Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

В обгрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що Нотаріус Дубенського міського нотаріального округу [PERSON] 21.05.2010р. оформила його згоду на укладення спадкового договору дружині - [PERSON], яка була власником квартири [ADDRESS], згідно якого він давав згоду [PERSON] укласти спадковий договір на її майно з [PERSON], і вказав, що її спадкове майно, а саме квартира [ADDRESS], є їхньою спільною сумісною власністю, яка була набута під час перебування з нею в шлюбі. Нотаріус у згоді вказала, що факт його перебування в шлюбі з [PERSON] підтверджується його паспортом, в якому є відмітка про реєстрацію шлюбу в відділі ЗАГС м. Дубно, Рівненської обл. Згідно ст. 1261 ЦК України він являється спадкоємцем першої черги у випадку смерті дружини, тому вважав, що дає згоду на укладення спадкового договору дружині на її особисте майно. Нотаріус йому роз'яснила про положення ст.1303 ЦК України, яка передбачає що відчужувачем у спадковому договорі може бути подружжя, або один із подружжя. А також в разі смерті одного з подружжя спадщина переходить до другого, а в разі смерті другого з подружжя його майно переходить до набувача за договором. Позивач вважав, що при укладенні спадкового договору, він як співвласник квартири повинен бути стороною договору і без нього ніхто не може розпоряджатися його майном. У вищевказаній згоді він не давав право [PERSON] розпоряджатися власним майном і від його імені підписувати будь-які документи, в зв"язку з чим укладення спадкового договору від 28.05.2010 на його майно без його згоди та особистого підпису є незаконним та несправедливим, тому просить визнати згоду подружжя на укладення спадкового договору від 21.05.2010р. щодо відчуження його власності, а саме 1/2 квартири [ADDRESS] його дружині [PERSON] - недійсною та її скасувати. У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що дійсно разом із своєю дружиною [PERSON] обговорили питання відчуження майна, що перебувало у спільній сумісній власності по смерті, а саме передачу онуці дружини [PERSON]. Він особисто порушив перед дружиною дане питання, оскільки за віком був старший в подружжі на чотирнадцять років і вважав, що його по смерті має поховати першим дружина. Так, на прохання дружини 21 травня 2010 року особисто прибув до нотаріуса Дубенського нотаріального округу [PERSON] з метою надання згоди на укладення дружиною [PERSON] спадкового договору квартири [ADDRESS]. Прибувши до нотаріуса та повідомивши причину звернення отримав пояснення про те, що у разі надання ним згоди на укладення його дружиною спадкового договору його права в частці майна подружжя будуть збережені. Нотаріус не роз'яснила, що в разі укладення спадкового договору його дружиною на ім"я [PERSON] усе право власності на квартиру по смерті [PERSON] перейде до онуки. Вважав, що при його житті дає згоду на укладення спадкового договору на ? частки у спільній сумісній власності подружжя. Така згода була ним надана та ними підписана та в подальшому посвідчена нотаріально. Стверджує, що внаслідок неправомірних (злочинних) дій нотаріуса, в частині не належного роз'яснення наслідків надання згоди на укладення спадкового договору, а також не зазначення його, як сторони у спадковому договорі він незаконно був позбавлений права власності на ? частини спадкового майна по смерті [PERSON] Свої дії щодо надання згоди на укладення спадкового договору дружиною, вважає помилковими. Просить задоволити свої вимоги. Приватний нотаріус Дубенського міського нотаріального округу [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивача заперечила повністю та пояснила, що у травні 2010 року до нотаріальної контори звернулась [PERSON] з приводу передачі ( відчуження) належної на праві власності квартири [ADDRESS]. Ознайомившись з правоустановчими документами на право власності на дану квартиру було встановлено, що власником квартири є [PERSON] Вивчивши паспортні дані нею було також встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з позивачем [PERSON], та правовстановлюючий документ на право власності на квартиру видавався під час перебування у шлюбі. Встановивши даний факт [PERSON] було роз'яснено, що її чоловік [PERSON] має надати дозвіл на укладення спадкового договору. 21 травня 2010 року до нотаріальної контори особисто прийшов позивач [PERSON] та повідомив, що має намір надати згоду на укладення його дружиною [PERSON] спадкового договору про передачу спільної сумісної власності квартири [ADDRESS]. В свою чергу [PERSON] було роз'яснено положення закону, а також того, що він особисто надає згоду на відчуження його дружиною усієї квартири при укладенні останньою спадкового договору. В свою чергу після висловлення згоди на надання дозволу на відчуження було складено текст самої згоди подружжя на укладення спадкового договору, який був прочитаний [PERSON] та підписаний ним особисто та в подальшому нею нотаріально посвідчений. При цьому, будь - якого примусу не існувало. [PERSON] діяв з власної волі при ясному розумі та на її переконання повністю усвідомлював значення своїх дій. Після нотаріального посвідчення наданої згоди оригінал останньої був наданий особисто [PERSON] на руки та до 28.05.2010 року, тобто до дня укладення його дружиною спадкового договору зберігався у позивача. 28.05.2010 року до нотаріальної контори звернулась [PERSON] з приводу укладення спадкового договору. Разом із пакетом документів було надано і нотаріально посвідчену згоду [PERSON] на відчуження спільної сумісної власності. Враховуючи наявність дозволу подружжя з сторони [PERSON] на відчуження майна та правоустановлюючого документа на право власності на квартиру [ADDRESS] на ім."я [PERSON] було складено та нотаріально посвідчено спадковий договір про передачу майна [PERSON] за згоди та участі матері останньої [PERSON]. Дані обставини укладення спадкового договору та його законність та правомірність була підтверджена рішенням Дубенського міськрайонного суду від 04 жовтня 2013 року та підтверджена Ухвалою апеляційної інстанції від 28.11.2013 року. Твердження позивача в частинні не роз'яснення йому правових наслідків надання згоди на відчуження спільної сумісної власності, а також неправомірних, прихованих, чи корисливих дій з її сторони, як нотаріуса, вважає надуманими та такими, які направленні на дискредитацію, і зумовлені майновими бажаннями позивача. Просить у задоволенні позову відмовити. Третя сторона у справі представник [PERSON] за дорученням [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що при житті її свекрухи [PERSON] остання неодноразово засвідчувала намір до смерті передати квартиру, яка перебувала у її власності своїй онуці [PERSON]. Дана квартира була куплена за кошти, які належали свекрусі та свекру. Позивач [PERSON] будь - якого відношення до купівлі квартири не мав. Дана обставина встановлена і судовим рішенням від 04 жовтня 2013 року. Сталось так, що правовстановлюючий документ на право власності на квартиру у будівельному кооперативі її свекруха [PERSON] отримала після укладення повторного шлюбу з [PERSON] На час укладення спадкового договору [PERSON] будь - яких заперечень, щодо передачі майна [PERSON] не мав та не міг мати, оскільки таку передачу було погоджено з власницею [PERSON] 21 травня 2010 року вона особисто розмовляла з [PERSON], який запевнив, що має намір надати дозвіл [PERSON] на укладення спадкового договору та передачу квартири її доньці без жодних застережень. Особисто вона та її донька [PERSON] до смерті [PERSON] доглядали останню і допомагали та за власний кошт провели поховання. [PERSON] з часу одруження з [PERSON] жодного дня не був прописаний чи зареєстрований за адресою [ADDRESS]. По смерті [PERSON] та на даний час проживаючи за вказаною адресою жодного разу не сплатив ні копійки за комунальні послуги. Дії позивача вважає цинічними та неправомірними, зумовленими тим, що втратив своє житло у місті Львів та таким чином бажає заволодіти частиною майна, яке ніколи йому не належало. Свідок зі сторони позивача [PERSON] у судовому засіданні підтвердила той факт що позивач [PERSON] разом із його дружиною [PERSON] мали намір передати по смерті квартиру онуці [PERSON] Пізніше після укладення спадкового договору [PERSON] повідомляв, що його обманули. Про обставини надання ним згоди на укладення спадкового договору їй нічого не відомо. Свідки зі сторони позивача [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні засвідчили про добропорядність позивача, однак про надання останнім дозволу на укладення спадкового договору його дружиною їм нічого не відомо. Вислухавши сторони, свідків у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення із слідуючих підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом достовірно встановлено, що 21.05.2010р. [PERSON] надав згоду на укладення спадкового договору своїй дружині - [PERSON], яка була власником квартири [ADDRESS], згідно якого він давав згоду [PERSON] укласти спадковий договір з [PERSON], і вказав, а саме на передачу усієї квартири [ADDRESS], що є їхньою спільною сумісною власністю. Дана обставина підтверджена нотаріально посвідченою згодою та підписаною власноручно [PERSON] Окрім цього, факт надання такої згоди ствердили у судовому засіданні відповідач нотаріус [PERSON] та третя сторона у справі [PERSON] Допитаний свідок у справі [PERSON] підтвердила переконливе бажання позивача [PERSON] передати майно по смерті [PERSON] Суд критично оцінює покази позивача про те, що його дії при наданні нотаріально посвідченої згоди були спровоковані внаслідок обману, у зв'язку з чим він не міг усвідомлювати значення своїх дій. Дані твердження позивача повністю спростовані встановленими обставинами справи. Так, у судовому засіданні позивач [PERSON] засвідчив, що при наданні згоди діяв без примусу та з власної волі. Психічним захворюванням, що позбавляло його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не страждав. Самостійно підписував надану згоду та після її нотаріально посвідчення отримав оригінал останньої на руки. В ході судового розгляду справи судом не здобуто, а стороною позивача не надано суду жодного доказу неправомірності дій нотаріуса в частині не роз'яснення законодавства, правових наслідків правочину, повідомлення неправдивої інформації, приховування дійсних обставин, а також особистої зацікавленості при вчиненні нотаріально посвідченої дії. Не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні також доводи позивача, про запевнення нотаріуса, що при наданні згоди на передачу майна його дружиною шляхом укладення спадкового договору, його частка у спільному майні подружжя зберігається. У відповідності до ст. 1306 ЦК України предметом спадкового договору може бути майно, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності, а також майно, яке є особистою власністю будь - кого із подружжя. 04.10.2013 року Дубенським міськрайонним судом прийнято рішення про відмову у задоволенні позовних вимог за заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання спадкового договору недійсним та визнання права власності на спадкове майно. Вищевказаним судовим рішенням було достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.05.1984 року. [INFO] [PERSON] померла. 28.05.2010 року [PERSON] та [PERSON] - онука померлої, уклали спадковий договір, відповідно до якого, в разі смерті [PERSON], [PERSON] набуває право власності на квартиру [ADDRESS]. Укладення такого спадкового договору [PERSON] погодила з позивачем - [PERSON] Як ствердив у судовому засіданні [PERSON] така згода надавалась ним при здоровому розумі, ясній пам"яті та розумінні значення своїх дій без примусу. [PERSON] ствердив, що його дружина [PERSON] та він особисто бажали залишити квартиру [ADDRESS] внучці - [PERSON] Спірна квартира що належала [PERSON] збудована ЖБК " Колос" за кошти, взяті з банку за кредитною позикою. Повернення коштів за кредитом на купівлю квартири проводилось [PERSON] та її першим чоловіком [PERSON] У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини встановленні судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановленні ці обставини. За таких обставин, доводи позивача в частині нерозуміння нотаріально посвідченої наданої особистої згоди на укладення спадкового договору , вчинення ним помилки щодо обставин, які мають істотне значення для укладення правочину, що виникла внаслідок не правомірних дій нотаріуса, повністю спростовані встановленими обставинами у вищезазначеному судовому рішенні. Не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що внаслідок неправомірних дій нотаріуса він був позбавлений можливості бути стороною у спадковому договорі, оскільки ч.1 статті 1303 ЦК України передбачено, що відчужувачем у спадковому договорі може бути подружжя, один із подружжя, або інша особа у відповідності до вимог Цивільного кодексу України. Дане твердження спростовано судовим рішенням від 04 жовтня 2013 року. Отримання від одного із подружжя згоди на відчуження спільної сумісної власності передбачено Інструкцією " Про порядок вчинення нотаріальних дій" За таких обставин, суд приходить до висновку про відповідність та правомірних дій нотаріуса вимогам Закону, при вчиненні нотаріального посвідчення згоди подружжя [PERSON] від 21.05.2010 року на укладення спадкового договору. За таких обставин,

Outcome: dismissed