Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визначення часток в праві спільної сумісної власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю видано [PERSON] на підставі рішення виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 08.10.98 р. №912 та рішення Одеської міської ради від 08.12.98 р. №77-XXIII - земельну ділянку, площею 0,0786 га, що розташована на території Одеської міської ради, [ADDRESS] . Землю передано для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд у загальну сумісну власність з гр. гр. [PERSON] , [PERSON] Акт зареєстрований в Книзі записів актів на право приватної власності на землю за № 86/6748 від 10 квітня 2002 року. В свою чергу, 10 квітня 2002 року, було видано також Державні акти на право приватної власності на цю ж земельну ділянку [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09 серпня 2007 р ., серія [NUMBER] . На підставі заяви позивача відкрито спадкову справу за №10/2012 про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] . [INFO] , вих. № 320/02-14 Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай Світланою Володимирівною було надано лист про неможливість видати Свідоцтва про право на спадщину за заповітом без встановлення розміру часток земельної ділянки всіх співвласників. Оскільки інший співвласник [PERSON] помер [INFO] . Нотаріус зазначив, що у зв`язку зі смертю двох співвласників, [PERSON] та [PERSON] , встановити розмір часток всіх співвласників не вбачається можливим, у зв`язку з чим видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на невизначену частку земельної ділянки також неможливо, що і стало підставою для звернення із зазначеним позовом до суду. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06 червня 2019 року, було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 17 березня 2020 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд по суті позову. (а.с. 32, 158). Позивач в судове засідання не з`явився, однак представник позивача, адвокат Карпова О. В. надала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, підтримала позов та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (а.с. 162-164). Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому порядку, представник відповідача, адвокат Форостян С. Г. надав на адресу суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов відповідач визнав та просив визначити частки в праві спільної сумісної власності. (а.с. 165). Згідно до вимог ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, на підставі державного акту на право приватної власності на землю видано [PERSON] на підставі рішення виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 08.10.98 р. №912 та рішення Одеської міської ради від 08.12.98 р. №77-XXIII - земельну ділянку, площею 0,0786 га, що розташована на території Одеської міської ради, [ADDRESS] . Землю передано для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд у загальну сумісну власність з гр. гр. [PERSON] , [PERSON] Акт зареєстрований в Книзі записів актів на право приватної власності на землю за № 86/6748 від 10 квітня 2002 року. В свою чергу, 10 квітня 2002 року, було видано також Державні акти на право приватної власності на цю ж земельну ділянку [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09 серпня 2007 р ., серія [NUMBER] . На підставі заяви позивача відкрито спадкову справу за №10/2012 про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] . [INFO] , вих. № 320/02-14 Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай Світланою Володимирівною було надано лист про неможливість видати Свідоцтва про право на спадщину за заповітом без встановлення розміру часток земельної ділянки всіх співвласників. Оскільки інший співвласник [PERSON] помер [INFO] . Нотаріус зазначив, що у зв`язку зі смертю двох співвласників, [PERSON] та [PERSON] , встановити розмір часток всіх співвласників не вбачається можливим, у зв`язку з чим видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на невизначену частку земельної ділянки також неможливо. Загальна площа спірної земельної ділянки становить 0,0786 га. На земельній ділянці, за адресою [ADDRESS] житловий будинок, що належить відповідачу у розмірі частки 3/10 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, номер запису про право власності: 4282807, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 69967051101; [PERSON] у розмірі частки 7/20 на підставі свідоцтва про спадщину № 596 та частки 7/20 на підставі свідоцтва про спадщину № 598. Крім того, єдиним спадкоємцем [PERSON] є його дочка [PERSON] - відповідач, яка на час звернення до суду з позовом позивача не давала згоду на порядок користування земельною ділянкою та визначення частки земельної ділянки, що перебуває у спільній власності. Виходячи з зазначеного, суд погоджується, що єдиним способом вирішити дане питання є звернення до суду з позовом про визнання частки земельної ділянки в порядку спадкування. Норма ч. 1, ч. 2 ст. 355 ЦК України, прописує, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності, при цьому, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За змістом ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Як вбачається з ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Пункт 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.95 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачає що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. При ухвалені рішення суд звертає увагу на правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріплену в п. 3.4. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Згідно п. «г» ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, суд вважає необхідно визначити частку померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, що становила 1/3, та необхідно визначити частку померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, що становила 1/3. Враховуючи вищезазначені положення законодавства, частки у земельній ділянці, які належали померлим [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на даний час не визначені, що не дає можливості позивачу реалізувати своє право на спадкування. Суд вважає для правильного визначення часток померлих необхідно визначити і частку позивача у розмірі 1/3. Викладене позивачем підтверджується: - державним актом на право приватної власності на землю серія Р1 № 485216 від 10.04.2002 року; - державним актом на право приватної власності на землю серія Р1 № 485217 від 10.04.2002 року; - державним актом на право приватної власності на землю серія Р1 № 485215 від 10.04.2002 року; - паспортом громадянина України, ідентифікаційним кодом [PERSON] ; - паспортом громадянина України, ідентифікаційним кодом [PERSON] ; - матеріалами спадкової справи державного нотаріуса Толстих Н.М; - матеріалами спадкової справи приватного нотаріуса Джулай С.В.; - свідоцтвом про смерть [PERSON] ; - свідоцтвом про смерть [PERSON] ; - витягом № 16265066 ; - свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі № 4-1801; - свідоцтвом про право на спадщину № 596; - свідоцтвом про право на спадщину № 598; - Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. З урахуванням викладеного, оцінивши докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved