Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив стягнути з приватного акціонерного товариства страхова компанія "Еталон" на його користь суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 46 354, 34 грн., суму пені за прострочення виплаті страхового відшкодування у розмірі 1799, 56 гривень, 1200 грн на відшкодування витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, стягнути з автогосподарства УМВС України в Чернігівській області, сектору медичного забезпечення УМВС України в Чернігівській області солідарно на його користь суму завданої моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень та кошти у розмірі 800 гривень, внаслідок відшкодування витрат на проведення дослідження обставин та механізму ДТП. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що внаслідок ДТП, що сталося 19.09.2013 року, йому як власнику транспортного засобу, який було пошкоджено з вини [PERSON] - працівника, відповідальність якого була застрахована у приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Еталон", завдано матеріальної шкоди, яка не відшкодована страховою компанією, також зазначав, що йому завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях та переживаннях, які позивач зазнав внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди та протиправних дій [PERSON], у зв'язку із чим позивач втратив втратив сон, порушився його психічний стан, пов'язаний з постійними переживаннями, щодо даної ДТП та її наслідків. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, після продовженої перерви в судове засідання 12.03.2015 року не з'явився вдруге, про час і місце повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку із чим, суд вважає за можливе завершувати розгляд справи у його відсутність. Представники відповідачів приватного акціонерного товариства страхова компанія "Еталон", автогосподарства УМВС України в Чернігівській області, сектору медичного забезпечення УМВС України в Чернігівській області просили у задоволенні позовних вимог відмовити. Третя особа подала заяву про розгляд справи без її участі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19 вересня 2013 року о 13год. 30 хв. на перехресті вулиць Генерала Белова та Космонавтів в м. Чернігові водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] виконував поворот ліворуч та відбулось зіткнення з автомобілем "Chevrolet Niva" р.н. 0045, під керуванням водія [PERSON], який рухався в попутному напрямку в бік вул. 1 Травня, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відносно [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення про порушення відносно [PERSON], в якому було зазначено, що позивач порушив п.п. 10.1, 10.3, 10.4 Правил Дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене ст.. 124 КУпАП. Відносно водія [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення не складався. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.10.2013 року провадження по справі про адміністративне правопорушення було закрите у зв'язку з відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 6 - 8) Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 05 листопада 2014 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова без змін (а.с. 8 - 9). Згідно із витягом із наказу № 371 від 21.06.2013 року УМВС України в Чернігівській області, було передано транспортний засіб, Chevrolet Niva" р.н. 0045, 2008 року в оперативне управління сектору медичного забезпечення УМВС України в Чернігівській області (а.с. 70), який на правовій підставі володіє вказаним транспортним засобом. [PERSON], згідно із довідкою від 26.05.2014 року працює в секторі медичного забезпечення УМВС України в Чернігівській області на посаді водія обслуговуючого персоналу лікарні (а. с. 72). Згідно із полісом АЕ/0060771, відповідальність водія транспортного засобу, яким керував [PERSON] була застрахована. За вказаним полісом, визначений нульовий розмір франшизи (а.с. 71) Автомобіль "Opel Astra" д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 130). Відповідно до звіту № 02/11/13 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 21.11.2013 року виготовленого суб'єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON], вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля [NUMBER] складає 31130, 63 грн. (визначення вартості відновлювального ремонту було здійснено станом на 21.11.2013 року). Відповідно до звіту № 01/06/14 від 06.06.2014 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] станом на 14.05.2014 року складає 46 354, 34 гривні. (а.с. 147-171). За клопотанням представника ПрАТСК "Еталон" було призначено авто технічну судову експертизу. За клопотанням експерта у сторін витребовувались додаткові вихідні данні, які були надані сторонами та зазначені в ухвалі від 11.12.2014 року. Суд не приймає до уваги висновок за результатами проведення експертного дослідження обставин та механізму ДТП від 28.11.2013 року № 01/11-2013, оскільки він складений за вихідними даними, наданими представником позивача, без врахування вихідних даних іншого учасника ДТП, крім того, за клопотанням представника відповідача була призначена судова автотехнічна експертиза та експертом складено відповідний висновок Суд також не бере до уваги висновок експертизи серії СЕ-3-3-007/14 від 15.01.2015 року, в частині, який виконаний за поясненнями третьої особи, за яким дії [PERSON] пов'язані з невиконанням вимог п. 9.4, п. 10.1 та 10.4 ПДР та були умовою та технічною причиною виникнення пригоди, оскільки в цій частині висновок був наданий за вихідними даними, які не узгоджуються з постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.10.2013 року, якою було закрито провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, який оцінювався судом як доказ, був складений саме за порушення п. 10.1, 10.3, 10.4. Відповідно до ст.61 ЦПК України, постанова суду по справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до висновку серії СЕ-3-3-007/14 від 15.01.2015 року було надано висновки згідно пояснень [PERSON], які узгоджуються із постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.10.2013 року, відповідно до яких, дії водія [PERSON] з технічної точки зору не відповідали вимогам п. 12.3 Правил Дорожнього руху України, дії [PERSON] з технічної точки зору не відповідали вимогам п. 12.4 та 13.1 ПДР України, а отже експертом зроблено висновок про те, що в обставинах даної пригоди дії водія [PERSON] пов'язані з невиконанням вимог п. 12.3 ПДР, були технічною причиною виникнення пригоди, а дії водія [PERSON], пов'язані з невиконанням вимог п. 13.1 ПДР, були необхідною умовою виникнення пригоди (а.с. 33-45). Згідно мотивувальної частини висновку, технічна причина виникнення ДТП - це обставини, які з технічної точки зору послужили причиною виникнення аварійної обстановки, під аварійною обстановкою розуміють такий розвиток дорожньо-транспортної пригоди, при якому дорожньо-транспортна пригода стає невідворотною незалежно від подальших дій учасників пригоди. Умова виникнення пригоди - це обставини, що створили небезпечну обстановку, в якій водій ще мав запобігти події, але з яких-небудь причин цього не зробив, тобто це такі обставини, які необхідні, але недостатні для того, щоб пригода відбулася; її могло б і не бути, якби не було причини. Також у висновку експерта зазначено, що дії водія [PERSON] були хронологічно останніми у часі, які могли попередити зіткнення автомобілів (а.с. 40 зворотня сторона) Відповідно до роз'яснень, викладених в п.8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року „Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", шкода, завдана кількома особами, відшкодовується кожною з них у частці, завданій нею (у порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК). У такому самому порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування. Отже на підставі вищевикладеного, враховуючи, що дії позивача були технічною причиною виникнення ДТП, суд визначає, з урахуванням висновку експерта, ступінь вини [PERSON] на 60 % у ДТП, а [PERSON] - на 40%. Згідно із ст.. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. На підставі ст. 29 зазначеного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством. Відповідно до ст. 2 цього Закону відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним Кодексом України, Законом України "Про страхування" та іншими законами і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Згідно ч. 3 ст. 998 ЦК страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Стаття 22 цього Кодексу до реальних збитків відносить втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Отже, з урахуванням ступеня вини [PERSON], підлягає стягненню із страхової компанії 40% від визначеної товарознавчим дослідженням вартості відновлювального ремонту, визначеного станом 14.05.2014 року, що становить 18541,74 грн. та 40 % від витрат, які поніс за складання товарознавчих досліджень, що становить 480 грн. (а.с. 106-107), а всього 18933,74 грн. та судовий збір в сумі 189,34, а також 800 грн витрат на правову допомогу, оскільки вони підтверджені документально(а.с. 208, 210). Із частини 2 та 5 ст 36 "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вбачається, що Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими -прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Отже на підставі вищевикладеного не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення пені із страхової компанії. Оскільки [PERSON] на момент скоєння ДТП знаходився при виконанні своїх трудових обов'язків, покладених на нього сектором медичного забезпечення УМВС України в Чернігівській області, то відповідальність в силу ст.. 1172 ЦК України по відшкодуванню шкоди покладається на останнього. Моральну шкоду суд визначає з урахуванням моральних страждань, яких зазнав позивач, внаслідок пошкодження його транспортного засобу у ДТП у 750 грн та з урахуванням ступеню вини позивача, стягненню підлягає моральна шкода в сумі 300 грн. Пропорційно задоволеним вимогам підлягають стягненню і судові витрати, з сектору медичного забезпечення УМВС України в Чернігівській області на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 10,29 грн.

Outcome: partial