Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

15.09.2010 року позивач в особі ВАТ "Кредитпромбанк" в особі Харківської філії ВАТ "Кредитпромбанк" звернувся до суду з позовом, в якому просить з метою погашення заборгованості [PERSON] перед ВАТ "Кредитпромбанк" за кредитним договором № 07.16/29/07-СС від 27.12.2007 року в сумі 2 964 335,27 грн., звернути стягнення на нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON], на підставі витягу з РПВНМ від 21.11.2007 року та з урахуванням Витягу з Державного реєстру іпотек № 26498997 від 15.03.2010 року, а саме: на предмет іпотеки за іпотечним договором № 07.16/29/І1/07-СС від 27.12.2007 року: - шестикімнатну квартиру [ADDRESS]. Визначити, що способом реалізації предметів застави є застосування процедури продажу, шляхом його продажу на публічних торгах. Стягнути на його користь з відповідача судові витрати у вигляді державного мита в розмірі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 30 травня 2013 року по справі ухвалено заочне рішення суду, яким позовні вимоги ПАТ "Кредитпромбанк" в особі Харківської філії ПАТ "Кредитпромбанк" задоволено. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ "Кредитпромбанк" за кредитним договором № 07.16/29/07-СС від 27.12.2007 року в сумі 2 964 335,27 грн. звернуто стягнення на нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON], на підставі витягу з РПВНМ від 21.11.2007 року та з урахуванням Витягу з Державного реєстру іпотек № 26498997 від 15.03.2010 року, а саме: на предмет іпотеки за іпотечним договором № 07.16/29/І1/07-СС від 27.12.2007 року: - шестикімнатну квартиру [ADDRESS]. Визначено, що способом реалізації предметів застави є застосування процедури продажу, шляхом його продажу на публічних торгах. Стягнуто з [PERSON], [INFO], ІПН за ДРФО [NUMBER], понесені позивачем при зверненні з позовом до суду, що документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1700 грн.. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення суду. Ухвалою суду від 3 червня 2015 року заяву задоволено. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.12.2007 року між ним та [PERSON] укладено кредитний договір № 07.16/29/07-СС та в той же день між ним та [PERSON] укладено частину №2 зазначеного кредитного договору, за умовами Кредитного договору [PERSON] отримала кредит в межах загальної суми 2688000 грн., терміном погашення до 26.12.2024 року та зобов"язалася кожного 27 числа місяця вносити щомісячний платіж. Для обліку виданого кредиту позивач відкрив [PERSON] позичковий рахунок [NUMBER] та для обліку нарахованих процентів відкрито рахунок [NUMBER]. Відповідальність позичальника за порушення умов кредитного договору, встановлена п. 6.1. Кредитного договору. Пунктом 3 кредитного договору, встановлено процентну ставку в розмірі 13,65% річних. 27.12.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, за умовами п. 1 якої, процентна ставка збільшилася з 13,65% до 15% та збільшилася сума щомісячного платежу. Однак [PERSON], в порушення умов кредитного договору, частково сплачувала щомісячні платежі, а потім зовсім припинила проводити оплату, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість, яка станом на 01.03.2010 року становить 2 964 335,27 грн., з яких: 2 629 275,04 грн. - заборгованість за кредитом; 301 503,43 грн. - заборгованість за відсотками; 33 556,80 грн. - сума пені, нарахованої за несвоєчасне погашення щомісячного платежу по кредиту та процентам. 27.12.2007 року між ВАТ "Кредитпромбанк" та [PERSON], укладено іпотечний договір № 07.16/29/І1/07-СС, відповідно до умов якого [PERSON] надав в іпотеку шестикімнатну квартиру [ADDRESS]., яка належить йому на праві власності відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.11.2007 року, виданого КП "Харківське міськБТІ", номер витягу 16744576, реєстровий номер 211121113. Згідно умов п. 1.3 іпотечного договору, у разі порушення позичальником обов"язків, передбачених кредитним договором, або порушення відповідачем умов іпотечного договору, банк вправі звернути стягнення на майно, що є предметом іпотеки, з метою задоволення вимог, відповідно до положень розділу 4 іпотечного договору. Заставна вартість майна п. 1.4 іпотечного договору за згодою сторін складає 2 227 050,00 грн. Умовами п. 4.4 іпотечного договору передбачено, що у випадку, коли виконання п. 4.3 іпотечного договору унеможливлюється діями або бездіяльністю відповідача, позивач має право здійснити звернення стягнення на майно іншим способом, передбаченим законодавством України, в тому числі звернутися за захистом своїх порушених прав до суду. Уповноважений представник позивача ПАТ "Дельта Банк" Ашихін М.С., який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити та ухвалити заочне рішення суду . Додатково пояснив, що предметом іпотеки являється квартира [ADDRESS], яка , відповідно до даних витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно належить [PERSON]- 30/100 часток на підставі договору купівлі-продажу № У-08-1138-Н/11.08.1995/ХУБ, 32/100 частки на підставі договору купівлі-продажу № У-08-1137-Н/11.08.1995/ХУБ та 38/100 часток на підставі договору купівлі-продажу № У-08-1050-Н/01.08.1995/ХУБ. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується даними, які містяться в матеріалах справи. Доказів, що підтверджують поважність причини неявки, не представив. Заяви про перенесення слухання справи або про розгляд справи за його відсутністю, не надав. Справа розглядається у відсутність відповідача. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 27.12.2007 року між ВАТ "Кредитпромбанк" в особі Харківської філії ВАТ "Кредитпромбанк", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ "Кредитпромбанк" в особі Харківської філії ПАТ "Кредитпромбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 07.16/29/07-СС та в той же день між позивачем та [PERSON] укладено частину №2 зазначеного кредитного договору. За умовами Кредитного договору [PERSON] отримала кредит в межах загальної суми 2688000 грн., терміном погашення до 26.12.2024 року та зобов"язалася кожного 27 числа місяця вносити щомісячний платіж. Для обліку виданого кредиту позивач відкрив [PERSON] позичковий рахунок [NUMBER] та для обліку нарахованих процентів відкрито рахунок [NUMBER]. Відповідальність позичальника за порушення умов кредитного договору, встановлена п. 6.1. Кредитного договору. Пунктом 3 кредитного договору, встановлено процентну ставку в розмірі 13,65% річних. 27.12.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, за умовами п. 1 якої, процентна ставка збільшилася з 13,65% до 15% та збільшилася сума щомісячного платежу. Однак [PERSON], в порушення умов кредитного договору, частково сплачувала щомісячні платежі, а потім зовсім припинила проводити оплату, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість, яка станом на 01.03.2010 року становить 2 964 335,27 грн., з яких: 2 629 275,04 грн. - заборгованість за кредитом; 301 503,43 грн. - заборгованість за відсотками; 33 556,80 грн. - сума пені, нарахованої за несвоєчасне погашення щомісячного платежу по кредиту та процентам. В забезпечення виконання зобов"язань [PERSON] за кредитним, 27.12.2007 року між ВАТ "Кредитпромбанк", правонаступником всіх прав та обов"язків якого є ПАТ "Кредитпромбанк", та [PERSON], укладено іпотечний договір № 07.16/29/І1/07-СС, відповідно до умов якого [PERSON] надав в іпотеку шестикімнатну квартиру [ADDRESS]., яка належить йому на праві власності відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.11.2007 року, виданого КП "Харківське міськБТІ", номер витягу 16744576, реєстровий номер 211121113. Згідно умов п. 1.3 іпотечного договору, у разі порушення позичальником обов'язків, передбачених кредитним договором, або порушення відповідачем умов іпотечного договору, банк вправі звернути стягнення на майно, що є предметом іпотеки, з метою задоволення вимог, відповідно до положень розділу 4 іпотечного договору. Заставна вартість майна п. 1.4 іпотечного договору за згодою сторін складає 2 227 050,00 грн. Умовами п. 4.4 іпотечного договору передбачено, що у випадку, коли виконання п. 4.3 іпотечного договору унеможливлюється діями або бездіяльністю відповідача, позивач має право здійснити звернення стягнення на майно іншим способом, передбаченим законодавством України, в тому числі звернутися за захистом своїх порушених прав до суду. На неодноразові письмові вимоги, направлені позивачем на адресу відповідача, щодо погашення заборгованості, що утворилася за кредитним договором, останні не відреагував. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином, згідно умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 527 ЦК України, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як вбачається з вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків, передбачених ст.624 ЦК України. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з вимог ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до вимог ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В порядку ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Частиною 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до вимог ст. 7 ЗУ "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Вимогами ст.. 11 ЗУ "Про іпотеку", передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотеко держателем за невиконання боржником основного зобов"язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотеко держателя за рахунок предмета іпотеки, майновий поручитель набуває право кредитора за основним зобов'язанням. Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені документально, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України Відтак, позивач набув право звернути стягнення на предмет іпотеки у зв"язку з невиконанням зобов'язаннь боржником за кредитним договором, тому вбачаються підстави для стягнення з відповідача заборгованості, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved