Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо сина - [PERSON], [INFO] Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з жовтня 2012 року проживають окремо. Син проживає разом з позивачем. Відповідачка ухиляється від виконання своїх материнських обов"язків, не цікавиться життям сина. Відповідачка зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, періодично йде з дому та може бути відсутньою кілька днів і навіть тижнів. В 2011 році та 2013 році [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання своїх материнських обов"язків. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали доводи та вимоги позовної заяви. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечили проти вимог позовної заяви. Прокурор в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Представник третьої особи в засідання суду не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення учасників судового процесу та свідків, дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є матір"ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Як стверджують сторони в судовому засіданні, син проживає з позивачем. Згідно пояснень позивача та свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідачка зловживає спиртними напоями, неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки. Водночас в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачка є хронічним алкоголіком, перебуває на обліку у нарколога, тощо. Згідно оглянутих в судовому засіданні матеріалів адміністратвиної справи №3-4229/11 встановлено, що постановою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 02.11.2011р. [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КпАП України та обрано їй адміністратвине стягнення у вигляді попередження. Рішенням виконкому Житомирської міської ради №373 від 17.09.2014р. затверджено висновок органу опіки та піклування щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в п.15, п.16 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 року по справі "Савіни проти України" зазначається "що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини." Ні позивач, ні орган опіки та піклування, який надав висновок щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав, не довели та не надали суду доказів, в чому полягає захист інтересів 5 -річного [PERSON] шляхом позбавлення відповідачки батьківських прав. З огляду на наведене, враховуючи характер поведінки відповідачки та її ставлення до дитини, наявність певних перешкод у спілкуванні з дитиною, що створені саме позивачем та останнім в судовому засіданні не заперечувалося, а також, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що підстави, зазначені у ст.164 СК України, для позбавлення відповідачки батьківських прав відсутні. Висновок органу опіки та піклування є недостатньо обґрунтованим, та таким, що суперечить інтересам дитини, а тому у задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed