Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 25.05.2020 року позивач ПрАТ "СК "Євроінс Україна" звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ "СК "Євроінс Україна" завдану ним майнову шкоду в розмірі 6907,24 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 02.06.2020 року провадження по справі відкрито. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідачу [PERSON] на адресу його реєстрації судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, що відповідачем [PERSON] не отримано. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористався, будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надав. На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу по суті. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 21.03.2019 року у м. Одесі по вул. Ак. Корольова, 76, відбулась ДТП за участю транспортного засобу Mazda CX5, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Renault Kangoo, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що належить [PERSON] .. Внаслідок ДТП транспортний засіб потерпілої отримав механічні пошкодження. В подальшому ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснило страхове відшкодування згідно з Договором добровільного страхування, в зв`язку з чим до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» перейшло право вимоги, яке потерпіла мала до відповідача як особи, яка безпосередньо завдала їй шкоди внаслідок ДТП у розмірі 6907,24 грн. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 21.03.2019 року о 09.30 [PERSON] , керуючи автомобілем Mazda CX5, державний номерний знак [NUMBER] , по вул. Ак. Корольова в м. Одеса, при повороті ліворуч не надав дорогу попутному автомобілю Renault Kangoo, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який виконував розворот, в результаті чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.4 ПДР. 22.04.2019 року постановою судді Київського районного суду м. Одеси Чванкіна С.А. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України. Власником пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Renault Kangoo, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 23.11.2018 року /а.с.20/. Вказаний транспортний засіб на підставі Договору №Г-26/11/2018-1 від 26.11.2018 року передано в тимчасове платне володіння та користування ТОВ «Південна телекомунікаційна компанія» /а.с.17-19/. При цьому вказаний транспортний засіб був застрахований ПрАТ «СК «Євроінс Україна» відповідно до Договору №216013-2111-1000061 добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО Класичне» від 26.11.2018 року /а.с.7/. З матеріалів справи вбачається, що 22.03.2019 року до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» надійшло від ТОВ «Південна телекомунікаційна компанія» повідомлення №23069 про настання події, що має ознаки страхового випадку /а.с.14/ та 25.03.2019 року подано заяву на виплату страхового відшкодування до справи №23069 за Договором №216013-2111-1000061 добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО Класичне» від 26.11.2018 року /а.с.15/. На підставі рахунку-фактури №2503/19 від 25.03.2019 року /а.с.22/ було складено страховий акт №23069/19 від 16.04.2019 року та розрахунок до нього, згідно з яким сума страхового відшкодування за Договором добровільного страхування склала 28315,18 грн. /а.с.23/. Згідно з платіжним дорученням №2416 від 16.04.2019 року сума страхового відшкодування в розмірі 28315,18 грн. була перерахована позивачем на вказаний потерпілою стороною рахунок /а.с.25/. З матеріалів справи вбачається, що частину вказаного страхового відшкодування позивачу було відшкодовано ТДВ «СТДВ «Глобус» як страховиком цивільно-правової відповідальності [PERSON] відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме згідно з платіжним дорученням №10383 від 22.11.2019 року на користь ПрАТ «СК «Євроінс Україна» перераховано 21407,94 грн. /а.с.28/. Таким чином, невідшкодованою на теперішній час залишається сума 6907,24 грн. (28315,18-21407,94). IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування» та ст. ст. 993, 1188 ЦК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом. Таким чином, судом встановлено, та з матеріалів справи вбачається наявність вини відповідача [PERSON] в скоєнні ДТП та здійснення ПрАТ «Євроінс Україна» виплати страхового відшкодування власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля, що є підставою для звернення з позовними вимогами щодо відшкодування шкоди в порядку суброгації. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved