Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Державний навчальний заклад "Запорізьке вище професійне училище "Моторобудівник" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за користування житловою площею, комунальні послуги, пені, 3% річних, інфляційні витрати в сумі 80015,67 грн. В позові вказує, що відповідачі у відсутність права на користування приміщенням в гуртожитку фактично мешкають в кімнаті [ADDRESS] , що підтверджується актом про проживання в приміщеннях гуртожитку державного навчального закладу "Запорізьке вище професійне училище "Моторобудівник" . Зазначений гуртожиток знаходиться на балансі позивача. Позивач як балансоутримувач гуртожитку здійснює оплату комунальних послуг, а саме: сплачує вартість відпуску води та прийому стоків КП «Водоканал», сплачує вартість спожитої теплової енергії; сплачує вартість поставленої електроенергії ВАТ «Запоріжжяобленерго». За період з 01.05.2015 року по 30.04.2018 року у відповідачів утворилась заборгованість з оплати за користування житловою площею та комунальні послуги по кімнаті № 505 в сумі 31199,77 грн. Відповідачі в добровільному порядку відмовляються вносити плату за надані послуги, чим завдають матеріальної шкоди підприємству. Крім того, позивач просить стягнути пеню, 3% річних, інфляційні витрати, що разом із заборгованістю складає 80015,67 грн. Крім зазначеної суми позивач просить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. Ухвалою судді від 25.06.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідачі до суду не з`явились, про день і час слухання справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Означені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України зумовили проведення судовго розгляду у відсутність учасників справи. Відповідач [PERSON] надала суду відзив на позов, з якого випливає, що вона та відповідач по справі, з яким вона перербуває у фактичних шлюбних стосунках сплачують вартість спожитих комунальних послуг. Що стосується рахунків, які виставляє їй позивач, вони містять невірні відомості про кількість осіб, що проживають в житлі, яка місяць від місяця змінюється; в основу розрахунку покладено більшу, ніж та, що фактично займає позивач, площа. Відповідач зазначає, що стягнення неустойки, а також трьох відсотків річних є безпідставним. Крім того, вона не укладала договорів з позивачем про споживання комунальних послуг, тому є неналежним відповідачем в справі. Просить про відмову в задоволенні позову через невірність розрахунків, відсутність договору на споживання послуг. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймачі зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно до ст. 64 ЖК України, члени родини наймача, що проживають із ним спільно, несуть солідарну з ним відповідальність по оплаті за квартиру. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і закону. \~П. 18 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Ради \~\~Міністрів УРСР від 03 червня 1986 р. № 208, встановлено, що \~\~робітники, службовці, студенти, учні, а \~\~також інші громадяни, які проживають у гуртожитку, зобов`язані, зокрема, своєчасно вносити \~\~плату \~\~за \~\~користування \~\~жилою площею і за комунальні \~\~послуги \~\~відповідно \~\~до пункту \~\~38 \~\~цього \~\~Примірного положення. На думку суду, позовні вимоги в частині стягнення вартості заборгованості з оплати користування житловою площею, а також комунальними послугами підтверджені наданими позивачем фактичними даними (а. с. 6-18). Заперечення відповідача проти суми вказаної заборгованості всупереч такої засади цивільного процесуального законодавства, як змагальність, не підкріплені жодними доказами, у зв"язку з чим суд не приймає їх. У зв`язку з встановленим законом обов`язком виконати зобов`язання суд доходить висновку про грунтовність позовних вимог в частині стягнення заборгованості за сплачені позивачем житлово-комунальні послуги в частці, що припадає на відповідача як учасника права спільної власності. В силу ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вирішуючи вимоги про притягнення відповідача до відповідальності, встановленої статтею 625 ЦК України, суд знаходить всі підстави для їх задоволення, оскільки у відповідача існує невиконане грошове зобов`язання перед позивачем в сумі 31199 грн. ,77 коп., тому, на думку суду, є всі підстави для покладення на відповідача цієї відповідальності та стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції. На наведені умовиводи суду не впливають твердження відповідача в письмовому відзиві про відсутність договору між ним та постачальниками (виконавцями) житлово-комунальних послуг як на підставу для їхньої несплати, оскільки згідно зі ст. 9 Закону споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У зв`язку з викладеним відсутність договору між відповідачем та позивачем, який здійснює нарахування вартості наданих виконавцями комунальних послуг кожному з мешканців гуртожитку, не є підставою для її звільнення від оплати цих послуг за умови їхнього надання, факт чого (надання послуг) не оспорюється відповідачем. Вирішуючи вимогу про покладення на відповідачів неустойки за порушення зобов`язання, суд виходить з такого. В силу ст. 546, 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею), якою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, забезпечується виконання цього зобов`язання. Як випливає зі змісту частини першої ст. 548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. З наведеного випливає, що застосування такого виду забезпечення зобов`язання має витікати з умов договору між сторонами або з вимог закону. Оскільки законодавством про житлово-комунальні послуги, яке діяло в період нарахування заборгованості, що утворює ціну позову, стягнення неустойки за порушення зобов`язань зі сплати комунальних послуг не було передбачено, а договір, який встановлював би такий вид неустойки, сторонами не укладався, суд не вбачає підстав для покладення на відповідачів витрат, що не передбачені ані законом, ані договором, обсяг яких значно обтяжує цивільно-правову відповідальність осіб. Судовий збір, попередньо оплачений позивачем, відповідно до правил цивільного процесуального законодавства підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: partial