Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

16.09.2013 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати прилюдні торги з продажу квартири [ADDRESS], яка належить її на праві власності, такими, що проведені з порушенням вимог закону, визнати недійсними протокол проведення прилюдних торгів від 28.08.2013 року № 11-1103/13/2, та визнати незаконним акт про проведення прилюдних торгів від 04.09.2013 року № 792/5 затверджений начальником відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України Черноволовим В.А. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилається на те, що на виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 03.12.2010 року про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 5 725 965,89 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентна 45 864 986 грн. 86 коп., 28.08.2013 року були проведені прилюдні торги з продажу вищезазначеного майна. У своїй позовній заяві [PERSON] зазначає, що прилюдні торги відбулися з грубими порушеннями діючого законодавства, Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15.07.1999 року № 42/5. Зокрема, [PERSON] зазначила, що порушення п. 3.6 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна полягало в тому, що інформаційне повідомлення № 508439 від 08.07.2013 року про проведення прилюдних торгів не мітить відомостей про строки сплати гарантійного внеску учасника прилюдних торгів, що на думку позивача є суттєвим порушенням процедури торгівлі, т.я. воно вплинуло на результати торгів, зменшило можливість участі в торгах потенційних покупців і вплинуло на формування стартової ціни реалізації майна на повторних торгах, що, як зазначає позивач порушило її права на погашення боргу за рахунок продажу майна за найкращою ціною. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON].в судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON], просив позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та додаткових обґрунтуваннях до позовних вимог. В судовому засіданні 11.06.2014 року представник позивачки [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про продовження розгляду справи за його відсутності. Суд, з урахуванням думки всіх учасників процесу, ухвалив продовжити розгляд справи за відсутності представника позивача. Представники відповідачів - [PERSON], Державної виконавчої служби України в судовому засіданні заперечували проти позову [PERSON], просили відмовтитьи в його задоволенні посилаючись на безпідставність та недоведеність позовних вимог. Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" не направив до участі в розгляді справи свого представника. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника цього відповідача. Представник третьої особи - Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" заперечував проти позовних вимог [PERSON], просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на безпідставність та недоведеність позовних вимог [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного. Встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-3722/2010, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 20.05.2011 про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" заборгованості за кредитним договором №1239н-09-07 від 25.09.2007, яка станом на 06.10.2009 становить 5 725 965,89 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентна 45 864 986 грн. 68 коп., 1 100 грн. штрафу за невиконання зобов'язань, судовий збір у суму 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн. 27.05.2011 року державним виконавцем у відповідності до статей 5, 11, 17, 25 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 26751228 по виконанню виконавчого листа № 2-3722/2010, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 20.05.2011 року. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України проведено опис й арешт майна: однокімнатної квартири [ADDRESS]. 09.04.2013 державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Зазначена постанова направлена для виконання ТОВ "Оціночна компанія "ВЕГА" та сторонам виконавчого провадження до відома. Відповідно до висновку з незалежної оцінки майна ринкова вартість однокімнатної квартири [ADDRESS], ринкова вартість становить 699 100 грн.. У відповідності до частини третьої статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження ознайомлені з вартістю арештованого майна. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження з повідомленням про вартість арештованого майна ознайомлені представник ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна", [PERSON] 13.06.2012 року. В строки передбачені частиною третьою статті 58 Закону України "Про виконавче провадження", сторони виконавчого провадження не надали державному виконавцю заперечення щодо оцінки майна, що сторонами не оспорюється. Враховуючи, що [PERSON] є боржником у виконавчому провадженні своє "право на погашення боргу за рахунок продажу майна за найкращою ціною" вона мала можливість реалізувати та захистити під час проведення оцінки його майна у порядку, передбаченому статтею 58 Закону України "Про виконавче провадження". Проте, як вбачається з наведеного вище, позивачка незалежну оцінку майна не оспорювала. Виходячи з цього, твердження позивача про те, що допущені під час підготовки торгів порушення порушили права позивача на погашення боргу за рахунок продажу майна за найкращою ціною не заслуговують на увагу. Порядок реалізації майна на яке звернено стягнення визначено статтею 62 Закону України "Про виконавче провадження" та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 № 68/5 (далі - Тимчасове положення). Відповідно до статті 62 Закону реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Вищевказане Тимчасове положення визначає умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно. Зокрема, пунктом 1.2 Тимчасового положення передбачено, що прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладено відповідний договір. Згідно з пунктом 3.11. Тимчасового положення спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Таким чином обов'язок щодо розміщення інформації про проведення прилюдних торгів покладається на спеціалізовану організацію. Судом встановлено, що на 25.07.2013 були призначені перші прилюдні торги по реалізації однокімнатної квартири, загальною площею 55, 20 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], про що ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" листом №4443/13 від 08.07.2013 повідомило Державну виконавчу службу України, [PERSON] та ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна", що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. В матеріалах справи наявний лист ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" про повідомлення Державну виконавчу службу України, [PERSON], ПАТ "Банк "Петрокоммерц-Україна" про призначення прилюдних торгів з реалізації майна на 25.07.2013 о 14:00 год. Листом від 25.07.2013 ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" повідомило, що прилюдні торги з реалізації майна, а саме квартири [ADDRESS], не відбулись у зв'язку із відсутністю зареєстрованих покупців. Виходячи з положень частини п'ятої статті 62 Закону державним виконавцем проведено уцінку майна на 25 % про, що складено акт від 02.08.2013 року. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження ВП № 26751228 ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" листом від 09.08.2013 повідомило Державну виконавчу службу України, [PERSON], ПАТ "Банк "Петрокоммерц-Україна" про призначення прилюдних торгів з реалізації майна на 28.08.2013 о 14:00 год.. 28.08.2013 року були проведені прилюдні торгі з продажу квартири [ADDRESS]. Відповідно до Протоколу проведення прилюдних торгів по реалізації майна, яке належить [PERSON] від 28.08.2013 № 11-1103/1ЗУ2 переможцем прилюдних торгів є [PERSON]. Пунктом 6.1 Тимчасового положення визначено, що після повного розрахунку покупців за придбане майно, на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копії документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби. На підставі вище викладено державним виконавцем видано Акт про проведення прилюдних торгів від 04.09.2013 року № 792/5. Відповідно до пункту 6.4 Тимчасового положення на підставі цього Акту нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. У постановах від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12, від 18 вересня 2013 року у справі № 6-76цс13 Верховний Суд України зазначив, що виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі- продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів. Вбачається, що підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в зазначеному Міністерстві 02 листопада 1999 року за № 745/4838. При вирішенні таких спорів суду слід встановити такі факти: чи мало місце порушення вимог Тимчасового положення та інших норм при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів та чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів. Разом з цим, судом під час розгляду справи встановлено, що при проведенні прилюдних торгів 28.08.2013 року з продажу квартири [ADDRESS] не було допущено порушення вимог Тимчасового положення та інших норм, які регулюють проведення прилюдних торгів. З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку про те, що прилюдні торги з продажу квартири [ADDRESS], які відбулися 28.08.2013 року, проведені з дотриманням вимог чинного законодавства. Посилання позивачки [PERSON] на те, що прилюдні торги відбулися з грубими порушеннями Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15.07.1999 року № 42/5, є безпідставними оскільки, по-перше, у позовній заяві не міститься посилання на жодну норму вказаного нормативно-правового акту, яка начебто була порушена відповідачами, по-друге, пунктом 1.1. вказаного Порядку прямо передбачено, що він регулює реалізацію арештованого майна, за винятком нерухомого майна, майна, вилученого законом з обігу, та майна, зазначеного в частині п'ятій статті 55 Закону України "Про виконавче провадження". Не заслуговують на увагу і твердження позивачки про те, що допущені порушення під час підготовки оспорюваних прилюдних торгів торгів зменшили можливість участі в торгах потенційних покупців та порушили права позивача на погашення боргу за рахунок продажу майна за кращою ціною, з огляду на наступне. Відповідно до частини першої статті 3, статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За змістом положень статті 215 Цивільного процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення суду зазначається, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду. Відповідно до частини четвертої статті 60 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може грунтуватися на припущеннях. Разом з цим, позивач не вказує у позові, яка саме особа була позбавлена можливості прийняти участь у оспорюваних прилюдних торгах через ймовірну наявність порушень порядку підготовки до їх проведення, не зазначено і доказів на підтвердження зазначених обставин. Позивачкою також не обґрунтовано в позові які її права зазначеними вище обставинами були порушені. Посилання позивачки [PERSON] на те, що відсутність у інформаційному повідомленні інформації про строк сплати гарантійного внеску та ненадання потенційним покупцям строку на сплату гарантійного внеску є суттєвими порушеннями процедури торгів, є безпідставним враховуючи наступне. Окремими нормами Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5, передбачені певні строки, в межах яких спеціалізована організація, яка проводить прилюдні торги, повинна вчинити відповідні дії щодо їх проведення. Так, п. 3.3. Тимчасового положення передбачено, що прилюдні торги повинні бути проведені в двомісячний строк з дня одержання спеціалізованою організацією заявки державного виконавця на їх проведення. Пунктом 3.5. Тимчасового положення встановлено, що спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує на відповідному веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується. Оголошення про проведення прилюдних торгів має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту укладення договору про реалізацію майна, а у випадку проведення повторних торгів - не пізніше семи днів з моменту переоцінки майна. Відповідно до підпункту 9 пункту 3.6. Тимчасового положення в інформаційному повідомленні зазначається, у тому числі, кінцевий термін реєстрації для участі у прилюдних торгах. З аналізу наведеної вище норми вбачається, що її зміст не містить жодного застереження про те, що вказаний термін повинен настати не раніше чи не пізніше певного строку до дня проведення торгів. Таким чином, кінцевий термін реєстрації для участі у прилюдних торгах визначається спеціалізованою організацією на власний розсуд в межах загального строку їх проведення. Водночас, відсутність в інформаційному повідомленні відомостей про строки сплати гарантійного внеску учасника прилюдних торгів жодним чином не обмежує право такого учасника на сплату внеску, а навпаки, розширює для нього цю можливість. Адже в такому випадку строк сплати гарантійного внеску фактично спливає одночасно із кінцевим терміном реєстрації для участі у прилюдних торгах. В протилежному випадку спеціалізована організація мала би право на абсолютно законних підставах звузити тривалість цього строку, наприклад, до двох днів, у той час як строк реєстрації для участі у прилюдних торгах складатиме чотири дні. Таким чином, зазначені позивачем обставини жодним чином не свідчать про порушення спеціалізованою організацією порядку підготовки до проведення прилюдних торгів, а також про порушення прав позивача, який відповідно до пункту 3.11. Тимчасового положення як боржник письмово повідомляється спеціалізованою організацією виключно про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Суд також вважає безпідставними посилання позивачки на те, що оспорювані прилюдні торгі були проведені з порушенням норм діючого законодавства з огляду на те, що на час їх проведення була чинна ухвала Шевченківського районного суду м. Києва про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження нерухомого майна, оскільки дана обставина жодним чином не впливала на можливість проведення оскаржуваних прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна позивача. З огляду на викладені вище обставини суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання прилюдних торгів такими, що проведені з порушенням вимог закону, про визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів від 28.08.2013 року, та про визнання незаконним Акту про проведення прилюдних торгів від 04.09.2013 року, а тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed