Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

[PERSON] 01.08.2019 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що перебуваючи у трудових відносин з Жмеринським вагонно-ремонтним заводом, (тепер ТОВ "Жмеринське підприємство "Експрес") 16.06.1982 року він був поселений до гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Згодом вказаний гуртожиток було реконструйовано та перебудовано у житловий будинок з ізольованими квартирами із зміненими номерами. Він, не змінюючи місце проживання до теперішнього часу проживає наразі в квартирі №7 вказаного будинку, загальною площею 50,2 кв.м., балансовою вартістю 5550,65 грн. На цю квартиру Комунальним підприємством "Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" позивачу виготовлено технічний паспорт (інвентаризаційна справа №11157). Управляючою компанією "Жмеринський комбінат комунальних послуг" йому відкрито особистий рахунок № [NUMBER] , за яким він сплачує комунальні послуги та укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №0407 від 15.03.2013 року. У 2013 році зазначений будинок, в якому він проживає, було передано на баланс управління житлово-комунального господарства Жмеринської міської ради. Посилаючись на юридичну необізнаність, він своєчасно не виготовив відповідні документи, які б засвідчили його право власності на займану квартиру [ADDRESS] . Неодноразові його звернення до Жмеринської міської ради про передачу квартири у приватну власність за відсутності певних правовстановлюючих документів належної підтримки не знайшли і листом від 10.05.2019 року №548 ОЖ-04-06 йому було відмовлено у задоволенні його звернень відділом надання адміністративних послуг, який підпорядкований Жмеринській міській раді. Просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 50,2 кв.м. (а.с.2-4). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 15.08.2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 21.08.2019 року судом отримано заяву від позивача, в якій свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить справу розглянути без його участі. Відповідачу Жмеринській міській раді Вінницької області направлялась копія ухвали про відкриття провадження в справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за місцем знаходження вказаної юридичної особи, за наслідком чого відзиву на позовну заяву чи інших клопотань відповідача судом не отримано. Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії складеного КП "Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" технічного паспорту спірна квартира [ADDRESS] , складається з двох ізольованих кімнат та інших приміщень. При цьому позивачем в обсязі наданих матеріалів технічного паспорту не представлено експлікацію приміщень, а дата виготовлення технічного паспорту 30.01.2018 року перевищує встановлений законом однорічний термін його використання станом на час пред`явлення даного позову (а.с.5-6). Згідно з копією особистого рахунку № [NUMBER] , складеного ТОВ "УК "Жмеринський комбінат комунальних послуг" 28.02.2018 року, квартиронаймачем двокімнатної квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] Загальна площа даної квартири становить 52,3 кв.м., що перевищує вказану позивачем загальну площу житлового приміщення (а.с.7). Відповідно до копії договору №0407 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 15.03.2013 року його виконавцем є ТОВ "УК "Жмеринський комбінат комунальних послуг", споживачем - позивач [PERSON] , володілець квартири [ADDRESS] (а.с.8-9). Згідно довідок ТОВ "УК "Жмеринський комбінат комунальних послуг" від 03.02.2015 року №54 та від 19.04.2019 року №112 позивач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ; нумерація квартир була змінена у зв`язку з реконструкцією та перебудовою вказаного будинку, відповідно квартира №5 , що зазначена в паспорті позивача та у якій він проживає, має номер 7 (а.с.10). Відповідно до повідомлення Виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області від 10.04.2019 року №545/2 за інформацією управління житлово-комунального господарства Жмеринської міської ради від 09.04.2019 року №01-17/212 будинок [ADDRESS] перебуває на балансі управління та є комунальною власністю міста. Також у повідомленні роз`яснено позивачу порядок приватизації серед іншого житлового приміщення у гуртожитку, зазначено місцезнаходження відповідного органу приватизації, до якого йому рекомендовано представити перелік необхідних документів, а також вказано про можливість за потреби отримання додаткової інформації щодо приватизації спірної квартири звертатись до відділу по обліку, розподілу житла та по роботі із зверненнями громадян Жмеринської міської ради (а.с.12). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої станом на 15.04.2019 року, відомості про зареєстроване за позивачем [PERSON] право власності, інші речові права відсутні. Згідно з копією довідки ТОВ "Жмеринське підприємство "Експрес" від 23.03.2018 року №491, будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , переданий на баланс Жмеринської міської ради (а.с.13). Рішенням Жмеринської міської ради Вінницької області від 01.03.2013 року дозволено управлінню житлово-комунального господарства Жмеринської міської ради передати на утримання житловий фонд від ТОВ "Експрес" до ТОВ "УК "Жмеринський комбінат комунальних послуг" терміном на п`ять років (а.с.14). Згідно копії рішення Жмеринської міської ради Вінницької області від 04.03.2013 року затверджено акти приймання-передачі житлових будинків від управління житлово-комунального господарства Жмеринської міської ради на утримання ТОВ "УК "Жмеринський комбінат комунальних послуг" балансовою вартістю 12777794,00 грн., залишковою вартістю 4637945,48 грн., загальною площею 45194,3 кв.м. (а.с.15). Відповідно до копії розпорядження від 01.03.2013 року №43-р створено комісію про прийманню-передачі житлових будинків від управління житлово-комунального господарства Жмеринської міської ради до ТОВ "УК "Жмеринський комбінат комунальних послуг" і затверджено її персональний склад (а.с.16). Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] позивач [PERSON] з 16.06.1982 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Згідно копії довідки Вінницьке обласного управління - філії Державного ощадного банку України, останнім повідомлено, що підтвердити чи не підтвердити використання житлових чеків для приватизації житлового фонду позивачу [PERSON] , в період проживання за адресою: [ADDRESS] , з 1982 до 2019 року не має можливості, так як списки громадян, які мають право на отримання приватизаційних паперів до установ АТ "Ощадбанк" не надходили (а.с.19). Відповідно до копії довідки Жмеринської міської ради Вінницької області від 25.06.2019 року №01-17/366, балансова вартість квартири за адресою: [ADDRESS] , становить 5550,65 грн. (а.с.20). Згідно вимог ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. У Рішенні Конституційного Суду України від 10.06.2010 року у справі №15-рп/2010 зазначається, що гарантіями здійснення конституційного права на житло є обов`язок створення державою умов, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду; надання державою та органами місцевого самоврядування відповідно до закону житла безоплатно або за доступну плату. У відповідності до положень ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ч.1,4 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. За змістом положень ч.1 ст.321 ЦК України право власності непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Згідно ст.1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. У відповідності до вимог ст.3 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Поняття гуртожитків визначено положеннями ст.127 ЖК України, де передбачено, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Відповідно до п.1 розділу 2 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.04.2015 року №84 "Про затвердження Положення про гуртожитки" вселення до гуртожитків проводиться власником гуртожитку або уповноваженою ним особою на підставі ордера. Статтею 1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" визначено, що сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п`яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Тобто даним законом передбачено, що під захист підпадають особи, які дотримали певних умов, зокрема відсутність в особи власного житла; правомірність їх проживання в гуртожитку та користування гуртожитком; реєстрація за місцем проживання у гуртожитку понад п`ять років на законних підставах; фактичне проживання протягом п`яти років за місцем реєстрації в гуртожитку. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради. Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Приватизація жилих і нежилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад, які раніше були самовільно переплановані, може відбуватися після визнання перепланування таким, що відповідає законодавству України щодо технічних умов і будівельних норм до житла. Згідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до вимог ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, суд не приймає до уваги твердження позивача [PERSON] стосовно його поселення та постійне проживання в гуртожитку по [ADDRESS] , оскільки ці обставини не доведені ним ані відповідним ордером, видача якого передбачена при такому поселенні, ані іншими представленими письмовим доказами, які не містять жодних відомостей про відповідний статусу даного житлового приміщення, що зазначається виключно як житловий будинок. Також суд визнає недоведеними обставини, з підстав яких ним заявлено вимогу про визнання за ним права власності на спірну квартиру, щодо фактичної відмови йому у задоволенні звернень про передачу у приватну власність займаної ним квартири, оскільки наданий позивачем лист відповідача, на який посилається позивач у власних доводах, не містить жодних відомостей про прийняте рішення про відмову у задоволенні вимог про приватизацію ним спірної квартири, маючи суто рекомендаційно-роз`яснювальний зміст повідомлення того, у який спосіб слід діяти для реалізації такої потреби. Даним повідомленням викладено докладний перелік документів, що підлягають поданню особою, яка виявила бажання приватизувати житлове приміщення, обсягу якого вочевидь не відповідає перелік документів, долучених до позовної заяви. Натомість суд не може підміняти інший орган місцевого самоврядування та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції такого органу, надто без встановлення ознак неправомірності у його діях. Відповідні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 11.09.2018 року в справі №712/10864/16-а. При цьому, позивачем не представлено жодного доказу на підтвердження визнання таким, що відповідає законодавству України щодо технічних умов і будівельних норм до житла, зазначеного ним перепланування гуртожитку, у будівлі якого розташована спірна квартира, як однієї з умов передбачених вимогами ст.4 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" щодо особливостей приватизації саме гуртожтків. Також судом встановлено, що загальна площа квартири [ADDRESS] , навіть в зазначеному позивачем розмірі заздалегідь перевищує сумарне обчислення площі житлового приміщення, що відповідно до вимог ст.3 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" може бути безоплатно передане одноособово позивачу, яким не вказано та не підтверджено документально поширення на спірну квартиру виключень щодо вказаного обмеження на підставі положень ст.6 зазначеного Закону, що визначає неаргументованість вимог позивача стосовно визнання одноособово за ним права власності на спірну квартиру з наведених підстав в порядку її приватизації. Окрім того, з огляду на положення ч.1 ст.5 Закону України стосовно того, що житлові приміщення передаються безоплатно наймачеві та членам його сім`ї, до яких включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло, позивачем ні в який спосіб не обгрунтовано та не доведено відсутність прав та підстав щодо приватизації спірної квартири також іншою фізичною особою, яка зареєстрована у ній з 10.12.2005 року з правом постійного проживання, оскільки про втрату останньої якого в разі відсутності понад обмежений законом строк без поважних причин може бути визначено виключно у відповідному рішенні суду, що набрало законної сили, втім якого позивачем наразі не представлено. Таким чином, суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необгрунтованість підстав заявлених позовних вимог [PERSON] та їх недоведеність позивачем, а тому з урахуванням наведеного даний позов підлягає залишенню без задоволення у повному обсязі. Стороною відповідача не повідомлено про понесені у зв`язку з розглядом даної справи судові витрати, що не становить підстав вирішення їх розподілу у зв`язку з відмоою у позові. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed