Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

головний лікар КЗ "КПТД № 2"ДОР" Севенко Д.В. звернувся до суду із заявою про примусове лікування у протитуберкульозному закладі [PERSON], [INFO]. Заявник у своїй заяві посилається на те, що хворий [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в КЗ "Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2" ДОР" з 14 жовтня 2013 року з діагнозом: ВДТБ 14.10.13) правої легені (дисемінований) Деструкція (-) МБТ (-) Мазок (-) Культура (0) Резистентність (0) Гістологія (0) Категорія 1 Когорта 3 (2016). З моменту виявлення хвороби, [PERSON] ухиляється від лікування та госпіталізації. Неодноразово викликався дільничною службою диспансеру до лікаря-фтизіатра, однак не з'являвся. 23.07.2015 року [PERSON] звернувся до лікаря-фтизіатра зі скаргами, був дообстежений, та встановлено йому діагноз: ІТБ (18.08.15) легень (дисеиінований) Деструкція (+) МБТ (-) Мазок (-) Культура (+) Резистентність (-) Гістологія (0) Категорія 2 Когорта 3 (2015). 22.08.2015 року [PERSON] був госпіталізований до легеневого відділення № 1. 29.09.2015 року був виписаний за систематичне порушення внутрішньо-лікарняного режиму. Лікування продовжував під супроводом ЛЖВ. За результатом посіву мокроти випадок був закритий, як невдача лікування. 21.07.2016 року встановлений діагноз: : НЛТБ (21.07.16) легень (дисеиінований) Деструкція (+) МБТ (+) Мазок (+) Культура (+) Резистентність (0) Гістологія (0) Категорія 2 Когорта 3 (2016). Повторно був госпіталізований до легеневого відділення № 1, де перебував з 12.09.2016 року по 07.10.2016 року, був виписаний за порушення внутрішньо-лікарняного режиму (самовільно покинув відділення). Далі лікування продовжував під супроводом соціального працівника ЛЖВ На прийом до лікаря-фтизіатра не з'являвся. Неодноразово викликався дільничною службою, але без результату. Лікування перервав. 18.04.2018 року з'явився до лікаря-фтизіатра, призначено обстеження: Рентгенологічно від 18.04.2018 року № 6042 - з обох сторін у верхніх відділах легень на фоні фіброзу різної інтенсивності вогнищеві тіні, справа в 1 м/р зберігається інтенсивна тінь 2,2х1,2 см в діаметрі з чітким наружним контуром. Бактеріоскопія № 3040 від 20.04.2018 року - негативна, посів мокротиння № 3040 від 20.04.2018 року - позитивний (3+). Від стаціонарного лікування хворий ухиляється. На прийом до лікаря-фтизіатра не з'являється. Викликався дільничною службою диспансеру для госпіталізації до профільного відділення КЗ "Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2" ДОР", але без результату. В липні 2018 року направлено листа до Покровського відділу поліції з метою залучення до лікування. Таким чином, вільно пересуваючись містом та не отримуючи належного лікування, [PERSON], будучи хворим на заразну форму туберкульозу, порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії № 81728 від 23.07.2018 року [PERSON] є епідеміологічно-небезпечним для оточуючих, за станом здоров'я повинен пройти курс стаціонарного лікування до стійкого знебацилення. Заявник у своїй заяві просив суд здійснити примусову госпіталізацію [PERSON] до стаціонару КЗ "Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2" ДОР". Представник КЗ "Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2" ДОР" в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи у їх відсутності, заяву підтримують в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з'явився. На підставі ч. 1 ст.345ЦПК України суд вважає можливим розглядати заяву без участі хворого [PERSON], оскільки за даними лікарського висновку № 81728 від 23.07.2018 року він становить загрозу розповсюдження хвороби. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в КЗ "Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2" ДОР" з 14 жовтня 2013 року з діагнозом: ВДТБ 14.10.13) правої легені (дисемінований) Деструкція (-) МБТ (-) Мазок (-) Культура (0) Резистентність (0) Гістологія (0) Категорія 1 Когорта 3 (2016). Відповідно до виписки з медичної картки [PERSON] вбачається, що з моменту виявлення хвороби, [PERSON] ухиляється від лікування та госпіталізації. Неодноразово викликався дільничною службою диспансеру до лікаря-фтизіатра, але без результату. Декілька разів лікувався в легеневому відділенні № 1, але був виписаний за систематичне порушення внутрішньо-лікарняного режиму. Наразі має діагноз: НЛТБ (21.07.16) легень (дисеиінований) Деструкція (+) МБТ (+) Мазок (+) Культура (+) Резистентність (0) Гістологія (0) Категорія 2 Когорта 3 (2016). Рентгенологічно від 18.04.2018 року № 6042 - з обох сторін у верхніх відділах легень на фоні фіброзу різної інтенсивності вогнищеві тіні, справа в 1 м/р зберігається інтенсивна тінь 2,2х1,2 см в діаметрі з чітким наружним контуром. Бактеріоскопія № 3040 від 20.04.2018 року - негативна, посів мокротиння № 3040 від 20.04.2018 року - позитивний (3+). Від стаціонарного лікування хворий ухиляється. На прийом до лікаря-фтизіатра не з'являється. Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії № 81728 від 23.07.2018 року [PERSON] є епідеміологічно-небезпечним для оточуючих, за станом здоров'я повинен пройти курс стаціонарного лікування до стійкого знебацилення. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Ч. 3 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Згідно з ч. 1 ст. 345 ЦПК України справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації суд розглядає не пізніше 24 годин після відкриття провадження у справі. Особі має бути надано право особистої участі в судовому засіданні, за винятком випадків, коли за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби. На підставі ст. 346 ЦПК України розглянувши заяву про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації, суд ухвалює рішення, яким відхиляє або задовольняє заяву. Рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Після набрання законної сили рішенням суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації суд надсилає рішення відповідному органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони майна особи, стосовно якої ухвалено рішення суду. Враховуючи те, що [PERSON] хворий на туберкульоз, форма якого є заразною та який ухиляється від лікування, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про обов'язкову його госпіталізацію до протитуберкульозного закладу КЗ "Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2" ДОР" на строк два місяці. На підставі п. 7 ч. 2 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу. З урахуванням вимог п. 7 ч. 2 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved