Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з січня 2007 року проживала однією сім"єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] у квартирі [ADDRESS], були пов"язані спільним побутом, мали взаємні права та обов"язки, але шлюб офіційно не реєстрували. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. Заповіт під час життя [PERSON] складений не був. Враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом, а також за законом першої, другої та третьої черги, вона має право на спадкування за законом у четверту чергу. Заявниця звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було роз"яснено про необхідність звернення до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім"єю. На підставі викладеного заявниця [PERSON] вимушена звернутися до суду з даною заявою, в якій просить суд встановити факт проживання однією сім"єю [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу з січня 2007 року по [INFO] (дня його смерті). В судовому засіданні заявниця повністю підтримала свою заяву, просила її задовольнити. Пояснила, що її батьки та батьки [PERSON] дружили, а тому вони знали один одного з дитинства. Деякий час у 2000-х роках вони втратили зв"язок, але у 2005 році вона відновила свої відносини з [PERSON] Декілька років вона приїздила до нього у гості, вони разом відпочивали, а на початку 2007 року [PERSON] запропонував їй залишитися проживати разом з ним, як чоловік та жінка, на що вона погодилась. З січня 2007 року вони стали проживати разом однією сім"єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно вирішували всі питання, вона вела все домашнє господарство, придбавала продукти, прибирала, а після того, як [PERSON] захворів, то займалася його лікуванням, супроводжувала до лікарень, доглядала за ним. Ані дітей, ані батьків, ані будь-яких близьких родичів [PERSON] не мав, проживав один тривалий час. Вважає, що є всі підстави для задоволення заяви та встановлення факту проживання її та [PERSON] однією сім"єю. Представник заявниці у судовому засіданні повністю підтримала заяву, просила її задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Головного управління юстиції у м. Києві - в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові пояснення щодо позову, в яких також просив розглядати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення заявниці, її представника, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, що належало йому на праві власності, а саме: квартиру [ADDRESS], що підтверджується письмовими доказами по справі. Після смерті [PERSON] заявниця [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини в порядку, встановленому діючим законодавством, на підставі чого була відкрита спадкова справа, що підтверджується відповідним листом (а.с.15). Але також заявниці було повідомлено про необхідність звернення до суду для встановлення черги спадкування або права на спадкування після смерті [PERSON] Як вбачається з письмових матеріалів справи та встановлено при розгляді справи, заявниця [PERSON] є громадянкою Російської Федерації, але в період з січня 2007 року постійно проживає на території України, має посвідку на постійне проживання на території України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS], за адресою місця постійного проживання [PERSON] Також з наданих суду документів вбачається, що [PERSON] протягом часу проживання у м. Києві зверталася за медичною допомогою до приватних та державних медичних закладів, що підтверджується відповідними медичними виписками. Після смерті [PERSON] заявницею був укладений Договір на організацію та проведення поховання померлого, проведено оплату ритуальних послуг, що підтверджується відповідними документами (а.с.10-11). Також заявницею було отримано Лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] 26.04.2014 року (а.с.9). З наданих суду квитанцій про сплату комунальних послуг за квартиру [ADDRESS], що належала померлому [PERSON], вбачається, що заявниця постійно сплачувала і продовжує сплачувати квартплату та комунальні послуги за квартиру як при житті [PERSON], так і після його смерті (а.с.31). Крім того, при житті [PERSON], який протягом останніх років хворів на важкі захворювання, заявниця займалася його лікуванням, супроводжувала до лікарень для проведення стаціонарного лікування, доглядала за ним, що підтверджується відповідними медичними виписками (а.с.6-8). При житті [PERSON] мав бажання подарувати свою квартиру заявниці, але вона не була приватизована. Для укладення в подальшому відповідного Договору [PERSON] видав [PERSON] довіреність від 04.06.2013 року, якою уповноважив останню приватизувати на його ім"я квартиру [ADDRESS] (а.с.12). Після здійснення приватизації Договір дарування померлий не встиг оформити через важкий стан здоров"я. Дані факти повністю підтвердила у судовому засіданні допитана в якості свідка приватний нотаріус [PERSON], яка пояснила, що її офіс знаходиться в будинку [ADDRESS]. Вона знала [PERSON] більше 10 років. Він неодноразово приходив для неї, щоб з"ясувати питання оформлення договору дарування або іншого документу, що дасть можливість отримати [PERSON] квартиру після його смерті. Але після приватизації квартири стан [PERSON] погіршився і він не встиг оформити відповідний договір. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою [PERSON], проживає [ADDRESS] з дитинства, її батько та [PERSON] були друзями. У 2007 році з [PERSON] стала проживати його знайома [PERSON] Жили вони однією сім"єю, вели спільне господарство. Вважала їх чоловіком та дружиною і навіть питала у [PERSON], чому він не одружиться офіційно. Свідок [PERSON], допитана судом, пояснила, що вона більше 10 років знала [PERSON], вони поряд проживали, постійно спілкувалися. В канун нового 2007 року [PERSON] познайомив її з [PERSON] З того часу вони постійно проживали разом, вели спільне господарство, всі вважали їх чоловіком та дружиною. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Зазначений п"ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім"єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім"єю із спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов"язані спільним побутом, мали взаємні права та обов"язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім"ї, тощо. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно із спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім"єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК. Як встановлено при розгляді справи, [PERSON] та [PERSON] в період часу з січня 2007 року по [INFO] включно проживали однією сім"єю, мали спільний бюджет, були пов"язані спільним побутом, проживали у [ADDRESS], що належала на праві власності [PERSON], мали взаємні права та обов"язки. Також під час розгляду справи встановлено, що у зареєстрованому шлюбі в період спільного проживання ані [PERSON], ані [PERSON] не перебували. Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та обґрунтованою, оскільки інших спадкоємців ані за законом, ані за заповітом не встановлено, встановлення факту проживання однією сім"єю необхідно заявниці для оформлення спадщини, а тому має юридичне значення для неї, у зв"язку з чим заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved