у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] що становить 1/24 частину, та на 1/4 частину частки спадкодавця у праві власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] цільове призначення-для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0754 га, кадастровий номер [NUMBER], що становить 1/24 частину, після померлого [INFO] року її чоловіка [PERSON]; Зобов"язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петченко Ю.А. видати [PERSON], [INFO], на його ім"я свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину частки спадкодавця у праві власності на жилий будинок [ADDRESS] що становить 1/24 частину, та на 1/4 частину частки спадкодавця у праві власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] цільове призначення-для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0754 га, кадастровий номер [NUMBER], що становить 1/24 частину, після померлого [INFO] року його батька [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] і представник позивача позов підтримали і просили його задовольнити. У судовому засіданні відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петченко Ю.А. позов не визнав і заперечував проти його задоволення. У судове засідання третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пелех З.Б. не з»явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно вимог ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно вимог ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праі власності є спільною сумісною власністю. Суб"єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім"ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до вимог ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області від 30 вересня 2015 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому за життя майно, і 01 березня 2016 року [PERSON] звернулась із заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петченка Ю.А. про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON]. Згідно наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві вбачається, що з 25 березня 2009 року [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі в подружжя 08 квітня 2009 року народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві від 14 квітня 2009 року. 01 березня 2016 року [PERSON], яка діє, як законний представник малолітнього сина [PERSON], [INFO], звернулась із заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петченка Ю.А. про про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року [PERSON]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 листопада 2016 року приватним ноаріусом Київського міського нотаріального округу Петченко Ю.А. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім"я малолітньго [PERSON], [INFO], на частини жилого будинку [ADDRESS] та частини земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] цільове призначення-для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівнель і споруд (пртисадибна ділянка), площею 0,0754 га, кадастровий номер [NUMBER], після померлого [INFO] року його батька [PERSON]. В постанові нотаріусом зазначено, що видача свідоцтв про право на спадщину за законом не може бути вчинена з наступних підстав, а саме: 1) законним представником [PERSON] подано Договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями (домоволодіння), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пелех З.Б. 11 серпня 2012 року за реєстровим № 2747, згідно якого 1/3 частинав житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] належала померлому [PERSON], право власності за цим Договором зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09 вересня 2015 року. Після п. 1.4. зазначеного договору нотаріусом Пелех З.Б. зроблено дописку: "Земельну ділянку покупець приймає у власність (підпис нотаріуса, печатка нотаріуса), виправлення читати, як "Земельну ділянку Покупець приймає у власність". Цю дописку зроблено нортаріусом після державної реєстрації права власності за цим договором у ДРРП, а саме після 09 вересня 2015 року, тобто більш ніж через три роки після посвідчення договору, що підтверджується наявністю сканкопії правовстановлюючого документа у ДРРП від 09 вересня 2015 року, на якій ці дописки відсутні. Нотаріус вважав, що вчиненням цієї дописки, яка не відповідає дійсності, грубо порушено вимоги чинного законодавства та зіпсовано правовстановлюючий документ (який виданий в одному примірнику трьом співвласникам), адже ніякого переходу права власності на земельну ділянку за цим документом не відбулося, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 11693809 від 11 серпня 2012 року про реєстрацію зазначеного Договору купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку, в якому жодним чином не згадується про перехід права власності на земельну ділянку. Такі дії нотаріус вважав спробою підмінити цією допискою договір про відчуження земельної ділянки, який насправді не було укладено в 2012 році і не укладено на сьогоднішній день. В ч. 3 ст. 47 Закону України "Про нотаріат" зазначено, що для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства; 2) законним представником [PERSON] подано Державний акт про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], розташовану за адресою: [ADDRESS] цільове признвачення-для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0754 га, кадастровий номер [NUMBER], виданий 16 вересня 2006 року на ім"я [PERSON], на якому нотаріусом Пелех З.Б. зроблено відмітку про перехід права власності на цю земельну ділянку з посиланням на вищезазначений Договір купівлі-продажу житлового будинку від 11 серпня 2012 року за реєстровим № 2747, що не відповідає дійсності. Зазначену відмітку на державному акті вочевидь зроблено також після 09 вересня 2015 року. Право власності на всю зазначену земельну ділянку на сьогоднішній день, за даними Публічної кадастрової карти України, належить [PERSON]. Таким чином, зазначена земельна ділянка (частина її) ніколи не належала померлому [PERSON], а відтак не може бути включена до складу спадкового майна. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 листопада 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петченко Ю.А. відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, яке є спільною сумісною власністю, згідно ст. 368 ЦК України та ст. 63 Сімейного кодексу України та свідоцтва про право на спадщину за законом на ім"я [PERSON] на частини житлового будинку [ADDRESS] та частини земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] цільове призначення-для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0754 га, кадастровий номер [NUMBER], після померлого [INFO] року її чоловіка [PERSON]. В постанові нотаріус вважав, що вказана нотаріальна дія, а саме видача свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, яке є спільною сумісною власністю, згідно ст. 368 ЦК України та ст. 63 Сімейного кодексу України та свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути вчинена з натупних підстав: 1) [PERSON] подано Договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями (домоволодіння), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пелех З.Б. 11 серпня 2012 року за реєстровим № 2747, згідно якого 1/3 частина житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] належала померлому [PERSON], право власності за цим Договором зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09 вересня 2015 року. Після п. 1.4. зазначеного договору нотаріусом Пелех З.Б. зроблено дописку: "Земельну ділянку покупець приймає у власність. (підпис нотаріуса, печатка нотаріуса), Виправлення читати, як "Земельну ділянку Покупець приймає у власність". Цю дописку зроблено нортаріусом після державної реєстрації права власності за цим договором у ДРРП, а саме після 09 вересня 2015 року, тобто більш ніж через три роки після посвідчення договору, що підтверджується наявністю сканкопії правовстановлюючого документа у ДРРП від 09 вересня 2015 року, на якій ці дописки відсутні. Нотаріус вважав, що вчиненням цієї дописки, яка не відповідає дійсності, грубо порушено вимоги чинного законодавства та зіпсовано правовстановлюючий документ (який виданий в одному примірнику трьом співвласникам), адже ніякого переходу права власності на земельну ділянку за цим документом не відбулося, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 11693809 від 11 серпня 2012 року про реєстрацію зазначеного Договору купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку, в якому жодним чином не згадується про перехід права власності на земельну ділянку. Такі дії нотаріус вважав спробою підмінити цією допискою договір про відчуження земельної ділянки, який всупереч вимогам ст. 377 ЦК України, насправді не було укладено в 2012 році і не укладено на сьогоднішній день. В ч. 3 ст. 47 Закону України "Про нотаріат" зазначено, що для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства; 2) [PERSON] подано Державний акт про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], розташовану за адресою: [ADDRESS] цільове призначення-для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0754 га, кадастровий номер [NUMBER], виданий 16 вересня 2006 року на ім"я [PERSON], на якому нотаріусом Пелех З.Б. зроблено відмітку про перехід права власності на цю земельну ділянку з посиланням на вищезазначений Договір купівлі-продажу житлового будинку від 11 серпня 2012 року за реєстровим № 2747, що не відповідає дійсності. Зазначену відмітку на державному акті вочевидь зроблено також після 09 вересня 2015 року. Право власності на всю зазначену земельну ділянку на сьогоднішній день, за даними Публічної кадастрової карти України, належить [PERSON]. Таким чином, зазначена земельна ділянка (частина її) ніколи не належала померлому [PERSON], а відтак не може бути включена до складу спадкового майна. Дані обставини підтверджуються копією Спадкової справи № 04/2016 до майна померлого [INFO] року [PERSON]. наданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петченко Юрієм Арсентійовичем. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 47 Закону України "Про нотаріат" для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства. З матеріалів справи вбачається, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Петченко Ю.А. позивачем [PERSON] було надано правовстановлюючі документи-Договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будіввлями (домоволодіння), і Державний акт на право власності на земельну ділянку, які не відповідають вимогам законодавства, що унеможливило нотаріусом вчинити нотаріальні дії і видати свідоцтва про право на спадщину за законом. З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пелех З.Б. зроблено виправлення у тексті договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями (домоволодіння). А саме у п. 1.4. договору, де вказано, що "Земельну ділянку покупець приймає у власність. Виправлення читати як "земельну ділянку покупець приймає у власність. Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі. Нотаріусом же договір купівлі-продажу земельної ділянки не посвідчувався. В порушення вимог п. 3 Порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2009 року № 439, який діяв на момент вчинення нотаріальної дії, нотаріусом проставлено відмітку на Державному акті про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] про перехід права власності на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] без посвідчення цивільно-правового договору про відчуження вищевказаної земельної ділянки. В порушення абзацу другого п. 6.12. Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України 22 грудня 2010 року № 3253/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010 року за № 1318/18613, нотаріусом Пелех З.Б. внесено зміни до договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями (домоволодіння). Приватним нотаріусом Пелех З.Б. 11 серпня 2012 року за реєстровими № № 2738, 2732 на заявах було засвідчено справжність підписів [PERSON] і [PERSON] про надання згоди [PERSON], [INFO], на купівлю 1/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями (домоволодіння). На заяві від 11 серпня 2012 року за реєстровим № 2732 підпис проставлено [PERSON]. Також в порушення п. 7.3.1. Правил приватний нотаріус Пелех З.Б. в графі 4 реєстру для реєстрації нотаріальних дій посилається на відповідний запис, указавши тільки номер за Реєстром без дати запису, а також в порушення п. 7.22 Правил нотаріус в графі 3 Реєстру зазначила прізвище, ім"я та по батькові покупців без зазначення місця їх проживання, посилаючись на "дивитись реєстровий №". За правилами ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ст. ст. 57-59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] і представник позивача не довели належним чином позовні вимоги до відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петченка ЮА. про визнання постанов нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії незаконними і зобов"язання видати свідоцтва про право на спадщину, і не надали суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували заявлені позовні вимоги в поданій до суду позовній заяві про про визнання постанов нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії незаконними і зобов"язання видати свідоцтва про право на спадщину, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed