Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №80 від 30.03.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 9900грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,50% на рік. Зазначає, що відповідач протягом дії кредитного договору систематично порушував його умови, в наслідок чого станом на 26.06.2015 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 22404грн. 21коп.: в тому числі: заборгованість за кредитом - 4543грн. 89коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 8178грн. 12коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 1719грн. 99коп., пеня за несвоєчасне повернення відсотків 2576грн. 60коп., 2171грн. 98коп. інфляційні витрати за кредитом та 3213грнгрн. 63коп. інфляційні витрати за відсотками. У зв'язку з вищевикладеним просить суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач не з'явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає, оскільки 27 червня 2013 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці спірний кредитний договір визнано недійсним. На підтвердження даного факту відповідач надав суду копію рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача в супереч вимогам ст.60 ЦПК України не надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що 30 березня 2006 року між АКБСР "Укрсоцбанк" в особі Чернівецької обласної філії та [PERSON] укладено договір за №80, згідно якого банк видав кредит у розмірі 9900грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,50% на рік /а.с.68/. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно припису ч.1 ст.1054 та ч.1 ст.1055 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 червня 2013 року позовні вимоги [PERSON] до ПАТ "Укрсоцбанк" в особі Буковинського відділення №922 Чернівецької філії ПАТ "Укрсоцбанк" задоволенні. Визнано недійсним договір кредиту №80 від 30 березня 2006 року, який було укладено між [PERSON] та ПАТ "Укрсоцбанк" в особі Буковинського відділення №922 Чернівецької філії ПАТ "Укрсоцбанк" /а.с.40,41/., Як видно з мотивувальної частини вищевказаного Рішення, задовольняючи позов суд зазначив, що оспорюваний позивачкою правочин не відповідав і не відповідає її внутрішній волі, він не спрямований був на реальне настання наслідків, обумовлених даним правочином, позивачкою оспорюваний кредитний договір не підписувався і їй взагалі невідомо було про його існування, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 203 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, - недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Дослідивши матеріали справи в судовому засідання суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed