Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

28 липня 2021 року Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, який виконує функції органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно їх неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що на обліку Служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (далі за текстом - ССД по Холодногірському району) перебуває малолітня, [PERSON] , [INFO] , що опинилась у складних життєвих обставинах (батьки дитини ухиляються від виконання батьківських обов`язків). Мати дитини, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини, [PERSON] , [INFO] , постійно проживав з родиною та донькою за адресою: [ADDRESS] , в теперішній час проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Малолітня [PERSON] , [INFO] , з 2008 по 2013 роки вже перебувала на обліку ССД по Холодногірському району, як дитина що опинилась у складних життєвих обставинах, батьки якої ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Після проведення спеціалістами ССД по Холодногірському району профілактичних заходів, які позитивно вплинули на виконання батьками своїх батьківських обов`язків відносно дитини, малолітня [PERSON] була знята з обліку. Малолітня [PERSON] , [INFO] , згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 30.06.2020 року була виявлена без супроводу батьків на вулиці та доставлена до КНП "Міська дитяча клінічна лікарня № 19" Харківської міської ради (далі - МДКЛ № 19). Малолітня [PERSON] розповіла, що її мати [PERSON] веде аморальний спосіб життя, тривалий час не працює, зловживає алкогольними напоями, виганяє її з дому, збирає вдома осіб асоціальної поведінки з якими розпиває алкогольні напої та які вчиняють в квартирі сварки та бійки між собою, не цікавиться її проблемами та не опікується нею, тому [PERSON] не хоче більше проживати разом з матір`ю. В ході чергового конфлікту при вживанні алкогольних напоїв мати у 2019 році отримала тяжку травму печінки, перенесла операцію. Також дитина повідомила, що її батько [PERSON] теж зловживає алкогольними напоями, часто приходить к ним додому та разом з матір`ю зловживає алкогольними напоями, не цікавиться її проблемами, тому дитина не хоче проживати разом з батьком та його старою, хворою матір`ю. [PERSON] виявила бажання щоб її тимчасово влаштували до Центру соціально - психологічної реабілітації дітей та її батьків позбавили батьківських прав. Представниками Департаменту сліжб у справах дітей збиралась інформація щодо батьків дитини, умов її проживання та навчання. Отримана інформація на переконання позивача свідчить про те, що батьки [PERSON] своєю свідомою поведінкою, а саме цинічним нехтуванням батьківськими обов`язками, систематично порушують права та інтереси дитини. Вказані порушення прав дитини з боку батьків, без необхідного захисту порушених прав, можуть призвести в подальшому до негативних наслідків у її житті. За клопотанням ССД по Холодногірському району на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради, яке відбулось 21.07.2020 року, було розглянуто питання щодо позбавлення батьківських прав матері, [PERSON] , батько дитини, [PERSON] , відносно малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на її утримання. Членами Комісії було ухвалено: вважати доцільним позбавлення батьківських прав, [PERSON] , та [PERSON] , відносно малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на її утримання. Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради підготувати та подати до суду відповідну позовну заяву. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав з підстав викладених в ньому, просив суд постановити рішення, яким позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх неповнолітньої доньки та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини з кожного в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, шляхом коштів на користь дитячого будинку, дитячого будинку сімейного типу, опікуна (піклувальника) або прийомних батьків, до яких буде влаштовано дітей. Відповідачі у судові засідання жодного разу не з"явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, відзив на позовну заяву не надавали, Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі„Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України, та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Положеннями вказаної вище статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей. Батьківські права є в той же час і обов`язками батьків з виховання дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов`язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав. Судом встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] (прізвище змінено після укладення шлюбу із [PERSON] ) та [PERSON] , є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку Служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах (дитина, батьки якої ухиляються від виконання батьківських обов`язків). Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, який, відповідно до Положення, затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.11.2015 № 7/15 «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання» в редакції рішення 16 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 08.11.2017 № 799/17, виконує функції органу опіки та піклування при розгляді в суді справ, пов`язаних із захистом житлових, майнових та особистих немайнових прав дітей. Малолітня [PERSON] , [INFO] , згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 30 06.2020 року була виявлена без супроводу батьків на вулиці та доставлена до КНП "Міська дитяча клінічна лікарня № 19" Харківської міської ради (далі - МДКЛ № 19). [PERSON] виявила бажання щоб її тимчасово влаштували до Центру соціально - психологічної реабілітації дітей та її батьків позбавили батьківських прав, де вона перебуває і до теперішнього часу. Спеціалістами ССД по Холодногірському району разом з представником Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Холодногірського району м. Харкова 03.07.2020 року були обстежені умови проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що житло розміщене на 1 поверсі 2 - х поверхового будинку, складається з 2 кімнат, кухні, коридору, вбиральні, в наявності зручності, холодильник, телевізор, меблі, продуктів харчування дуже мало, готові страви практично відсутні. Для дитини є окрема кімната з меблями, в наявності дитячі речі. Мати повідомила, що вона не працює, продукти харчування купує та приносить батько дитини - [PERSON] , який прийшов з продуктами під час відвідування родини. Центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Холодногірського району м. Харкова (далі - ЦСССДМ) листом від 10.07.2020 надано інформацію, що при комісійному виходу 03.07.2020 до родини [PERSON] за адресою : [ADDRESS] встановлено: за вказаною адресою у двокімнатній квартирі проживає [PERSON] , яка має малолітню доньку [PERSON] , 2006 року народження. Мати, [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, не працює, її теперішній чоловік [PERSON] перебуває в слідчому ізоляторі, на підставі звинувачування у скоєнні кримінального правопорушення. В родині існує непорозуміння між матір`ю, батьком, який приходить до дитини та донькою. З матір`ю, [PERSON] , була проведена профілактична бесіда щодо необхідності задоволення базових потреб дитини в харчуванні та розвитку, веденні здорового способу життя, запропоновано відвідування ЦСССДМ з метою отримання соціально-педагогічних консультацій, але матір`ю не надано погодження на співпрацю з працівниками Центру. У судовому засіданні була допитана у якості свідка фахівець соціальної роботу Центру соціальних служб Холодногірського району м. Харкова [PERSON] , яка підтвердила інформацію викладену у листі. Також повідомила, що дитина [PERSON] на час обстеження перебувала у лікарні. З нею також проводилась бесіда, та дівчина стверджувала що вона не хоче повертатися до батьків, не бажає проживати з матір`ю. Матері дитини було запропоновано Центром сприяння у працевлаштуванні, в проведенні у Центрі соціально-педагогічних консультацій, але вона від послуг Центру письмово відмовилась. В ході бесіди із матір`ю дівчини вбачалось байдуже ставлення до того, що її можуть позбавити батьківських прав щодо доньки. Крім того, у якості свідка було допитано фахівця Центру соціальних служб Холодногірського району м. Харкова [PERSON] , який повідомив, що родину [PERSON] знає вже тривалий час. Неодноразово виходив за адресою проживання. Раніши вирішувалось питання щодо батьківських прав відносно старшої доньки. Умови проживання належні, але з боку батьків не має взагалі догляду. Раніше батько якось допомагав, але останній час і він зник. До матері неодноразово зверталися, пропонували допомогу, проводили роз`яснювальні бесіди, в тому числі і наслідки невиконання батьківських обов`язків. В минулому році також виходили за місцем проживання. Жодних покрашень не відбувалось, мати зловживала спиртними напоями, спілкувалась з антисоціальними особами. Батька не бачили вже майже рік, на контакт не виходить. Належного догляду за донькою [PERSON] батьки не здійснюють. За інформацією адміністрації Харківської загальноосвітньої школи № 136 ХМР [PERSON] , [INFO] у 2019/2020 навчальному році закінчила 7-Б клас, переведена до 8 класу, навчається в школі з першого класу. Вероніка навчається не в повну міру своїх можливостей, знання дитини знаходяться на середньому та низькому рівні, відсутня мотивація до навчання, не виконує домашні завдання, має низький загальний та інтелектуальний розвиток, але дисципліну не порушує. Дитина не відвідує гуртки та секції, не має авторитету серед однолітків, була помічена у пізній час з хлопцями старшими за неї на вулиці без супроводу батьків. На запрошення з`явитися до школи для бесіди мати не реагувала. Адміністрація школи зазначає, що мати [PERSON] безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків, щодо виховання та утримання малолітньої [PERSON] , не цікавиться шкільним життям дитини, не здійснює контролю щодо виконання домашніх завдань, батьківськи збори не відвідує, ігнорує зауваження педагогів щодо покращення навчання дитини, не контактує з класним керівником, вживає алкогольні напої. Батько, [PERSON] , проживає окремо від дитини. На виклики до школи реагує, під час спілкування повідомив, що контроль над дитиною ускладнений різним місцем проживання з донькою. Певний час [PERSON] проживала з батьком та його матір' ю за адресою: [ADDRESS] . На теперішній час дитина проживає зі своєю матір`ю. У судовому засіданні були допитані у якості свідків вчителя ХЗОШ № 136. Так свідок [PERSON] , пояснила, що вона працює вчителем початкових класів ХЗОШ № 136, та вела клас у якому навчалась [PERSON] . З першого класу дівчиною більше займався батько. Мати якщо і бачили, то вона завжди була у стані алкогольного сп`яніння. Інколи зі школи [PERSON] забирав сусід. Відомо, що батько жив окремо. У квартирі де проживала дівчинка, вона бувала кілька разів. Перший раз у квартирі був безлад. Потім зробили ремонт, обладнали місце для навчання дівчини. Щодо навчання, то [PERSON] майже не виконувала уроки. Мати ніколи не цікавилась її навчанням. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює вчителем у школі № 136, та веде класне керівництво 5-7 класів. Вероніку знає з 5-го класу. Дівчина часто пропускала школу. Вона, як вчитель, кілька разів виходила за місцем проживання [PERSON] . Двері ніхто не відчиняв. Сусіди казали, що вони вдома, але мати напевно нетвереза спить. Дівчина могла поговорити через двері. Фізично дівчина не відставала у розвитку, але була дуже худа. Інколи була одягнена не за погодними умовами. На контакт дівчина не йшла. Контролю зі сторони батьків не відчувалось. Мати взагалі не цікавилась навчанням доньки, не здійснювала контроль. Батько один раз прибув на виклик до школи у 2018 році, з ним була проведена бесіда. Також писали звернення до Служби у справах дітей, оскільки у 7-й клас [PERSON] фактично не ходила. На запит ССД по Холодногірському району спеціалісти ССД по Індустріальному району здійснили вихід за адресою: [ADDRESS] за місцем проживання батька [PERSON] , але він був відсутній. Вдома перебувала його мати, [PERSON] , 1942 року народження, яка не надала доступу до вказаної квартири та відмовилась надавати будь які пояснення про її онуку, [PERSON] , про що було складено акт про відмову від надання пояснень. Таким чином, обстежити умови проживання та отримати пояснення батька та бабусі дитини не виявилося можливим. На письмове та телефонне запрошення, з`явитися до ССД по Індустріальному району для проведення бесіди відносно подальшого виконання своїх батьківських обов`язків, батько [PERSON] не з`явився. Відповідно до довідки Холодногірського відділу поліції ГУНП в Харківській області мати, [PERSON] за місцем проживання: [ADDRESS] характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, підтримує зв`язок з раніш судимими, від сусідів щодо неї надходили скарги про порушення громадського порядку, мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки [PERSON] . За клопотанням ССД по Холодногірському району на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради, яке відбулось 21.07.2020 року, було розглянуто питання щодо позбавлення батьківських прав матері, [PERSON] , батько дитини, [PERSON] , відносно малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на її утримання. Членами Комісії було ухвалено: вважати доцільним позбавлення батьківських прав, [PERSON] , та [PERSON] , відносно малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на її утримання. Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради підготувати та подати до суду відповідну позовну заяву. Як зазначалось, неповнолітня [PERSON] перебуває у КЗ «Харківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей». Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 23.04.2021 року були витребувані у КЗ «Харківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей» відомості щодо обставин перебування дитини [PERSON] , [INFO] . На виконання ухвали суду а дміністрація КЗ «Харківський обласний ЦСПРД» надали відповідь № 12-04/374 від 25.06.2021 року, у якому зазначили наступне. [PERSON] перебуває в закладі з 11.11.2020. Дитина може перебувати у Центрі протягом часу, необхідного для її реабілітації, але не більше ніж 9 місяців. Термін перебування дитини у Центрі закінчиться 11.08.2021. Прийняті до Центру діти забезпечуються повноцінним п`ятиразовим харчуванням, засобами особистої гігієни, одягом, взуттям відповідно до сезону, шкільним приладдям, відповідно до норм чинного законодавства України. Діти навчаються в загальноосвітній школі поблизу Центру. У зв`язку з установленням з 12 березня 2020 року на всій території України карантину відвідування дітей батьками припинено, передача гостинців та подарунків заборонена. Тому [PERSON] та [PERSON] , як і інші батьки, на даний час, не мають змоги відвідувати доньку. Батьки спілкувалися з дівчиною по телефону. [PERSON] та [PERSON] на зв`язок з адміністрацією закладу не виходили. Вероніка позитивно ставиться до перебування в Центрі, їй подобається в закладі. За час перебування в закладі у дівчини змінювався настрій коли мова йшла про матір та повернення додому, здебільшого вона знаходилася в пригніченому стані. Часті зміни в поведінці не спостерігалися, дитина спокійна та врівноважена. На даний час, [PERSON] має стабільний психоемоційний стан. Що стосується бажання дитини повернутися в сім`ю на постійне проживання, з дівчинкою була проведена індивідуальна робота, під час останньої бесіди з психологом [PERSON] виявила небажання повертатися до матері [PERSON] аргументуючи це тим, що вдома її неодноразово ображали, матір зі своїм співмешканцем зловживали спиртними напоями, матір не займається її вихованням та розвитком, також дівчинка переймається, що повернувшись додому, до неї буде погане ставлення, присутній гнів та образа, тому в подальшому [PERSON] вважає, що проживати їй буде краще у прийомній сім`ї. Зараз дитина відмовляється спілкуватися з матір`ю навіть в телефонному режимі. Щодо батька дівчинка стверджує, що він втратив пам`ять, вона давно не спілкувалася з ним, можливості проживати з ним не вбачає. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2,8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У справі «М.С. проти України» від 11.07.2017 року, ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16.07.2015 року у справі «Мамчур проти України»). Зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджено факт того, що відповідачі створювали непридатні для життя дитини умови, постійно нехтували своїми батьківськими правами і взагалі не виконували батьківських обов`язків, не змінювали своє ставлення до батьківських обов"язків і після проведення профілактичних заходів службою у справах дітей, не приймали жодних мір щодо доведення позитивної зміни свого відношення до батьківських обов"язків, фактично самоусунившись від піклування за дитиною, суд вважає за необхідне прийняти доводи наявності підстав для позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх неповнолітньої доньки. При цьому суд враховує інтереси перш за все дитини, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини - ухиляються, оскільки бути батьками це не тільки знати свої права, а й виконувати обов"язки щодо дитини, виконання батьківських обов"язків - це велике терпіння та праця , судом встановлено , що батьки не робили реальних кроків до відновлення стосунків з донькою, не цікавились розвитком здібностей дитини. Складова частина виконання батьківських обов"язків це морально виховувати та підтримувати дитину, що в даному випадку відсутнє . Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (частина друга статті 166 СК України). Відповідно до вимог частини третьої статті 166 СК України при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ст. 245 СК України якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі (далі - Заклад), функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 СК України влаштування дитини до закладу охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладу, не припиняє права дитини на аліменти, пенсії, інші соціальні виплати, а також на відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника. У статті 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зважаючи на те, що матеріали справи не містять інформації стосовно доходу відповідачів, суд вважає за доцільне стягнути із кожного з них аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку( доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, шляхом перерахування коштів на користь опікуна, прийомних батьків, державного закладу, до яких буде влаштовано дитину, починаючи з 28.07.2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved