Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів та просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, в будинку [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що йому належить будинок [ADDRESS]. З дня свого народження він постійно проживав та на даний час проживає у вказаному будинку. В даному будинку зареєстровані також відповідачі [PERSON] та [PERSON]. 29.12.1979р. він уклав шлюб з відповідачем [PERSON]. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON]. З початку сімейне життя складалося добре, однак з часом дружина почала вести бродяжницький спосіб життя, часто йшла з дому, місяцями проживала в с. Нагірне, Самбірського району, Львівської області. Під час її відсутності він сам виховував дочку. У 1998р. відповідач [PERSON] пішла з дому остаточно, і з цього часу не підтримує з ним жодних відносин. Дочка [PERSON] того ж 1998р. поступила на навчання до Львівської академії ветеринарної медицини, та з цього часу також не підтримує з ним жодних стосунків. Він намагався розшукати відповідачів через головне управління державної міграційної служби України у Львівській області, однак результатів це не дало. Починаючи з 1998р. відповідачі виїхали з будинку, і з цього часу у вказаному житлі не проживають, не сплачують комунальні послуги, в будинку немає їх особистих речей, однак такі залишаються зареєстрованими в даному будинку. Він змушений проводити оплату за комунальні послуги враховуючи і відповідачів, витрачаючи на це значні кошти, чим ставлять його пенсіонера у складне матеріальне становище, одночасно не має можливості оформити субсидії, однак відповідачі добровільно не виписуються з будинку, хоча в ньому не проживають з 1998р.. А тому, вимушений звернутись з даним позовом до суду. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю пославшись на обставини викладені в позовній заяві, додатково пояснив, що відповідач [PERSON] колишня дружина, а [PERSON] дочка. До 1998р. відповідачі проживали та були зареєстровані в його будинку. Потім відповідачі виїхали з будинку у невідомому йому напрямку. Як стало відомо на даний час, його колишня дружина перебуває на заробітках в Італії, а донька проживає в м. Львові. Спірний будинок належав його батькам [PERSON] та [PERSON], які давно померли. На час смерті він постійно проживав з батьками, в нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини не звертався, оскільки не вважав за потрібне. Зважаючи на те, що відповідачі не проживають в спірному будинку протягом тривалого часу, просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила повністю, додатково пояснила, що з народження до 2003р. разом з матір"ю та батьком проживали в спірному будинку в с.Добряни Стрийського району. В подальшому відносини батьків дуже погіршились, батько постійно вчиняв скандали ображав та бив їх, а потім вигнав з будинку. Після чого її мати [PERSON] поїхала на заробітки в Італію, а вона поїхала на навчання в м. Львів та поселилась в гуртожитку. На даний час вона з сім"єю винаймає квартиру в м. Львові. Протягом всього часу неодноразово намагалась порозумітись з батьком та потрапити в будинок, щоб взяти деякі особисті речі, які там залишились, однак марно. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив, пояснив, що відповідач [PERSON] з 2002р. тимчасово перебуває на заробітках в Італії, має дозвіл на роботу та проживання в даній країні. Однак після, повернення в Україну має намір проживати в спірному будинку в с.Добряни. Просить в задоволенні позову відмовити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що являється дільничим інспектором Стрийського МВ, зокрема в с. Добряни Стрийського району. Протягом останніх років до нього декілька разів зверталась [PERSON], яка просила допомогти їй потрапити в будинок, оскільки її батько [PERSON] перешкоджає їй в цьому. Вони разом з [PERSON], а також дільничим [PERSON] виходили на місце, однак розмова зі [PERSON] не складалась, він в грубій формі виштовхав та не допустив їх до будинку. Аналогічними показами свідка [PERSON] - дільничого інспектора Стрийського МВ. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як беззаперечно встановлено судом, та стверджується довідкою Добрянської сільської ради від 5.01.2015р., про те що згідно відомостей занесених у погосподарських книгах на 1977-79 р.р. головою сім"ї господарства по [ADDRESS] записана [PERSON]. У 1981 р. запис голови сім"ї вищевказаного господарства змінено на [PERSON] у зв"язку зі смертю [PERSON]. Відомості щодо власника даного господарства в погосподарських книгах відсутні. Даний житловий будинок у комунальній власності громади села Добряни Стрийського району не рахується. Як видно з інформаційних довідок Стрийської державної нотаріальної контори від 13.01.2015р. спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] (відповідно батька та матері позивача) не заводились. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час прийняття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. На момент смерті матері [PERSON], позивач [PERSON] проживав разом із нею та був зареєстрована у спірному будинку, таким чином відповідно до положень ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. В даному будинку зареєстровані позивач [PERSON] та до квітня 2014р. були зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] колишня дружина та донька позивача. Однак, відповідачі на даний момент у вказаному будинку не проживають. Відповідач [PERSON] з 2002р. перебуває на заробітках в республіці Італія, що стверджується копією паспорта та дозволом на роботу (а.с. 38-40), а донька [PERSON] проживає з сім"єю в м. Львові. На підставі заочного рішення Стрийського міськрайонного суду від 13.03.2014р., відповідачів [PERSON] та [PERSON], 25.04.2014р. було знято з реєстрації в будинку по [ADDRESS]. Однак, ухвалою Стрийського міськрайонного суду від 28.10.2014р., вищевказане заочне рішення суду було скасоване, справа призначена до розгляду в загальному порядку. Як вбачається з позовної заяви (а.с. 2,3) [PERSON] подав позов на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України, а відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Впродовж розгляду справи позивач незважаючи на неодноразові роз"яснення суду свої позовні вимоги не змінював. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі. Глава ж друга ЖК України, до якої входить ст. 71 ЖК України, регулює правовідносини користування жилим приміщенням в будинках державного і громадського житлового фонду. Тому в заявленому позивачем позові з підстав ст. 71 ЖК України слід відмовити, оскільки спірний будинок не відноситься до державного чи громадського житлового фонду, а перебуває у фактичній власності позивача.

Outcome: dismissed