Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами про поділ спільного майна подружжя , які в послідуючому уточнювала та змінювала ( а.с. 2-7 т.1, 26-32, 61-63 т.2 ). При цьому [PERSON] в позові зазначила , що з 27.11.1999 року вона з [PERSON] перебувала у шлюбі, зареєстрованому в Жовтневому районному відділі реєстрації актів громадянського стану м. Луганська , актовий запис 741. Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 12.01.2015 р. шлюб було розірвано. Під час шлюбу подружжям [PERSON] було придбано таке спільне майно: 1.3/8 частки житлового будинку [ADDRESS] , що були придбані [PERSON] за спільні кошти зі згоди її чоловіка [PERSON] за договором купівлі-продажу від 29.01.2000 р. . 5/8 часток цього нерухомого майна є особистою приватною власністю [PERSON]: 5/16 часток вказаного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 22.08.2002 р. державним нотаріусом Четвертої Луганської державної нотаріальної контори Світашовою Н.В. за реєстровим номером 1-1143 та ще 5/16 часток на підставі договору дарування посвідченого 14.10.2002 р. приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області Боровіковою О.А. за реєстровим номером 231. Оскільки п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України прямо вказує, що «особистою приватною власністю дружини, чоловіка є … майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування», тому вона обґрунтовано вважає,що саме 3/8 частки житлового будинку є спільною сумісною власністю подружжя, тобто кожному з подружжя належить право на 3/16 частки житлового будинку [ADDRESS]. На цей час житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 06.08.2009 р. виконавчим комітетом Ленінської районної у місті Луганську ради, яке видане після реконструкції будинку замість трьох попередніх правовстановлюючих документів, що перелічені вище . Зміна загальної та житлової площі будинку після його реконструкції не впливає на розмір часток кожного із співвласників у нерухомому майні. Згідно висновку судового експерта № 4/15 від 03.04.2015 р. дійсна ринкова вартість житлового будинку № [ADDRESS] складає 1 120 000,00 грн., вартість 3/8 часток становить 420 000,00 грн.; дійсна ринкова вартість господарських споруд та будівель становить 112 000,00 грн., вартість 3/8 часток становить 42 000,00 грн. Таким чином, сукупна вартість 3/8 часток житлового будинку із господарськими спорудами та будівлями (тобто вартість спільного майна подружжя [PERSON]) складає 462 000,00 грн. 2. Квартира [ADDRESS], яка була придбана подружжям [PERSON] у рівних частках за договором купівлі - продажу квартири, посвідченим 22.07.2008 р. приватний нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Колядою Ю.С. за реєстровим номером 5139. Дійсна ринкова вартість вказаної квартири, відповідно до висновку судового експерта №4/15 від 03.04.2015 р., складає 240 000,00 грн. 3. Нежитлове приміщення [ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER], виданого 22.07.2013 р. відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції. Згідно висновку судового експерта № 4/5 від 03.04.2015 р. дійсна ринкова вартість даного нерухомого майна складає 1 081 000,00 грн. 4. Прибудоване нежитлове приміщення [ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу нежитлового приміщення, посвідченого 27.12.2007 р. приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області Трач Г.М. за реєстровим номером 5080. Згідно висновку судового експерта № 4/15 від 03.04.2015 р. дійсна вартість даного нерухомого майна складає 2 599 000,00 грн. 5. Автомобіль PEUGEOT 308, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER] , зареєстрований на ім'я [PERSON], який придбано під час шлюбу. Згідно висновку судового експерта № 3 від 03.04.2015 р. дійсна ринкова вартість даного автомобілю становить 300 679,15 грн. 6. Автомобіль HONDA CR-V, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], зареєстрований на ім'я [PERSON], що був придбаний в період шлюбу. Згідно висновку судового експерта № 3 від 03.04.2015 р. дійсна ринкова вартість вказаного транспортного засобу становить 336 668,54 грн. 7. Автомобіль PEUGEOT PARTNER, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER], зареєстрований на ім'я [PERSON], який придбано під час шлюбних відносин. Встановити дійсну ринкову вартість вказаного транспортного засобу не виявилося можливим, оскільки відповідач, в порушення ухвали суду про проведення судової авто товарознавчої експертизи, у встановлений час не надав спірний автомобіль експерту для огляду, хоча під час судового засідання зобов'язався це зробити. Через це судовий експерт був змушений визначити середню ринкову вартість даного автомобілю. Згідно висновку судового експерта № 3 від 03.04.2015 р. вона становить 105 276,00 грн. 8. Також під час шлюбу подружжям [PERSON] за спільні кошти було створено Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційні системи» (ТОВ «ІС»). Згідно Статуту підприємство має двох учасників: [PERSON] та [PERSON], кожному з яких належить 50% статутного капіталу. Відповідно до п. 1 Розділу 4 Статуту підприємства, статутний капітал ТОВ «ІС» становить 24 750,00 грн. Частки в статутному капіталі розподілені між учасниками товариства (подружжям [PERSON]) по 50 % кожному, тобто частка Позивачки складає 12 375,00 грн. Після припинення шлюбних відносин з метою уникнення подальших конфліктів з приводу управління бізнесом [PERSON], як то передбачено Статутом, звернулася до загальних зборів Товариства (тобто фактично до єдиного учасника, що залишився у складі ТОВ, - свого чоловіка) із заявою, що була посвідчена 28.05.2014 р. приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області Запрудського Н.Б. за реєстровим номером 759. Згідно п. 4 розділу 5 Статуту ТОВ «ІС», учасник, який виходить має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці в статутному капіталі Товариства. Частина майна, що підлягає виплаті, встановлюється згідно з балансом, який складається на дату виходу учасника з Товариства. Відповідно до висновку щодо вартості частини майна та прибутку учасника товариства, наданого ТОВ «Бухгалтерська - облікова фірма «Максим-Теко» за вих.. № 28/05/14-01 від 28.05.2014 р.. згідно діючого законодавства України, частка до виплати учаснику Товариства [PERSON], яка володіє 50% статутного капіталу, за даними фінансової звітності станом на 31 березня 2014 року складає 405 150 грн.» Згідно вимог чинного законодавства та Статуту Товариства, [PERSON] як єдиному учаснику ТОВ «ІС», що залишився у складі підприємства, було направлено вищевказану заяву із повідомленням про проведення позачергових зборів, що підтверджується описом вкладення до листа на ім'я [PERSON], квитанцією та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Тобто, з боку [PERSON] було чітко дотримано вимог чинного законодавства та Статуту ТОВ «ІС». Однак, відповідач на вказані збори не з'явився і до цього часу ухиляється від вирішення питання щодо сплати Позивачці належної їй суми. Питання стягнення вищевказаних коштів буде вирішуватися, у разі потреби, у господарському суді, до компетенції якого відносить розгляд корпоративних спорів. Однак у даному процесі вважає за необхідне порушити питання щодо стягнення із відповідача 50% статутного капіталу, оскільки його було сформовано під час перебування сторонами даної справи у шлюбі за рахунок спільних коштів, а на цей час [PERSON] залишився єдиним засновником підприємства, про що свідчать документи, перелік яких наведено вище. Таким чином, відповідач повинен сплатити позивачці грошові кошти у розмірі 12 376 грн. Під час шлюбу [PERSON] була приватизована земельна ділянка [ADDRESS]. П. 5 ч. 1 ст. 57 СК України встановлює, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є… земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Оскільки вказана земельна ділянка була набута [PERSON] у чіткій відповідності до цього припису діючого законодавства, вважає за необхідне з метою захисту її права власності просити суд визнати земельну ділянку [ADDRESS] особистою приватною власністю [PERSON]. Згідно заяви про зміну розміру позовних вимог ( а.с.61-63 т.2) [PERSON] зазначила, що спір про поділ спільної квартири [ADDRESS] відсутній , оскільки сторонам належить на праві власності по ? частці вказаної квартири і жодна із сторін не заявила вимог про сплату іншій стороні грошової компенсації за належну їй частку. Враховуючи наведений перелік майна та вимоги чинного законодавства, а також порядок користування майном, що склався за час шлюбу, вважає за необхідне та згідно уточнених позовних вимог просить суд виділити їй, [PERSON] ,із спільного майна подружжя, визнавши за нею право особистої приватної власності на : -3/8 частки житлового будинку [ADDRESS] із господарськими спорудами та будівлями вартістю 462 000,00 (чотириста шістдесят дві тисячі) грн..; -другий поверх прибудованого нежитлового приміщення [ADDRESS] площею 293,5 кв.м. вартістю 1 299 500, 00 (один мільйон двісті дев'яносто дев'ять тисяч п'ятсот) грн. ; -автомобіль HONDA CR-V, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], вартістю 336 668, 54 (триста тридцять шість тисяч шістсот шістдесят вісім грн.. 54 коп.) -автомобіль PEUGEOT 308, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER], вартістю 300 679,15 грн. (триста тисяч шістсот сімдесят дев'ять грн.. 15 коп.), а всього вартістю 2 398 847, 69 грн. (два мільйони триста дев'яносто вісім тисяч вісімсот сорок сім гривень 69 коп.). Виділити [PERSON] із спільного майна подружжя, визнавши за ним право особистої приватної власності на : -нежитлове приміщення [ADDRESS] вартістю 1 081 000,00 ( один мільйон вісімдесят одна тисяча) грн.; -перший поверх прибудованого нежитлового приміщення [ADDRESS] площею 295,4 кв.м. вартістю 1 299 500, 00 (один мільйон двісті дев'яносто дев'ять тисяч п'ятсот) грн.; -автомобіль PEUGEOT PARTNER, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER], вартістю 105 276,00 (сто п'ять тисяч двісті сімдесят шість) грн. ,а всього вартістю 2 485 776 ,00 коп.(два мільйони чотириста вісімдесят п'ять тисяч сімсот сімдесят шість гривень 00 копійок). Визнати земельну ділянку [ADDRESS] особистою приватною власністю [PERSON]. Стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] ? частку різниці у вартості майна, що буде належати на праві особистої приватної власності кожній із сторін у даній справі, а саме суму в розмірі 43 464,16 грн. Стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] суму у розмірі 12 375 грн., що були внесені позивачкою як її доля в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційні системи». Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя , який також в послідуючому уточнив в порядку ст..31 ЦПК України ( а.с.71-79 т.1, а.с. 16-19 т.2) . Згідно зустрічного позову [PERSON] зазначив, що [PERSON]- його колишня дружина, з якою він перебував в зареєстрованому шлюбі з 27.11.1999 року . Шлюб між ними було розірвано за рішенням Сватівського районного суду від 12.01.2015 р. , яке набрало законної сили і шлюб вважається припиненим з 23.01.2015 р. Вони мають двох неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Влітку 2014 року вони всі переїхали з постійного місця проживання в м.Луганськ в зв'язку з тимчасовою окупацією даної території України. Він з дітьми та своїми батьками 01.07.2014 року зареєструвався в управлінні праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради за адресою проживання : [ADDRESS]. З 20.03.2015 року він постійно зареєстрований за даною адресою. З 01.07.2014 року неповнолітні діти постійно проживають з ним в смт.Коцюбинське за вказаною адресою та перебувають на його утриманні. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 21.09.2015 року визначено місце проживання неповнолітніх дітей з ним за вищевказаною адресою та стягнуто з [PERSON] на його користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку. Згідно з позовними вимогами [PERSON] об'єктами спільної сумісної власності сторін , як подружжя , вона вважає : 1.3/8 частини житлового будинку [ADDRESS]. 2.Квартира [ADDRESS] . 3.Прибудоване нежитлове приміщення площею 588,9 кв.м. [ADDRESS]. 4.Прибудоване нежитлове приміщення площею 149,5 кв.м. [ADDRESS]. 5.Автомобіль PEUGEOT 308, державний номер [NUMBER]. 6.Автомобіль HONDA CR- Y , державний номер [NUMBER]. 7.Автомобіль PEUGEOT PARTNER, державний номер [NUMBER]. За його зустрічним позовом об'єктами спільної сумісної власності сторін, як подружжя є : 1. Житловий будинок [ADDRESS]. 2.Приватизована земельна ділянка площею 0,0673 га по [ADDRESS]. 3. Квартира [ADDRESS] . 4.Прибудоване нежитлове приміщення площею 588,9 кв.м. [ADDRESS]. 5.Прибудоване нежитлове приміщення площею 149,5 кв.м. [ADDRESS]. 6.Автомобіль PEUGEOT 308, державний номер [NUMBER]. 7.Автомобіль HONDA CR- Y , державний номер [NUMBER]. 8.Автомобіль PEUGEOT PARTNER, державний номер [NUMBER]. 9.Предмети домашнього вжитку -побутова техніка та інші речі , які знаходяться в [ADDRESS] на суму 134 636 грн. 10. Грошові (боргові) зобов'язання за трьома кредитними договорами з АТ ОТП Банк» на суму 64379,19 грн. , з ПАТ АТ «Златобанк » на суму 81333,60 грн. , з ПАТ «Укргазбанк» на суму 780104,44 грн. 11.Грошові (боргові) зобов'язання за договором позики із [PERSON] на суму 120 000 доларів США. Таким чином, безспірними об'єктами спільної сумісної власності подружжя є квартира , два прибудовані нежитлові приміщення та три автомобілі. 3/8 частини будинку [ADDRESS] були придбані в період шлюбу на ім."я [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29.01.2000 р. Згідно договору будинок мав на той час 62, 9 кв.м. житлової площі , і 3/8 його частини мали інвентарну оцінку 10550 грн. Отже увесь будинок мав вартість 28133 грн. В договорі не зазначено ,які саме приміщення були придбані , але в дійсності вони купили частину будинку , що складалась із приміщень 1-2 пл.13.3 кв.м. та 1-3 пл.18,8 кв.м. .До куплених приміщень вони в 2002 році прибудували добудову АІ-1 загальною площею 26.1 кв.м. (приміщення 1, 1-1,1-4,1-5 по техпаспорту станом на 09.08.2002 року ). Прибудова узаконена рішенням виконкому № 208 /33 від 20.06.2002 року. На даний час вказана частина будинку становить квартиру № 1 загальною площею 56,0 кв.м. , яка уточнена по техпаспорту станом на 26.11.2008 року. 5/6 частини будинку належали [PERSON] за свідоцтвом про право на спадщину від 22.08.2002 року -5/16 частини та договору дарування від 14.10.2002 року -5/16 частини. Згідно техпаспорту на будинок станом на 09.08.2002 року загальна площа будинку становила 141,4 кв.м. , житлова -67,7 кв.м. , враховуючи виконану ними добудову площею 26,1 кв.м. .Будинок мав інвентарну вартість 44 224 грн.. Після отримання їх сім"єю у власність усього будинку вони з [PERSON] за спільні кошти та спільною працею провели капітальний ремонт будинку та виконали прибудову жилої мансандри площею 81,4 кв.м. , що складається з приміщень 2-9,2-10,2-11, 2-12.2-13.2-14.2-15 . Прибудова має загальну площу 81,4 кв. м. та житлову площу 34,0 кв.м.. На даний час увесь будинок має 214, 3 кв.м. загальної площі та 104, 7 кв.м. житлової площі , згідно даних техпаспорту станом на 26.11.2008 року. Станом на 2008 рік будинок мав інвентарну вартість 460758 грн.. Таким чином , внаслідок капітального ремонту та проведених добудов інвентарна вартість будинку збільшилась в 10 раз. Основна частина будинку була побудована в 1925 р. , будинок потребував ремонту та укріплення. Перед проведенням добудови другого поверху (житлової мансандри) вони укріпили увесь фундамент , стіни будинку обшили сайдингом , поміняли усі вікна і двері , в будинку поміняли перегородки , всередині будинок наново поштукатурили та провели усі необхідні будівельні оздоблювальні роботи , щоб надати будинку сучасного вигляду. На першому поверсі зняли та настелили підлогу, покрили її ламінатом , плиткою. В санвузлах та кухні були зроблені підлоги з підігрівом. В будинку замінили усю сантехніку , опалення , інженерні мережі. Повністю відновлені стелі першого поверху. Перекриття першого поверху покрили суцільним монолітним поясом , на якому побудували другий поверх (житлову мансандру). Увесь будинок перекрили новою покрівлею . Побудували нові господарські споруди , гараж, сарай , навіс, частково замінили огорожу , встановили нові автоматичні ворота та калитку. Провели благоустрій на садибі, проклали доріжки , висадили газонну траву , ландшафтне освітлення , встановили дитячі гойдалки . Зробили в"їзд для автомобілів із системою антиобледеніння . В техпаспорті станом на 2008 рік відображені зміни в будматеріалах , з яких побудовані будинок , прибудови та господарські споруди. Також в техпаспорті вказані роки будівництва. Зведена ними прибудова була прийнята в експлуатацію 16.12.2008 року та затверджена загальна площа будинку 214,3 кв.м., житова-104, 7 кв.м. В зв'язку з тим, що були прийняті в експлуатацію прибудови та будинок збільшився по площі [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної у місті Луганську ради № 259 від 21.07.2009 року отримала новий правовстановлюючий документ на будинок - свідоцтво про право власності від 06.08.2009 року. Наведені обставини підтверджуються технічними паспортами на будинок , актом прийомки в експлуатацію , рішеннями виконкому , свідоцтвом про право власності , витягом з реєстру права власності. Згідно ст..62 Сімейного Кодексу України , якщо майно дружини , чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого подружжя , воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вказаний будинок внаслідок капітального ремонту та проведених добудов збільшився в інвентарній вартості в 10 разів , що є істотним збільшенням. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 03.04.2015 року №4/15 ринкова вартість будинку з господарськими спорудами становить 1 332000 грн., що втричі перевищує інвентарну вартість . Просить врахувати його доводи та визнати вказаний будинок об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. При розподілі майна частки кожного із подружжя є рівними. Але він просить збільшити його частку до 2/3 частин та визнати за ним право власності на 2/3 частини будинку. 2.Земельна ділянка площею 0,0673 га по [ADDRESS] була приватизована на ім."я [PERSON] , яка була власником будинку за правовстановлюючим документом. Земельна ділянка має цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд . Оскільки будинок є спільною сумісною власністю подружжя , то і земельна ділянка , приватизована для його обслуговування , також є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно вимог ст..ст.89,120 ЗК України , якщо до нього переходить право власності на 2/3 частини будинку , то відповідно він набуває права власності на 2/3 частини земельної ділянки . 3. Квартира [ADDRESS] була придбана за договором купівлі-продажу від 22.07.2008 року у спільну часткову власність по ? частині [PERSON] та [PERSON] Оскільки частки в праві власності на квартиру визначені , то в даному випадку спір про поділ майна відсутній. Присудження грошової компенсації іншому співвласнику можливе лише за його згодою та із внесенням відповідної суми коштів на депозит суду до постановлення судового рішення. Ніхто із сторін не заявив вимог про сплату іншій стороні грошової компенсації , а тому по даному майну спір відсутній. 4. Прибудоване нежитлове приміщення площею 588, 9 кв.м. [ADDRESS] було придбане на його ім."я за договором купівлі-продажу від 27.12.2007 року. Протягом 2012-2014 р.р. вони добудували це приміщення , прийняли в експлуатацію , і він отримав свідоцтво про право власності від 14.04.2014 року. Приміщення має дійсну ринкову вартість за висновком експертизи 2 599 000 грн. На добудову та ремонт вказаного приміщення , а також приміщення [NUMBER] в даному будинку він позичив гроші у свого батька [PERSON] в сумі 120 000 доларів США згідно з розпискою від 17.10.2012 р. . Кошти він не повернув і рішенням Ірпінського міського суду від 28.04.2015 року з нього стягнуто на користь [PERSON] борг в сумі 2 980 851 грн. Рішення суду набрало чинності і встановлені ним обставини не підлягають доказуванню. Згідно вимог ч.2 ст.70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин , що мають істотне значення. В даному випадку обставиною , що має істотне значення , є будівництво вказаного приміщення за кошти , які він позичив і які він повинен повернути . Сума позики перевищує ринкову вартість приміщення на 381851 грн. Враховуючи , що він за власні кошти повинен повернути позику , яка перевищує вартість приміщення , то його частка в праві власності повинна бути збільшена до цілої частки. З врахуванням його доводів він просить визнати за ним право власності на вказане приміщення в цілому. 5.Прибудоване нежитлове приміщення площею 149,5 кв.м. [ADDRESS] було придбане ними за договором купівлі-продажу в 2004 році. Протягом 2012-2013 рр. вони добудували приміщення , збільшивши його площу вдвоє. Після здачі приміщення в експлуатацію він отримав свідоцтво про право власності від 22.07.2013 року. Враховуючи , що необхідні були кошти на закінчення ремонту та добудови приміщення [NUMBER] , він зі згоди [PERSON] взяв кредит в ПАТ «Укргазбанк» на суму 800 000 грн. за договором кредиту від 31.10.2013 року. Кредит він отримав під іпотеку приміщення [ADDRESS] . Згідно довідки ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за договором кредиту становить 780 104, 44 грн. Вказану заборгованість він повинен сплатити банку. Крім того, він повинен повернути [PERSON] борг в сумі 2 980 851 грн. Згідно висновку експертизи вартість приміщення [NUMBER] становить 1081000 грн. Просить врахувати , що він повинен всього повернути кредит банку та борг [PERSON] на загальну суму 3 760 959 грн., що перевищує вартість приміщень [NUMBER] та [NUMBER] , яка в сумі становить 3 680 000 грн. Враховуючи , що він повинен повернути кредит в банк та повернути позику [PERSON] в сумі, що перевищує вартість обох приміщень , то з підстав ч.2 ст.70 СК України з тих же обґрунтувань , що і в попередньому пункті , його частка власності повинна бути збільшена до цілої частки. З врахуванням його доводів просить визнати за ним право власності на вказані приміщення в цілому. 6. Автомобіль PEUGEOT 308, державний номер [NUMBER], вартістю за висновком експертизи 300679,15 грн. він згоден , щоб був виділений [PERSON] 7.Автомобіль HONDA CR- Y , державний номер [NUMBER], вартістю 336668, 54 грн. просить виділити йому у власність. Перевищення вартості даного автомобіля є незначним і не впливає на частку в праві власності, оскільки до проведення експертизи він провів ремонт даного автомобіля на суму 31576,61 грн., що підтверджується калькуляцією СТО від 16.01.2015 року. Експерт оцінював уже відремонтований автомобіль. Якщо від вартості автомобіля відкинути вартість його ремонту , то йому і [PERSON] виділяються автомобілі однакової вартості. . 8.Автомобіль PEUGEOT PARTNER, державний номер [NUMBER], вартістю 105276,3 грн. , він просить виділити у власність йому без сплати грошової компенсації [PERSON] за його 1\\2 частину. В 2004 р. при вивозі автомобіля з Луганська він був пошкоджений при обстрілах і йому довелось його відремонтувати. На ремонт автомобіля він витратив 17368 грн., що може бути підтверджено квитанцією на придбання запасних частин , яка зараз знаходиться в м.Луганськ і буде надана суду. Крім того, за двома кредитними договорами з АТ «Златобанк» і з АТ «ОТП Банк» він повинен сплатити заборгованість на загальну суму 145712,79 грн./ 81333,60 грн. +64379,19 грн.= 145712,79 /. За кредитним договором з АТ «ОТП Банк» оформлено в заставу автомобіль HONDA CR-V, держаний номер [NUMBER]. 9 Щодо рухомого майна - речей домашнього вжитку він не наполягає на їх розподілі, оскільки частину майна [PERSON] вивезла. Він не може надати акту опису майна та провести його експертну оцінку. 10. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення з нього на її користь грошової компенсації за її частку в майні ТОВ «Інформаційні системи» він не визнає. Крім того, майна підприємства на даний час не існує, оскільки підприємство розташовувалось в офісі № 39, який на даний час ділиться, як спільне майно. А статутний фонд був створений з рухомого майна, яке залишилось в м. Луганську. Якщо [PERSON] має таку можливість, то вона може забрати майно, що є Статутним фондом. Наданий [PERSON] висновок від 28.05.2014 року не може бути прийнятий до уваги, оскільки невідомо, на яку фінансову звітність посилається особа, яка склала висновок. Жодної фінансової звітності [PERSON] не надала, а тому наданий нею висновок є неналежним доказом. Таким чином, він вважає, що розділити в натурі можливо лише автомобілі, а нерухоме майно неможливо розділити в натурі, оскільки не проведена експертна оцінка кожного приміщення в цілому та господарські споруди, не надано варіантів розподілу і їх неможливо надати, враховуючи, що майно залишилось на окупованій території і до нього немає доступу. Просить суд розділити між ним та [PERSON] спільне майно подружжя таким чином : Визнати на ним право власності на 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] в м.Луганськ . Визнати за ним право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,0673 га по [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд. Визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0673 га по [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд. Визнати за ним право власності на прибудоване нежитлове приміщення площею 588,9 кв.м. [NUMBER] в будинку [ADDRESS]. Визнати за ним право власності на прибудоване нежитлове приміщення площею 149,5 кв.м. [NUMBER] в будинку [ADDRESS]. Виділити [PERSON] у власність автомобіль PEUGEOT 308, державний номер [NUMBER]. Виділити йому у власність автомобіль HONDA CR- Y , державний номер [NUMBER]. Виділити йому у власність автомобіль PEUGEOT PARTNER, державний номер [NUMBER]. Ухвалою суду від 12.01.2015 р. позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] об"єднано в одне провадження ( а.с. 165 т.1). В судовому засіданні представник [PERSON], [PERSON] змінені позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю , зустрічні позовні вимоги [PERSON] не визнав через їх необґрунтованість. Суду пояснив, що 5/8 часток будинку [ADDRESS] є особистою приватною власністю [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину та договору дарування , тому розподілу не підлягають. 3/8 частки цього будинку були придбані [PERSON] за спільні кошти зі згоди її чоловіка [PERSON] за договором купівлі-продажу від 29.01.2000р. Під час купівлі-продажу оцінювались тільки 3/8 часток цього будинку. Вимоги про покращення житла є надуманими . При цьому , інвентарна вартість не є відображенням дійсної ринкової вартості. З 2002 по 2012 рр. інвентарна вартість збільшилась сама по собі, враховуючи різні коефіцієнти , які застосовувались щороку для її обчислення . Один і той же об'єкт в різний час мав різну вартість . Не є доведеним факт збільшення дійсної ринкової вартості цієї частки . Відсутні підстави вважати , що було збільшено дійсну ринкову вартість . Тому слід визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на весь будинок , бо 5/8 є її особистою приватною власністю, а 3/8 часток будинку не діляться. Земельна ділянка була приватизована [PERSON], а тому також є її особистою приватною власністю, та не є предметом поділу. Нежитлове приміщення [NUMBER] в [ADDRESS] складається з 2 поверхів . Є висновок про можливість поетажного поділу його , [PERSON] просить суд виділити їй 2 поверх , а [PERSON] - 1 поверх, який при цьому є більшим та є більш зручним для проживання з огляду на наявність на ньому кухні, ванної кімнати , різного роду комунікацій. При цьому вартість кожного з поверхів не визначалась , більшим є 1 поверх , однак сторона позивача вважає частки такими , що є рівними . В цьому є якісь переваги на користь [PERSON] . Автомобіль HONDA слід виділити [PERSON] зважаючи на перевищення вартості частки [PERSON] на 380 000 грн. , а також автомобіль PEUGEOT 308, який перебуває в користуванні [PERSON] Кожна із сторін самостійно користується своїм транспортним засобом , тому не коректно покладати на іншу сторону вартість фінансових затрат на експлуатацію автомобіля , це є обов'язком власника , користувача піддержувати свій автомобіль в належному стані. Щодо заявлених боргових зобов'язань відповідачем [PERSON] - не надано оригіналу розписки про отримання в борг коштів, позика якщо і була , то бралась без [PERSON], справа розглядалась Ірпінським судом без залучення [PERSON], судом не розглядувалось питання цільового призначення цих коштів , доказів, що кошти брались в інтересах подружжя не надано , в судовому рішенні про це не зазначено , тому боргові зобов'язання не є предметом розподілу спільного майна, це є особистою справою [PERSON] . Кредити в банках брав [PERSON] для підприємницької діяльності , за цими кредитними договорами саме фізична особа -підприємець була позичальником в банках для цілей підприємницької діяльності. .Ніяких підтверджень, що ці кошти були спрямовані на ремонт житла не надано. [PERSON] виступала поручителем , [PERSON] не просить про зняття зобов'язань з неї, як поручителя , банк не є заінтересованою особою по справі , це є корпоративним спором , тому підлягають розгляду за даною справою лише позовні вимоги щодо розподілу статутного капіталу,який є спільною власністю подружжя, бо спільний капітал вносився за час шлюбу. Представник [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні просить суд задовольнити заявлені [PERSON] зустрічні позовні вимоги в повному обсязі , позов [PERSON] не визнав. Суду пояснив, що 3/8 частини будинку [ADDRESS] були придбані в період шлюбу на ім"я [PERSON] в 2000 р. за договором купівлі-продажу, згідно якого будинок мав на той час 62,9 кв. м. житлової площі. В послідуючому , в 2002 р. до куплених приміщень були прибудовані добудови , що підтверджується техпаспортом та загальна площа і інвентарна вартість збільшились. Крім того за спільні кошти подружжя та спільною їх працею проведено було капітальний ремонт будинку , добудовано жилу мансандру . Знову згідно техпаспорту станом на 2008 р. збільшилась загальна площа та інвентарна вартість цього будинку. Таким чином , внаслідок капітального ремонту та проведених добудов за період 2002-2008 рр. інвентарна вартість будинку фактично збільшилась в 10 разів. Вказані прибудови були прийняті в установленому законом порядку до експлуатації в 2009 р. . На підтвердження їх спільних трудових та грошових затрат та його особистих затрат у збільшенні вартості будинку свідчить той факт, що у період здійснення ремонту та виконання прибудов та їх введення до експлуатації [PERSON] знаходилася у декретних відпустках , а [PERSON].в той час працював , утримував сім"ю та ніс витрати на будівельні роботи .Згідно ст..62 СК України у разі спору таке майно може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому згідно ч.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок кількома особами , право на земельну частку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності цього будинку. Тому оскільки будинок є спільною сумісною власністю подружжя то й земельна ділянка , яка приватизована [PERSON], для його обслуговування , також є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Прибудоване нежитлове приміщення [NUMBER] в [ADDRESS] було придбане на ім'я [PERSON] за договором купівлі-продажу в 2007 р., а в 2014 р. після проведених добудов до нього та прийняття в експлуатацію , він отримав Свідоцтво про право власності. На добудову та ремонт цього приміщення та приміщення [NUMBER] в даному будинку він позичив гроші у свого батька в сумі 120 000 доларів США , про що надав розписку, на підставі якої Ірпінський міський суд виніс рішення від 28 квітня 2015 р. , згідно якого з нього було стягнуто борг з підтвердженням мети отримання коштів в борг . А тому ці кошти є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. До того відповідачка даний договір позики не оскаржила в суді. Прибудоване нежитлове приміщення [NUMBER] в цьому будинку було придбане в 2004 р. також за договором купівлі-продажу. Протягом 2012-2013 р.р. сторони добудували приміщення та , воно було прийнято в експлуатацію. Але на закінчення ремонту та добудови [PERSON] зі згоди дружини , [PERSON], взяв кредити , та має по ним заборгованість до цього часу, яка перевищує вартість вказаних приміщень [NUMBER] та [NUMBER] . Автомобілі HONDA та PEUGEOT PARTNER слід виділити [PERSON] , оскільки він провів ремонт цих автомобілів. При цьому просить суд збільшити частку майна [PERSON] враховуючи , що з ним проживають двоє неповнолітніх дітей, на утримання яких [PERSON] не надає будь-яких коштів на сплату аліментів. При цьому в разі повернення до м.Луганська необхідне буде житло для нього та дітей. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення грошової компенсації за частку в майні ТОВ «Інформаційні системи» задоволенню не підлягають, оскільки є корпоративним спором , підлягають розгляду Господарським судом. Суд, заслухавши представників сторін ,дослідивши та оцінивши в судовому засіданні надані докази , з"ясувавши обставини , на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень , підтвердженими тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні , вважає що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому за- доволенню в зв"язку з наступним : [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 27 листопада 1999 р.( а.с.86 т.1), рішенням Сватівського районного суду від 12.01.2015 р. в справі № 426/2385/14-ц шлюб між ними було розірвано ,що підтвердили їх представники в судовому засіданні. Сторони просять суд провести поділ їх спільного майна, нажитого в шлюбі. Відповідно до ст.5 ЦК України -акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотньої дії у часі , крім випадків , коли він пом"якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов"язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України- Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України , положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов"язків , що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Цивільний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року , а Сімейний кодекс України набрав чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом . Оскільки правовідносини між сторонами виникли до введення в чинність нового закону , однак продовжують існувати після набрання ним чинності , застосовуються норми Цивільного кодексу України та Сімейного кодексу України 2004 р.. В період шлюбу сторони нажили майно , про яке вони зазначили в поданих ними позовних заявах про поділ спільного майна подружжя. При цьому обоє із сторін вказали як на спільне їх майно , придбане за час їх шлюбу та яке підлягає поділу з зазначенням однакового порядку його розподілу на: -прибудоване нежитлове приміщення площею 149,5 кв.м. [ADDRESS], яке просять виділити [PERSON]; -автомобіль PEUGEOT 308, державний номер [NUMBER], який просять виділити [PERSON]; -автомобіль автомобіль PEUGEOT PARTNER, державний номер [NUMBER], який просять виділити [PERSON] . Суд вважає , що в цій частині позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про поділ зазначеного майна підлягають задоволенню в зв"язку з наступним . Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, - обставини , визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно до ч.1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.2 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. В матеріалах справи містяться правовстановлюючі документи на вказане майно ( а.с.19,22,104,105 т.1). Стосовно поділу іншого майна , про яке зазначено як в первісному позові [PERSON] ,так і в зустрічному позові [PERSON], суд виходить з наступного. Згідно ст.. 60 СК України майно , набуте подружжям за час шлюбу , належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання , ведення домашнього господарства , догляд за дітьми , хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) . Згідно ст..62 даного Кодексу- якщо майно дружини , чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя , воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст..70 СК України -у разі поділу майна , що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними , якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин , що мають істотне значення , зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім"ї, приховав чи пошкодив спільне майно , витрачав його на шкоду інтересам сім"ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена , якщо з нею , ним проживають діти , а також непрацездатні повнолітні син, дочка , за умови , що розмір аліментів , які вони одержують , недостатній для забезпечення їхнього фізичного , духовного розвитку та лікування. Як вбачається з зустрічного позову [PERSON], останній вказав на необхідність відступлення від засад рівності часток подружжя при розподілі житлового будинку [ADDRESS] та збільшення частки його майна до 2/3 частин , посилаючись на проживання з ним двох неповнолітніх дітей , на утримання яких [PERSON] не надає будь-яких коштів , наявність відповідного судового рішення , а також просить суд врахувати його доводи щодо збільшення вартості цього майна внаслідок спільних трудових ,грошових та його особистих затрат та необхідності визнання вказаного будинку об'єктом права спільної власності подружжя. Проте з такими доводами [PERSON], викладеними в зустрічній позовній заяві, погодись не можна . Як вбачається з матеріалів справи, 3/8 частки житлового будинку [ADDRESS] , були придбані [PERSON] за час шлюбу за договором купівлі-продажу від 29.01.2000 р. ( а.с. 89 т.1), а отже є спільною сумісною власністю подружжя . 5/8 часток цього нерухомого майна є особистою приватною власністю [PERSON]: 5/16 часток вказаного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 22.08.2002 р. державним нотаріусом Четвертої Луганської державної нотаріальної контори Світашовою Н.В. за реєстровим номером 1-1143 ( а.с.13 т.1)та ще 5/16 часток на підставі договору дарування посвідченого 14.10.2002 р. приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області Боровіковою О.А. за реєстровим номером 231 ( а.с.14 т.1). Згідно ст.. 57 СК України особистою приватною власністю дружини , чоловіка є майно , набуте нею, ним за час шлюбу , але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Отже предметом поділу між сторонами за даним спором є лише 3/8 частки даного житлового будинку, оскільки позовних вимог щодо визнання вказаного будинку об'єктом права спільної сумісної власності подружжя за даною справою суду не заявлено , як то передбачено ст..62 СК України , зокрема , у разі спору за рішенням суду майно може бути визнано об'єктом права спільної сумісної власності подружжя . Згідно ж ст.. 11 ЦПК України - суд розглядує цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того , згідно ч.3 ст. 70 СК України , передбачено наявність обов'язкової умови збільшення частки майна одного з подружжя , якщо з ним проживають діти за умови , що розмір аліментів , які вони одержують , недостатній для забезпечення їхнього фізичного , духовного розвитку та лікування . Проте [PERSON] посилаючись на необхідність збільшення його частки в майні з цих підстав не довів про наявність такої умови . Крім того , ним також не доведено та взагалі не надано доказів про виникнення у нього боргових зобов'язань в інтересах сім"ї. за кредитними договорами , на які він послався в своєму зустрічному позові, не надано доказів використання коштів , отриманих в борг у [PERSON] на проведення ремонту приміщень . Згідно ж ч.4 ст.65 СК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" - при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями , що виникли в інтересах сім"ї. Згідно ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення і справі і щодо яких у сторін та інших осіб , які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В зв'язку з наведеним суд вважає , що підстав для застосування норм законодавства щодо можливості відступлення від рівності часток сторін не має, а тому слід керуватись положеннями законодавства щодо рівності часток майна кожного з подружжя ( ч.1 ст.70 СК України) . В пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено , що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами , встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК . Вартість майна , що підлягає поділу , визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди-виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. При цьому дійсна ринкова вартість спірного майна , яке є спільним майном подружжя та яку суд бере до уваги , визначена проведеною судовою будівельно-технічною експертизою , а саме жилого будинку [ADDRESS]- ( 1 120 000,00 грн. ) , з господарськими спорудами та будівлями (112 00,00 грн .) , прибудованого нежитлового приміщення [NUMBER] в будинку [ADDRESS] ( 2 599 000,00 грн.), нежитлового приміщення [NUMBER] в будинку [ADDRESS] -(1 081 000,00 грн.) , ( а.с.198-298 т.1) та судовою авто товарознавчою експертизою встановлена ринкова вартість автомобіля PEUGEOT 308, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER]- 300679 ,15 грн. ;. автомобіля HONDA CR-V, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER]- 336668,54 грн;, автомобіля PEUGEOT PARTNER, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER]- 105276,30 грн.. Крім того, згідно висновку будівельно-технічного дослідження №56/15 від 14.11.2015 р. встановлено доцільний варіант розподілу в натурі об'єкта нерухомого майна прибудованого нежитлового приміщення [ADDRESS] ( а.с. 69 -96 т.2). За даних обставин , оцінивши надані докази щодо наявності спільного майна у сторін , як подружжя, та його вартості , суд вважає , що спірне майно , щодо якого заявлено кожною із сторін свої вимоги щодо його поділу, необхідно поділити його , виходячи з його вартості та рівності часток наступним чином : -3/8 частки житлового будинку [ADDRESS] із господарськими спорудами та будівлями вартістю 462 000,00 (чотириста шістдесят дві тисячі) грн..; -другий поверх прибудованого нежитлового приміщення [ADDRESS] площею 293,5 кв.м. вартістю 1 299 500, 00 (один мільйон двісті дев'яносто дев'ять тисяч п'ятсот) грн.; - автомобіль HONDA CR-V, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], вартістю 336 668, 54 (триста тридцять шість тисяч шістсот шістдесят вісім грн.. 54 коп.)-виділити [PERSON] . -перший поверх прибудованого нежитлового приміщення [ADDRESS] площею 295,4 кв.м. вартістю 1 299 500, 00 (один мільйон двісті дев'яносто дев'ять тисяч п'ятсот) грн.-виділити [PERSON] . Взагалі ж , виходячи з вище викладеного , все спільне майно подружжя підлягає розподілу між сторонами наступним чином: [PERSON] виділити із спільного майна подружжя, визнавши за нею право особистої приватної власності на : -3/8 частки житлового будинку [ADDRESS] із господарськими спорудами та будівлями вартістю 462 000,00 (чотириста шістдесят дві тисячі) грн..; -другий поверх прибудованого нежитлового приміщення [ADDRESS] площею 293,5 кв.м. вартістю 1 299 500, 00 (один мільйон двісті дев'яносто дев'ять тисяч п'ятсот) грн. ; -автомобіль HONDA CR-V, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], вартістю 336 668, 54 (триста тридцять шість тисяч шістсот шістдесят вісім грн.. 54 коп.) -автомобіль PEUGEOT 308, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER], вартістю 300 679,15 грн. (триста тисяч шістсот сімдесят дев'ять грн.. 15 коп.), а всього вартістю 2 398 847, 69 грн. (два мільйони триста дев'яносто вісім тисяч вісімсот сорок сім гривень 69 коп.). [PERSON] виділити із спільного майна подружжя, визнавши за ним право особистої приватної власності на : -нежитлове приміщення [ADDRESS] вартістю 1 081 000,00 ( один мільйон вісімдесят одна тисяча) грн.; -перший поверх прибудованого нежитлового приміщення [ADDRESS] площею 295,4 кв.м. вартістю 1 299 500, 00 (один мільйон двісті дев'яносто дев'ять тисяч п'ятсот) грн.; -автомобіль PEUGEOT PARTNER, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER], вартістю 105 276,00 (сто п'ять тисяч двісті сімдесят шість) грн. ,а всього вартістю 2 485 776 ,00 коп.(два мільйони чотириста вісімдесят п'ять тисяч сімсот сімдесят шість гривень 00 копійок). Стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] ? частку різниці у вартості майна, що буде належати на праві особистої приватної власності кожній із сторін у даній справі, а саме суму в розмірі 43 464,16 грн. (сорок три тисячі чотириста шістдесят чотири грн.. 16 коп.). Позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення із [PERSON] на її користь 12 375, 00 гривень , що були внесені нею як її доля в статутному капіталі ТОВ «Інформаційні системи» не підлягають задоволенню, оскільки згідно ст..12 Закону України «Про господарські товариства» та п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" - власником майна , переданого йому засновниками і учасниками , є саме товариство. Вклад до статутного фонду господарського товариства не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Крім того , не підлягають задоволенню позовні вимоги сторін щодо визнання права власності на земельну ділянку [ADDRESS] , оскільки вона вже є особистою приватною власністю [PERSON], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку ( а.с. 45, 103 т.1) , а отже є згідно п.5 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини . Оскільки позивачем [PERSON] при уточненні та зміні позовних вимог судовий збір був сплачений без врахування внесених змін до Закону України «Про судовий збір» , недоплачена сума судового збору у розмірі 1956 грн. підлягає стягненню з неї відповідно до ст..80 ЦПК України на рахунок спеціального фонду державного бюджету України . На підставі вище викладеного,

Outcome: partial