Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач - голова Недригайлівської РДА Панченко С.М., як представник органу опіки та піклування, звернувся до суду в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], зареєстровану та проживаючу за адресою. [ADDRESS], відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину. Представник позивача Іщенко Т.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у позові та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог так як хоче виховувати своїх дітей сама. Представник третьої особи, КЗСОР «Хоружівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області» Миколаєнко В.Г., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Зазначивши, що [PERSON], 2014 р.н. перебуває у їхньому закладі з 07 березня 2018 року по теперішній час. Мати дитини, [PERSON], відвідувала свою дитину до 06 листопада 2018 р., але з того часу до центру вона не з'являлась, з дитиною не спілкувалася. Представник третьої особи Тернівської селищної ради, Руденко В.В., проти задоволення позову не заперечувала та зазначила, що питання відносно невиконання відповідачем, [PERSON], своїх батьківських обов'язків, розглядалося на виконкомі Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області. Представник третьої особи, КЗСОР "Штепівський навчально-реабілітаційний центр", в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив суд їх задовольнити так, як [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків, що виражається у тому, що вона не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, [PERSON], майже не відвідує її в закладі, недостатньо спілкується з нею, не цікавиться її здоров'ям та успіхами у навчанні, не допомагає матеріально. Суд, заслухавши доводи представника позивача, думку відповідача, пояснення представників третіх осіб, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], яка народилася в селищі Терни, Недригайлівського району Сумської області, її батьками в графі "Батьки" зазначені: Батько - [PERSON], громадянство - України, Мати - [PERSON], громадянство - України (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], яка народилася в селищі Терни, Недригайлівського району Сумської області, її батьками в графі "Батьки" зазначені: Батько - [PERSON], громадянство - України, Мати - [PERSON], громадянство - України (а.с.7). Ч. 3 ст. 51 Конституції України визначає, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В частинах 1, 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. [PERSON], [INFO], з 07 березня 2018 року по теперішній час перебуває в КЗСОР «Хоружівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області» та знаходиться на неповному державному забезпеченні, а [PERSON], [INFO], перебуває в КЗСОР "Штепівський навчально-реабілітаційний центр". Батько дітей [PERSON] помер. Мати дітей, їх вихованням, утриманням не займається, майже не відвідує їх, не цікавиться їхнім здоров'ям, не достатньо спілкується з ними, не допомагає матеріально. Як вбачається із актів обстеження житлово-побутових умов проживання гр. [PERSON] в будинку відсутні належні умови для проживання та виховання дітей, в будинку антисанітарія, майже відсутні продукти харчування, сім'я не забезпечена дровами для опалювання будинку, з підсобного господарства нічого не тримає. Рішеннями виконавчого комітету Тернівської селищної ради Сумської області, гр. [PERSON], неодноразово попереджали її про відповідальність за неналежне виховання, утримання дітей, способу її життя, нецільового використання дитячих коштів. Наведені вище обставини переконують суд в тому, що поведінка відповідачки відносно її дітей, є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов'язками. Відповідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно ч.2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавленні батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дітей. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 193 Сімейного Кодексу України якщо батьки не беруть участі в утриманні дітей, влаштованих до державного або комунального закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватись на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (ч. 3 ст. 193 Сіменйого Кодексу України). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Згідно зі ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подачу до суду позовної заяви з вимогою немайнового характеру у 2018 р. становила 704,80 грн., так як позов поданий 09 листопада 2018 р. Враховуючи те, що сторона позивача звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то сплата судового збору на користь держави покладається на відповідача, тобто, з відповідача [PERSON] на користь держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved