Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Скайд», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування з урахування фінансових санкцій за невиконання зобов»язання й матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Мотивуючи свої вимоги тим, що 26 січня 2014 року о 12 годині 30 хвилин на вул. Славгородській, 33/5 в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КІА», державний номерний знак [NUMBER], який їй належить, й під її керуванням, та автомобіля «Джилі», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки не врахував стан дорожнього покриття, а саме наявність на проїжджій частині снігу, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з належним їй автомобілем «КІА», державний номерний знак [NUMBER]. В наслідок ДТП було завдано шкоди її автомобілю. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення - штрафу. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля автомобіля «Джилі», державний номерний знак [NUMBER], - [PERSON] була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Скайд»згідно договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [NUMBER] зі строком дії з 31.05.2015 року по 30.05.2016 року. Вона зверталася до вказаної страхової компанії, проте страхового відшкодування не отримала. З метою визначення розміру збитку, завданому транспортному засобу внаслідок ДТП, нею замовлено проведення незалежної експертизи. Так, згідно Звіту № 848 товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, проведеного суб»єктом оціночної діяльності від 09 квітня 2016 року, вартість збитку завданого автомобілю «КІА», державний номерний знак [NUMBER], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, та становить 57 518 грн. 04 коп. За проведення автотоварознавчого дослідження нею понесені витрати в розмірі 1 670 грн. 00 коп., які просить стягнути з відповідача. Не отримавши страхового відшкодування, вона за вій рахунок здійснила відновлення автомобіля (ремонт) на загальну суму 57 512 грн. 57 коп. Оскільки ПАТ «Страхова компанія «Скайд» не відшкодовано їй вказані збитки, просить стягнути зі страхової компанії 50 000 грн. 00 коп. - страхового відшкодування без вирахування суми франшизи, яка згідно договору страхування дорівнює нулю, та пеню за невиконання зобов»язання в сумі 2 054 грн. 00 коп.; з [PERSON] в порядку ст.1194 ЦК України - 7 512 грн. 57 коп. - різницю між матеріальних збитком та лімітом страхового відшкодування (57 512 грн. 57 коп. - 50 000 грн. 00 коп. = 7 512 грн. 57 коп.). В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності від 15 червня 2016 року (а.с.62), позивні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити: стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Скайд» на користь [PERSON] 50 000 грн. 00 коп. - страхового відшкодування (ліміт відповідальності), 1 670 грн. 00 коп. - витрат, понесених за послуги авто -товарознавчого дослідження, 2 054 грн. 00 коп. - пеню за невиконання зобов»язання, з [PERSON] на користь 7 512 грн. 57 коп. - різницю між матеріальних збитком та лімітом страхового відшкодування (57 512 грн. 57 коп. - 50 000 грн. 00 коп. = 7 512 грн. 57 коп.). Відповідачі в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с.69, 70). За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Так, судом встановлено, що 26 січня 2014 року о 12 годині 30 хвилин на вул. Славгородській, 33/5 в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КІА», державний номерний знак [NUMBER], який належить позивачці, й під її керуванням, та автомобіля «Джилі», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки не врахував стан дорожнього покриття, а саме наявність на проїжджій частині снігу, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з належним позивачці автомобілем «КІА», державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 7-8) В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «КІА», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення - штрафу (а.с.7-8). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля автомобіля «Джилі», державний номерний знак [NUMBER] - [PERSON] була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Скайд»згідно договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [NUMBER] зі строком дії з 31.05.2015 року по 30.05.2016 року, розмір франшизи - дорівнює нулю (а.с.9). Позивачка зверталася до вказаної страхової компанії, проте страхового відшкодування не отримала (а.с.11-12). З метою визначення розміру збитку, завданому транспортному засобу внаслідок ДТП, нею замовлено проведення незалежної експертизи. Так, згідно Звіту № 848 товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, проведеного суб»єктом оціночної діяльності від 09 квітня 2016 року, вартість збитку завданого автомобілю «КІА», державний номерний знак [NUMBER], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, та становить 57 518 грн. 04 коп. (а.с.13-20, 21-39). Відповідно до ст.37 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених документів. Позивач, як постраждалий, надав страховику винної в ДТП особи всі необхідні документи, які підтверджують факт настання страхового випадку, проте відповідачем не прийнято рішення про виплату страхового відшкодування без обґрунтованих підстав. Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Оскільки ПАТ «Страхова компанія «Скайд» не відшкодовано позивачу вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу згідно ліміту відповідальності, вказана сума має бути стягнута з вказаної страхової компанії. Таким чином, з ПрАТ СК «Скайд» підлягає стягненню на користь позивача 50 000 грн. 00 коп. - матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (страхового відшкодування) без вирахуванням суми франшизи, яка дорівнює нулю. Вирішуючи питання про відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, судом взято за основу вказаний Звіт товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, на тій підставі, що він відповідає вимогам законодавства, що регулює професійну оціночну діяльність в Україні, а саме: Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», «Загальним засадам оцінки майна і майнових прав», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440, Методиці товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затверджений Мін»юстом, Фондом держмайна, реєстраційний № 1070/8395 від 24.11.2003 року (зі змінами) тощо; має всі необхідні розрахунки визначення вартості матеріального збитку та виконаний з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, відповідно повинен бути покладений в основу рішення про задоволення позовних вимог в цій частині. Статтею 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Проте частиною 3 зазначеної статті визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За таких правових підстав, суд застосовує спеціальну норму, регулюючу дані правовідносини - статтю 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за наслідками вимог частини 3 статті 22 ЦК України. Окрім того, позивач просить стягнути з винуватця ДТП в порядку ст.1194 ЦК України - 7 512 грн. 57 коп. - різницю між матеріальним збитком та лімітом страхового відшкодування (57 512 грн. 57 коп. - 50 000 грн. 00 коп. = 7 512 грн. 57 коп.). Так, різниця між вартістю відновлювального ремонту і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 7 512 грн. 57 коп. (57 512 грн. 57 коп. - 50 000 грн. 00 коп. = 7 512 грн. 57 коп.), яку необхідно стягнути з [PERSON], як винуватця ДТП, на підставі ст.1194 ЦК України. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України). Відповідно до частин 1 та 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правові підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Автомобіль відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України - є джерелом підвищеної небезпеки. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Крім того, позивачем понесені додаткові витрати по оплаті витрат автотоварознавчого дослідження в розмірі 1 670 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 17/2 від 17.02.2016 року (а.с.40), які підлягають стягненню з ПАТ СК «Скайд» на користь позивача відповідно до ст. 34, 41 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до умов якого страховик зобов»язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Вимоги в частині стягнення фінансових санкцій (пені) за наслідками невиконання умов договору щодо виплати страхового відшкодування не можуть бути задоволені з тих підстав, що вони не засновані на вимогах чинного законодавства, оскільки положення п. 37.2 ст. 37 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", регулює правовідносини страховика і страхувальника за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а позивач не є суб"єктом цього договору, а тому правових підстав щодо стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Скайд» пені немає. Таку позицію сформував Верховний Суд України при розгляді справи про стягнення пені за полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26 вересня 2012 року. Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України (ч.1 ст. 3607 ЦПК України). Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1статті 88 ЦПК України. Так, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 22, 1166, 1187, 1194 ЦК України, 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial