Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Яготинського районного нотаріального округу Київської області Черних О.В. про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на половину майна як частку у спільній власності, в котрому зазначено, що [INFO], у віці 59 років, померла його дружина [PERSON]. Він постійно проживав разом зі [PERSON], з 1992 року та по день її смерті однією сім'єю як чоловік та дружина, проте шлюб у встановленому законодавством порядку зареєстрований не був. Під час проживання однією сім'єю, з метою створення спільної сумісної власності,ними, за спільні кошти, була придбана квартира за [ADDRESS], на ім'я [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03 березня 2006 року Овчаренко І.Ж., приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області за реєстровим № 874 та зареєстрованого Яготинським бюро технічної інвентаризації 15.03.2006, реєстровий номер:14006906. Вищевказана квартира являється об'єктом права спільної сумісної власності його та [PERSON], оскільки була придбана за спільні кошти та у період спільного проживання однією сім'єю. Згідно із ч.4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільнігрошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Він та померла [PERSON] з 1992 року та по день смерті: [INFO]., проживали постійно разом, були пов'язані спільним побутом, мали спільний бюджет та взаємні права та обов'язки, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Діти [PERSON] ставилися до нього як до рідного батька, в свою чергу, він також відносився до них як до своїх дітей, називаючи їх синами. Всі витрати, пов'язані з похованням, здійснювали він, та відповідач [PERSON] (син [PERSON].) виключно власними коштами. У в будь-якому іншому шлюбі він та [PERSON] не перебували. Від попереднього шлюбу [PERSON] має двох синів: [PERSON] та [PERSON] (відповідачі по справі).11.12.1992 року, [PERSON] розірвала шлюб з попереднім чоловіком - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER], яке 17 липня 2007 року було видане відділом реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області. Встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно позивачу для визнання права власності на ? частку набутого під час спільного проживання майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідач- [PERSON]. після смерті своєї матері, в установлений законом строк написав заяву про прийняття спадщини до Черниха О.В., приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Київської області. Просив встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в період з 11 грудня 1992 року по [INFO], між ним та [PERSON], яка померла [INFO], визнати квартиру за [ADDRESS], об'єктом спільної сумісної власністю його та [PERSON], яка померла [INFO] та визнати за нимправо власності на 1/2 частку квартири за [ADDRESS]. В судове засідання позивач та його представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився. Третя особа Черних О.В. в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві до суду просив розглянути справу у його відсутності, у вирішенні справи покладався на розсуд суду. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення свідків, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. З показів свідка [PERSON] вбачається, що він знайомий іх позивачем та померлою [PERSON] близько десяти років, вони проживали разом як подружжя, вели спільне господарство. Сини [PERSON] підтримували дружні відносини з позивачем, [PERSON] допомогав їм. До купівлі квартири, [PERSON] та [PERSON] вже проживали разом однією сім"єю з 1992 року. З показів свідка [PERSON] вбачається, що позивач проживав разом із [PERSON] однією сім"єї тривалий час, мали спільний бюджет, купили квартиру за спільні кошти. [PERSON] похоронив [PERSON]. З показів свідка [PERSON] вбачається, що він знайомий із позивачем протягом десяти років, останній проживав разом із [PERSON] тривалий час, вони не були у зареєстрованому шлюбі, але обвінчалися. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що при застосуванні ст. 74 СК України, яка регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Згідно ст. 16 ЦК України «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу». Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Статтею 3 Сімейного Кодексу України визначено, що сым"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. и. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Згідно вимог ч. 4 вказаної статті, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім'ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов'язкової ознаки сім'ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім'я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, що й є ознаками сім'ї. Відповідно до Хартії прав сім'ї, сім'я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейський суд з прав людини при розгляді справи Кичана зауважив, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім'ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв'язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім'єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. На майно, що є об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 Сімейного кодексу України (ч.2 ст. 74 СК України). Згідно ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно зі ст. 74 Сімейного кодексу України регулюється право на майно жінки та чоловіка, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. З аналізу цієї статті випливає, що майно, набуте жінкою та чоловіком, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя. Набуте подружжям під час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності, навіть якщо один із них не мав самостійного заробітку. Підставою набуття подружжям права спільної сумісної власності є лише одна обставина: набуття (придбання) майна за час шлюбу, крім випадків встановлених законом або договором. Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, що означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов'язанні доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте ними у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть, а.с.6). Позивач постійно проживав із померлою з 1992 року по день її смерті однією сім"єю, як чоловік та дружина, проте, шлюб між ними не був зареєстрований. Під час проживання однією сім'єю, з метою створення спільної сумісної власності,ними, за спільні кошти, була придбана квартира за [ADDRESS], на ім'я [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03 березня 2006 року Овчаренко І.Ж., приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області за реєстровим № 874 та зареєстрованого Яготинським бюро технічної інвентаризації 15.03.2006, реєстровий номер:14006906. (а.с.10,11). Вищевказана квартира являється об'єктом права спільної сумісної власності позивача та [PERSON], оскільки була придбана за спільні кошти та у період спільного проживання однією сім'єю. Позивач проживав разом із померлою [PERSON] з 1992 року та по день смерті останньої, вони були пов'язані спільним побутом, мали спільний бюджет та взаємні права та обов'язки, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Діти [PERSON] від попереднього шлюбу - відповідачі по справі, ставилися до позивача, як до рідного батька, в свою чергу, він також відносився до них як до своїх дітей, називаючи їх синами. Всі витрати, пов'язані з похованням, здійснював позивач та [PERSON] У будь-якому іншому шлюбі він та [PERSON] не перебували. 11.12.1992 року, [PERSON] розірвала шлюб з попереднім чоловіком - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER], яке 17 липня 2007 року було видане відділом реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 147( а.с.7). Згідно із ч.4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільнігрошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Враховуючи вищевикладені обставини, та оцінивши в сукупності всі докази, в тому числі і показання свідків, суд вважає, що позов грунтується на законі та підлягає до задоволення.

Outcome: approved