Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивачка 2 серпня 2019 року звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: приватний нотаріус Білозерського нотаріального округу Херсонської області Луб`янський А.В., про визнання недійсним договору іпотеки, мотивуючи позов тим, що 20 червня 2008 року між нею, як покупцем та [PERSON] як продавцем, було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці присадибного фонду Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області за адресою: [ADDRESS] . Цей договір був посвідчений приватним нотаріусом Білозерського нотаріального округу Херсонської області Луб`янським А.В. за реєстровим номером 224. Право власності на нерухоме майно було зареєстровано в електронному реєстрі прав на нерухоме мйно 25 вересня 2008 року. 20 червня 2008 року між нею - [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (далі - ЗАТ КБ «Приватбанк»), правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») було укладено кредитний договір № HEH2GK0000000114, за умовами якого банк зобов`язався надати їй кредит у розмірі 23 958,58 доларів США строком до 20 червня 2028 року, а вона взяла на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. За умовами цього договору вона отримала кредит за програмою кредитування «Житло в кредит». 20 червня 2008 року між нею [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» було укладено іпотечний договір. Цей договір був посвідчений приватним нотаріусом Білозерського нотаріального округу Херсонської області Луб`янським А.В. за реєстровим номером 230. 1 липня 2008 року між нею [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» була укладена угода про викладення іпотечного договору в новій редакції. За умовами іпотечного договору, з урахуванням нової редакції, іпотекою забезпечувалося виконання нею зобов`язань за кредитним договором від 20 червня 2008 року № HEH2GK0000000114 та вона надала в іпотеку нерухоме майно, належне їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 20 червня 2008 року. 12 березня 2019 року Херсонський апеляційний суд у цивільній справ №648/896/18-ц за позовом [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору від 20 червня 2008 року № HEH2GK0000000114 недійсним, ухвалив судове рішення, яке набуло чинності та відповідачем не оскаржено. Висновки суду апеляційної інстанції в даному судовому рішенні мають суттєве значення у подальшому правовідносинах між нею та банком. Із постанови Херсонського апеляційного суду слідує: «Відповідно до вимог статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним. Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину, згідно із якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина 2 статті 215 ЦК України). Відсутність підпису [PERSON] як позичальника в кредитному договорі свідчить про недотримання сторонами письмової форми кредитного договору, а звідси - про його нікчемність, що не потребує визнання договору недійсним в судовому порядку. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність підпису позивача як позичальника в кредитному договорі від 20.06.2008 року свідчить про недійсність викладених в ньому умов та вважає, що щодо таких умов встановлена їх нікчемність відповідно до статей 204, 215 та 1055 ЦК України. У березні 2015 року ПАТ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20 червня 2008 року № HEH2GK0000000114 (справа № 648/777/15-ц). Постановою Херсонського апеляційного суду від 13 червня 2019 року в задоволенні позову було відмовлено. яке набуло чинності та відповідачем не оскаржено. Висновки суду апеляційної інстанції в цьому судовому рішенні мають суттєве значення у подальшому правовідносинах між нею та банком. Із постанови Херсонського апеляційного суду від 13 червня 2019 року слідує: «Постановою Херсонського апеляційного суду Херсонської області від 12 березня 2019 року, у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним, встановлено, що доводи позивача щодо непідписання тексту договору кредиту від 20.06.2008 року підтверджено висновком експерта за №2326 від 24.06.2016 року, що свідчить про недійсність викладених у ньому умов та вважав щодо таких умов встановлена їх нікчемність відповідно до статей 204, 215 та 1055 ЦК України. Оскільки встановлено, що [PERSON] не підписувала кредитний договір від 20 червня 2008 року, отже не погоджувала його умов, це дає підстави для висновку, що такий договір не створює для неї будь - яких прав та юридичних наслідків, тому позов ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20 червня 2008 року задоволенню не підлягає. Відповідно до положень частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи викладене, на підставі статей 11, 16, 215, 509, 548, 572, 575 ЦК України, положень статей 1, 3 Закону України «Про іпотеку», договір іпотеки підлягає визнанню недійсним, так як недійсність основного зобов`язання (кредитний договір вона не підписувала) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення. Просила визнати недійсним іпотечний договір, укладений 20 червня 2008 року між нею [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», посвідчений приватним нотаріусом Білозерського нотаріального округу Херсонської області Луб`янським А.В. за реєстровим номером 230, текст якого викладено в новій редакції за угодою про викладення іпотечного договору посвідченого приватним нотаріусом Білозерського нотаріального округу Херсонської області Луб`янським А.В. за реєстровим номером 230, посвідченої 1 липня 2008 року приватним нотаріусом Білозерського нотаріального округу Херсонської області Луб`янським А.В. за реєстровим номером 361. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги не визнала, подала відзив на позовну заяву, зокрема зазначила, що підстав для визнання іпотечного договору недійсним немає, так як цей договір є похідним від кредитного договору, строк дії якого не закінчився, а отже іпотечний договір є дійсним до повного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором. У задоволенні позову просила відмовити. Ухвалою судді від 7 серпня 2019 року позов прийнято до розгляду та призначено справу в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16 жовтня 2019 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка, пославшись на судові рішення, зазначила, що у зв`язку із недійсністю кредитного договору, який був укладений між нею та банком є підстави для визнання недійсним і договору іпотеки, який є похідний від кредитного договору, однак твердження позивачки є безпідставними та спростовуються наступним. Відповідно до кредитного договору № HEH2GK0000000114, укладеного 20 червня 2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», банк зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 23 958,58 доларів США на термін до 20 червня 2028 року, а [PERSON] зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В цей же день 20 червня 2008 року позивачкою укладено договір купівлі-продажу жилого будинку [ADDRESS] , а також іпотечний договір, за яким цей будинок позивачкою передано в іпотеку відповідачу в забезпечення виконання кредитного договору (оспорюваний договір). ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" 4 березня 2015 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що в порушення вимог статтей 509, 526, 1054 ЦК України та умов кредитного договору, [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує та станом на 22 грудня 2014 року допустила заборгованість в сумі 31 681,20 доларів США. Відповідно до рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 23 жовтня 2017 року, позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № НЕН2GК0000000114 від 20 червня 2008 року в розмірі 31 681 доларів 20 центів США, що за курсом 15,85 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22 грудня 2014 року складає 502 147 грн 03 коп. Це рішення було оскаржене в апеляційному порядку та відповідно до постанови Херсонського апеляційного суду від 17 березня 2020 року, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 23 жовтня 2017 року змінено, зменшено розмір стягнутої з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», кредитної заборгованост із 31 681,20 дол. США до 19410,77 дол. США. У задоволенні заявлених вимог про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», кредитної заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів - відмовлено. Крім того, у 2018 році [PERSON] звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору № НЕН2GК0000000114 від 20 червня 2008 року недійсним. Відповідно до рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 22 жовтня 2018 року, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним. Це рішення було оскаржене в апеляційному порядку та відповідно до постанови Херсонського апеляційного суду від 19 березня 2019 року, апеляційну скаргу [PERSON] відхилено. Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 22 жовтня 2018 року залишено без змін. Таким чином, у судовому порядку кредитний договір № HEH2GK0000000114, укладений 20 червня 2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приват Банк» не визнавався недійсним. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Основне зобов`язання - зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. Відповідно до статті 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до частини 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Враховуючи, що кредитний договір (основне зобов`язання) не визнаний недійсним, строк його дії не закінчився, так як він укладений до 20 червня 2028 року, то і підстава для визнання договору іпотеки укладеного 20 червня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», посвідчений приватним нотаріусом Білозерського нотаріального округу Херсонської області Луб`янським А.В. за реєстровим номером 230, текст якого викладено в новій редакції за угодою про викладення іпотечного договору посвідченого приватним нотаріусом Білозерського нотаріального округу Херсонської області Луб`янським А.В. за реєстровим номером 230, посвідченої 1 липня 2008 року приватним нотаріусом Білозерського нотаріального округу Херсонської області Луб`янським А.В. за реєстровим номером 361, яку зазначила позивачка (стаття 215 ЦК України) є необґрунтованою, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed