Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено наступні кредитні договори: № 014/0858/82/0132395 від 12.11.2014 року та № 010/0858/82/0110985 від 24.02.2014 року. Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги №114/33, відповідно до умов якого до АT "КІБ" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами № 014/0858/82/0132395 та № 010/0858/82/0110985. 25.04.2017 року між АТ "КІБ" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ", укладено Договір відступлення права вимоги № 20170425, у відповідності до умов якого, АТ "КІБ" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні АТ "КІБ" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (Портфель заборгованості) в тому числі за кредитними договорами № 014/0858/82/0132395 від 12.11.2014 року та № 010/0858/82/0110985 від 24.02.2014 року. Відповідно до Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 20170425 від 25.04.2017, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 014/0858/82/0132395 в сумі 65900,75 грн., з яких: 27062,18 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9901,83 грн. - сума заборгованості за відсотками; 28936,74 грн. - сума заборгованості за пенею. Крім того, відповідно до Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 20170425 від 25.04.2017, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №010/0858/82/0110985 в сумі 10123,47 грн., з яких: 10123,47 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу. Внаслідок зазначеного, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитними договорами 014/0858/82/0132395 та № 010/0858/82/0110985, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, але в матеріалах справи наявна заява з клопотанням справу слухати при його відсутності, підтримує позовні вимоги на підставах викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, просить відмовити в задоволення позову, застосувавши строки позовної давності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. В ході судового розгляду було встановлено, що відповідно до договору № 014/0858/82/0132395 від 12.11.2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , відповідач отримав кредит в розмірі 29056,52 грн. строком до 12.11.2020 року зі сплатою 35,3 % процентів річних (а.с. 5-7). Відповідно до договору № 010/0858/82/0110985 від 24.02.2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , відповідач отримав кредит в розмірі 7200,00 грн. строком до 24.02.2018 року зі сплатою 36,0 % процентів річних (а.с. 15-18). В зв`язку з невиконанням умов договорів відповідач за кредитним договором № 014/0858/82/0132395 має заборгованість в сумі 65900,75 грн., з яких: 27062,18 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9901,83 грн. - сума заборгованості за відсотками; 28936,74 грн. - сума заборгованості за пенею; за кредитним договором № 010/0858/82/0110985 -- в сумі 10123,47 грн., з яких: 10123,47 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу. Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, виходячи з вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу. Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-116цс13 від 06.11.2013 року. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). В розрахунках заборгованості за кредитними договорами, які позивач долучив до матеріалів справи зазначено, що відповідач [PERSON] 28.04.2016 року здійснив платіж за кредитним договором № 010/0858/82/0110985 від 24.02.2014 року в сумі 350,00 грн. та 27.04.2016 року за кредитним договором № 014/0858/82/0132395 від 12.11.2014 року в сумі 92,11 грн. за кредитом та 1707,89 грн. за відсотками (а.с. 50-51). Відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою. Ніяких дій, які б свідчили про переривання перебігу строку позовної давності після цієї дати відповідачем не було вчинено. Таким чином, банку починаючи саме з дати останнього платежу було достеменно відомо про порушення відповідачем умов кредитного договору, а тому саме з цієї дати і розпочався перебіг строку позовної давності. Проте до суду позивач звернувся лише 16.07.2019 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності. Окрім того, [PERSON] скориставшись своїм правом, передбаченим вимогами ст. 267 ЦК України, подав до суду заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності. Відповідно до п. 1 ст. 32 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав-учасників Конвенції виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення, що стали неповними через сплив часу (пункт 570 рішення від 20.09.2011 року за заявою №14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22.10.1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства). З огляду на викладене, та враховуючи заявлене відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed