Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

22.02.2017 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Миколаївської місцевої прокуратур №1 в інтересах держави в особі Міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва про стягнення з [PERSON] на користь держави в особі Міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва витрати на лікування потерпілого від злочину [PERSON] у розмірі 7 512,68 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що у ході досудового розслідування факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України встановлено, що 29.09.2016 року близько 19 год. 30 хв. [PERSON] керуючи автомобілем «КІА-Ceed» (реєстраційний номер [NUMBER] ) перед регульованим світлофором перехрестям вулиць Пушкінської та Потьомкінської у м. Миколаєві, грубо порушив вимоги п.п. 2,3 «б», 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, виїхавши на перехрестя та розпочавши поворот ліворуч не надав перевагу в русі мопеду «YAMAHA SA-16» (без реєстраційного номеру) під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок вказаних дій [PERSON] відбулося зіткнення зазначених вище транспортних засобів, у зв`язку з чим [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1921 від 24.11.2016, громадянином [PERSON] отримано тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток середньої/нижньої третини лівої гомілки, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я. У зв`язку із отриманими внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженнями [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в міській лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва (далі - МЛШМД). Згідно довідки бухгалтерії МЛШМД №93 від 29.11.2016, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні МЛШМД 25 ліжко-днів у період з 29.09.2016 по 24.10.2016. Вартість стаціонарного лікування [PERSON] за вказаний період склала 7 512,68 грн. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва зід 05.01.2017 у кримінальній справі №490/12355/16-к [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим. Заявлений прокурором у кримінальній справі №490/123 5 5/16-к цивільний позов до [PERSON] про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 05.01.2017 залишено без розгляду. З огляду на те, що МЛШМД фінансується за рахунок коштів державного бюджету та лікарнею не вжито заходів до стягнення витрачених на лікування потерпілого від злочину [PERSON] коштів у сумі 7512,68 грн., вбачаються підстави для звернення прокурора до суду. 25.06.2021 року представник Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" на адресу суду направив клопотання, в якому просить розглядати справу за його відсутності, вимоги викладені у позовній заяві прокурора підтримує, просив позов задовольнити. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 23.11.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням статтей 280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що у ході досудового розслідування факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України встановлено, що 29.09.2016 року близько 19 год. 30 хв. [PERSON] керуючи автомобілем «КІА-Ceed» (реєстраційний номер [NUMBER] ) перед регульованим світлофором перехрестям вулиць Пушкінської та Потьомкінської у м. Миколаєві, грубо порушив вимоги п.п. 2,3 «б», 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, виїхавши на перехрестя та розпочавши поворот ліворуч не надав перевагу в русі мопеду «YAMAHA SA-16» (без реєстраційного номеру) під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок вказаних дій [PERSON] відбулося зіткнення зазначених вище транспортних засобів, у зв`язку з чим [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1921 від 24.11.2016, громадянином [PERSON] отримано тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток середньої/нижньої третини лівої гомілки, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я. У зв`язку із отриманими внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженнями [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в МЛШМД. Згідно довідки бухгалтерії МЛШМД №93 від 29.11.2016, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні МЛШМД 25 ліжко-днів у період з 29.09.2016 по 24.10.2016. На підставі довідки Міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва за №93 від 29.11.2016 року вартість лікування хворого [PERSON] складає 7 512,68 грн. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва зід 05.01.2017 у кримінальній справі №490/12355/16-к [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим. Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» №11 від 07 липня 1995 року, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Пунктами 2, 3, 4 вказаного Порядку передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (Республіки Крим, місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Згідно довідки "Міської лікарні ШМД" від 29.11.2016 за №93, [PERSON] перебував на лікуванні в травматологічному відділенні КНП ММР "Міської лікарні швидкої медичної допомоги" з 29.09.2016 по 24.10.2016. На лікування потерпілого від злочину закладом охорони здоров`я витрачено 7512,68 грн. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне даний позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Комунального некомерційного підприєства Миколаївської міської ради "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" витрати на лікування особи потерпілої від злочину - громадянина [PERSON] , у розмірі 7512,68 грн.

Outcome: approved