Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

12 травня 2020 року до Краснолиманського міського суду Донецької області звернувася позивач - Житлово-будівельний кооператив "Молодіжний" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання послуг. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить нерухоме майно (квартира) за адресою : [ADDRESS] , де відповідач зареєстрована та проживає. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. За правилами ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , заходиться в управлінні та обслуговуванні Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний», який надавав житлово-комунальні послуги згідно із Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про кооперацію» всім мешканцям будинку. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» Виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання. Таким чином, відповідач була та є споживачем житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.6 ст. 21, 22, 23, 24 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. З урахуванням викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за житло - комінуальні послуги в сумі 27285, 18 грн. за період з лютого 2017 року по 01 квітня 2020 року та судові витрати по справі в сумі 4102 грн. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с.154) Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті Краснолиманського міського суду Донецької області (а.с.153) в судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не направила, клопотань про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило . Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка, будучи повідомленою належним чином про дату, час і місце розгляду справи не з`явилася без повідомлення причин неявки, не подала відзивів, а позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Житлово - будівельного кооперативу "Молодіжний" до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг підлягають частковому задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] є власником квартири за адресою : [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно (а.с.34). Згідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Житлово - будівельний кооператив "Молодіжний" є юридичною особою, що створена за адресою: Донецька обл., м. Лиман, вул. Гасієва, буд.12-а, основним видом економічної діяльності якого є управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту (основний). Відповідно до статуту Житлово - будівельний кооператив "Молодіжний", затвердженого рішенням зборів від 11 жовтня 2016 року № 3, - кооператив створено рішенням загальних зборів засновників громадян України. Згідно п.15 р.ІІІ Статуту кооператив здійснює експлуатацію та ремонт належного йому житлового фонду, прибудинкової території за рахунок коштів кооперативу. Плата за користуваннятепловою та електричною енергією, водопроводом та каналізацією в будинку кооператив упроводиться за тарифами, встановленими для державного житлового фонду. З розрахунку заборгованості вбачається, що за період з лютого 2017 року по березень 2020 року за адресою [ADDRESS] Житлово - будівельним кооперативом "Молодіжний" нараховано наступну заборгованість: - зі сплати комінальних послуг (водопостачання, опалення, освітлення) в сумі 23 815,71 грн; - зі сплати послуг на утримання будинку в сумі 1637, 85грн; - зі сплати послуг з обслуговування будинку в сумі 894, 96 грн. Всього розмір утвореної заборгованості за період з лютого 2017 року по березень 2020 року становить 26945,87 грн, що підтвердужться доданими до справи доказами. Відтак вимоги позивача про стягнення заборгованості за спожиті житлово - комунальні послуги підтверджені саме в такій сумі. Згідно із положенням ст.ст. 64, 66-68, 145,156 ЖК України, повнолітні члени сім`ї наймача, члена кооперативу, власник зобов`язані брати участь в оплаті витрат по утриманню житла і несуть разом з ним солідарну відповідальність. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМУ № 572 від 08 жовтня 1992 р., власник квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги в строки передбачені договором або законом. На підставі п. 1 ч. 1, п. п. 5, 10 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Згідно з п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 21 Закону України Про житлово-комунальні послуги, виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. З наданих суду позивачем доказів вбачається, що [PERSON] , яка мешкає у [ADDRESS] та користується житлово - комунальними послугами. Відповідачка отримала претензію зі сплати боргу в сумі 1789,92 грн. станом на 01.09.2017 року (а.с.142) та звернулася з заявою до позивача з проханням відстрочити сплату заборгованості(а.с.143). 06.03.2020 року позивачем направлено претензію до відповідача про необхідність погашення заборгованості (а.с.144, 145), втім до теперішнього часу заборгованість погашена не була. Зі скаргами та претензіями позивач до відповідача не зверталася, заборгованість не оспорювала. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно із ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Разом з тим, в статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» закріплено обов`язок співвласника багатоквартирного будинку забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між позивачем та відповідачами виникли відносини, що породжують права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідачі ними користуються. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надали належних доказів, які спростовують доводи позивача. Таким чином судом встановлено, що відповідачка [PERSON] отримувала та користувалася наданими житлово-комунальними послугами. Відмова від отримання житлово-комунальних послуг відповідачкою не подавалася. Оплата спожитих послуг відповідачкою не проведена. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачем надавались відповідачці житлово-комунальні послуги, проте порушувались умови оплати наданих послуг, суд приходить до висновку, що виникла та підтверджена заборгованість за спожиті послуги з опалення в сумі 26 945,87 грн (двадцять шість тисяч дев`ятсот сорок п`ять гривень вісімдесят сім копійок) за період з 01 лютого 2017 року по 01 квітня 2020 року з яких : заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 23 815,71 грн.; заборгованість зі сплати послуг на утримання будинку в сумі 1637,85 грн. та заборгованість зі сплати послуг за обслуговування будинку в сумі 894,96 грн., яка підлягає стягненню з відповідачки. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходив з наступного. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами , судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду із даним позовом, позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп. (а.с. 6). Враховуючи, що позовні вимоги Житлово - будівельного кооперативу "Молодіжний" судом задоволені, понесені позивачем та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 2102 грн. 00 коп. і на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн., підлягають стягненню з відповідачки на його користь. На підставі наведеного,

Outcome: partial