Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

05 липня 2016 року позивач, [PERSON], звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що вона 12 грудня 2012 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1551 зареєструвала шлюб з відповідачем. Мають дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначала, що вказаний шлюб є повторним, оскільки 15.10.2003 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який рішенням Київського районного суду м.Полтави від 20.06.2011 року розірваний. Подружнє життя не склалося , оскільки відповідач зовсім не змінився, а усі його негативні сторони характеру ще більш проявилися. На даний час вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Їх сімя перестала існувати, та не може бути поновлена. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з нею. Просила шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснив, що у січні 2016 року він пішов із сім"ї разом із старшою дочкою так як позивач вела аморальний спосіб життя, зраджувала його. До цього часу вони не помирились, разом не проживають, не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейні і подружні стосунки. він вважає, що сім"ю треба зберегти для дітей. Щодо посилань позивача на те, що він застосовує до неї фізичну силу, б"є її, то він визнає вказані обставини тільки тоді, коли позивач доведе їх через органи поліції. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, докази по справі суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що 12 грудня 2012 року сторони зареєстрували шлюб, який був юридично оформлений у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1551. Сторони мають дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Судом встановлено, що сторони припинили сімейні і подружні стосунки у січні 2016 року, відповідач разом із старшою дочкою пішов із сім"ї і з цього часу сторони разом не проживають. Із заперечень відповідача убачається, що він заперечує проти розірвання шлюбу не з тих підстав, що він має бажання проживати з позивачем однією сім"єю , а тільки заради дітей. При цьому відповідач не виявив намірів повернутись до позивача, проживати разом із нею та дітьми однією сім"єю. ч.1 ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач категорично відмовляється проживати у шлюбі з відповідачем, а відповідач не надав суду жодного доказу. всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, у підтвердження того, що їхню сім"ю можливо зберегти і що він докладав та докладає для цього зусилля. За таких обставин суд дійшов до висновку про неможливість подальшого збереження сім"ї сторін , а отже шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, оскільки позивачем сплачений судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією, тому вказану суму необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved