Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

20.11.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити останнього батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилася дочка, [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб розірвано, та дочка проживає разом із позивачем. Відповідач не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям, аліменти не сплачує, та має борг по сплаті аліментів у розмірі 100622,34 грн. На даний час відповідач не працює, веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої. Аморальна поведінка відповідача має негативний вплив на дитину. На підставі цього змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою від 15.01.2021 року дану справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Також відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовні вимоги. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву. Ухвалою від 01.03.2021 року задоволено клопотання представника позивача про виклик і допит свідків та закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що відповідач зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, будь-якої участі у житті дитини не приймає, має значну заборгованість по аліментам, будь-якої допомоги для утримання дитини не надає. З донькою не спілкується та не цікавиться дитиною взагалі. Відповідач, за час подружнього життя так і після розірвання шлюбу постійно ображав їх з дитиною, завдавав фізичного та психологічного болю, у зв`язку із чим зверталась до поліціїї з проханням вжити заходів до відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Бажинова О.М, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Також зазначила, що відповідач був запрошений на засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Добропільської міської ради, але останній не з`явився та не повідомив про наявні підстави своєї відсутності, що свідчить про байдужість відповідача до долі своєї дитини. В судовому засіданні малолітня [PERSON] пояснила, що вона проживає разом з мамою та старшою сестрою [PERSON] в м. Білицьке. На даний час батько не мешкає з ними, оскільки він їх з мамою не любить. Батько, за час їх спільного проживання, постійно ображав маму, бив її, і вона особисто це бачила. Під час сварок батько бив посуд, грубо поводився з мамою, застосовував до останньої фізичну силу, через що вони з мамою змушені були тікаки з дому та переховуватись у бабусі [PERSON] . Зазначила, що вона боїться свого батька. Під час сварок з матірью вона ховалася під ліжком, оскільки її було страшно. З пояснень [PERSON] судом встановлено, що вона не бажає спілкуватися з батьком, оскільки він і до неї застосовував насильство та ломав її іграшки. Пояснила, що за те, що вона інколи балувалась, батько один раз прив"язав її, коли вони були на дачі, до бревна та душив її. Вказувала на те, що батько не цікавиться її життям, не вітає її з днем народження, не дарить подарунків і взагалі не телефонує їй. Також з пояснень останньої встановлено, що дитина не бажає, щоб батько з ними жив. В судовому засіданні в якості свідка був допитаний [PERSON] , який суду пояснив, що позивач у справі є його дочкою. Дочка перебувала у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] , в якому у них народилась дитина, [PERSON] . З 2018 року дочка розірвала шлюб з відповідачем, оскільки останній ображав її, бив у присутності дитини. Крім того ніде не працював, та сім`ю не утримував. Також, зазначив, що він часто буває вдома у дочки, допомогає по господарству та приглядає за онукою. Йому відомо, що відповідач на даний час ніякої матеріальної допомоги не надає, аліменти не сплачує і взагалі [PERSON] життям дитини не цікавиться протягом тривалого строку. В судовому засідання свідок [PERSON] суду пояснила, що з позивачем [PERSON] знайома, зоскільки вона є сусідкою її свекрухи .Суду пояснила, що часто чула як у квартирі [PERSON] відбувались сварки з її чоловіком, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, також чула, як [PERSON] ображав [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] знає давно, мають дружні стосунки. Особисто бачила, як [PERSON] на вулиці поводився агресивно, вихвачував у [PERSON] коляску з дитиною. В розмові [PERSON] постійно скаржилась їй на чоловіка., на його агресивну поведінку Також зазначила, що останнім часом [PERSON] біля [PERSON] та дитини не бачила. Заслухавши представника позивача, пояснення третьої особи та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню виходячи з такого. У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ч.1 ст.164 СК України, суд може позбавити матір, батька батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини; якщо жорстоко поводяться з дитиною. Тлумачення цієї норми права дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише за наявності вини у їхніх діях. Питання щодо сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. В судовому засіданні встановлено таке. Копією свідоцтва про народження підтверджується, що [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Відповідно до рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27.03.2018 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. (а.с.14) Після розірвання шлюу, прізвищу [PERSON] змінено на "[PERSON]". Довідкою про реєстрацію місця проживання особи, наданою Виконавчим комітетом Білицької міської ради № 970 від 08.12.2020 року встановлено, що відповідач по справі [PERSON] , [INFO] з 18.07.2012 року зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.36). З довідки виконавчого комітету Білицької міської ради № 2784 від 14.09.2020 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] та має склад сім`ї -- [PERSON] , 2003 року народженя та [PERSON] , 2014 року народження. ( а.с.19) З довідки, наданої дошкільним навчальним закладом №15 «Малятко», вбачається, що [PERSON] [INFO] відвідує дошкільний заклад, при цьому батько дитини не бере участі у вихованні дитини, не відвідує батьківські збори, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. (а.с.20) Згідно побутової характеристики виданої ПП «Білицька ремонтно-експлуатаційна служба» «Надія» № 1083 від 14.09.2020 року, вбачається, що [PERSON] мешкає разом із доньками та характеризується позитивно. (а.с.22) З рапорту інспектора ювенальної превенції Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Пелепенка Д.О. від 24.09.2020 року, вбачається, що [PERSON] за час проживання за адресою [ADDRESS] зарекомендував себе з негативної сторони, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. На [PERSON] неодноразово викликались наряди поліції у зв"язку з неадекватною та агресивною його поведінкою (а.с.25). Аналогічну інформацію містить характеристика, видана 15.09.2020 року ДОП Добропільського ВП - Руріч А.. (а.с.26) З акту обстеження житлових умов квартири [PERSON] за адресою [ADDRESS] від 04.11.2020 року вбачається, що квартира складається з трьох кімнат, в якій є водопостачання, автономне опалення, витримані санітарно-гігієнічні норми та має добрі умови проживання. У вказаній квартирі мешкає [PERSON] разом із дітьми - [PERSON] , 2014 року народження та [PERSON] , 2003 року народження. Відносини у родині добрі. Для [PERSON] створені належні умови для гармонійного розвитку. (а.с. 18) З акту, складеного депутатом Білицької міської ради м.Добропілля Донецької області - Міщенко С.В. від 24.09.2020 року (а.с.27) вбачається, що депутатом перевірялись матеріально-побутові умови проживання [PERSON] .. Вказаним актом підтверджується, що за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] раніше мешкав громадянин [PERSON] , який зі слів сусідів зарекомендував себе з негативного боку, а саме є людиною конфліктною, непривітливою, грубою, який не брав участі у вихованні своєї малолітньої доньки [PERSON] [INFO] , ухиляється від виконання батьківських обов`язків. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] від 19.10.2020 року вбчачається, що встановити умови проживання та санітарно-гігієнічні норми, в яких проживає [PERSON] , а також встановити відносини у його родині не представилось можливим, оскільки двері ніхто не відчинив. (а.с.17). Матеріалами правоохоронних органів - Добропільського відділу поліції Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, які були надані позивачем та витребувані судом, підтверджується, що позивачка неодноразово зверталась до поліції з приводу неправомірних дій відповідача щодо неї та їх спільної дитини - [PERSON] . Але, зі змісту вказаних документів судом встановлено, що працівниками поліції належних заходів за зверненнями [PERSON] , з метою припинення неправомірних дій [PERSON] по відношенню до позивача не приймалось. Вказані документи свідчать про формальний підхід з боку поліцейських на звернення позивача. В той же час, з досліджених судом матеріалів правоохоронних органів вбачається, що [PERSON] зверталась до поліції з приводу того, що відповідач- [PERSON] неодноразово силою забирав спільну їх дитину - [PERSON] , спричинення тілесних ушкоджень та погроз [PERSON] , пошкодження майна [PERSON] , ухилення від сплати аліментів на утримання доньки - [PERSON] . З розрахунку заборгованості Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) від 29.09.2020 року № 28.27-41532, вбачається, що заборгованість [PERSON] по виконавчому листу № 227/1187/16-ц щодо стягнення аліментів на користь позивача на утримання [PERSON] складає 100622 грн 34 коп. (а.с.28-30). Зі змісту вказаного розрахунку вбачається, що розрахунок заборгованості здійснений за період з березня 2016 року по 01.10.2020 року і за весь цей час аліменти сплачувались відповідачем лише в січні, лютому та березні 2019 року. Тобто з наведеного вбачається, що в період з березня 2016 року по 01.01.2019 року та з 01.04.2019 року по 01.10.2020 року [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] на користь [PERSON] взагалі не сплачував. Вказаний розрахунок заборгованості по аліментам відповідачем спростовано не було. Інформацією з Єдиного реєстру боржників від 01.10.2020 року (а.с.31) підтверджується, що відповідач [PERSON] значиться боржником за виконавчим провадженням № 51785885 про стягнення аліментів, яке знаходиться на виконанні в Добропільському МВ ДВС Схдіного МРУ МЮ (м.Харків). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позивачем в судовому засіданні доведено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов"язків щодо виховання та утримання доньки [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що період проживання малолітньої [PERSON] разом з матірью та батьком однією сім"єю залишив у дитини певні негативні спогади про батька, якого вона боїться, оскільки, в пам"яті дитини залишись спогади про негативну поведінку батька по відношенню до неї і до її матері, що завдало дівчинці певні психологічні страждання, що свідчить про те, що поведінка батька по відношенню до своєї дитини не відповідає найкращим її інтересам і свідчить про те, що останній не піклувався про інтереси останньої. Ухилення від виконання батьківських обов"язків з боку відповідача також знайшло своє підтвердження і в тому, що останній не виконує свій батьківський обов"язок щодо матеріального утримання своєї дитини, у зв"язку з чим має заборгованість за аліментами, що дає суду підстави вважати, що останній не забезпечує необхідного харчування для дитини і цей обов"язок повністю лежить на матері дитини - позивачці у справі, що може негативно впливати на фізичний розвиток дитини як складову виховання. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом також встановлено, що відповідач взагалі не цікавиться життям своєї дитини, не відвідує батьківські збори, які проводяться у дошкільному навчальному закладі куди ходить [PERSON] , не цікавиться станом її здоров"я, її фізичним, духовним та моральним розвитком, не піклується про емоційний стан дитини, не спілкується з останньою. Вказане знайшло своє підтвердження в досліджених матеріалах справи та поясненнях позивача, свідків та самої малолітньої дитини - [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зі змісту положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8ст.7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). З висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав вбачається, що Орган опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , як такого, що ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов`язків. (а.с.15-16). Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом достовірно встановлено, що відповідач у справі самоусунувся від виховання і утримання своєї дитини, не цікавиться її життям, не виконує батьківських обов`язків, ухиляється від виховання, утримання, розвитку, охорони здоров`я, вчиняв неправомірні дії щодо матері дитини в присутності останньої та відносно самої дитини, що негативно вплинуло на психологічне здоров"я дитини, не приймає взагалі ніякої участі у житті дитини та не має наміру і бажання вчиняти будь-яких дій на виправлення цієї ситуації. Суд приходить до висновку про те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, що у відповідності з вимогами ст. 164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав. При цьому суд зазначає, що відповідач належним чином був повідомлений про дати, час і місце розгляду вказаної справи, але жодного разу в судові засідання не з`явився, відзив не надав, що на думку суду свідчить про його байдужість до долі своєї дитини. Доказів, які б свідчили про те, що відповідач, в силу певних поважних причин або інших обставин, не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо своєї малолітньої дитини, судом не встановлено. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON] слід задовольнити. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved