Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа перший Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту та просить скасувати арешт з квартири [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про визнання позову. Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 02.06.2014 року, Приморський районний суд м. Одесипо справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Державна реєстраційна служба України, про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалив заочне рішення: Позов Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Державна реєстрсщійна служба України, про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] , адреса місця проживання: [ADDRESS]) за Кредитним договором № 11367449000 від 02.07.2008 року у розмірі 70 262,89 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 15.11.2013 року складає 561 611,28 грн., перед Публічним акціонерним товариством "ДЕЛЬТА БАНК" (Код ЄДРПОУ: 34047020, адреса місця знаходження: 01001, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36, корп. Б) звернути стягнення на предмет іпотеки (на підставі договору іпотеки №б/н від 02.07.2008 року), а саме: на квартиру: місце знаходження: [ADDRESS] ; загальна площа: 79,5 кв.м., житлова площа: 48,9 кв.м. шляхом передачі Іпотекодержателю Публічному акціонерному товариству "ДЕЛЬТА БАНК" (ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) права власності на вказане майно. Визнати за Публічним ащіонерним товариством "ДЕЛЬТА БАНК" (код ЄДРПОУ:34047020, місцезнаходження: вул. Щорса, буд, 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) право власності на предмет іпотеки, а саме: на квартиру [ADDRESS], загальна площа: 79,5 кв.м., житлова площа: 48,9 кв.м. Припинити право власності Іпотекодавця [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на квартиру [ADDRESS], загальна площа: 79,5 кв.м., житлова площа: 48,9 кв.м., в тому числі право володіння, користування та розпорядження вказаною квартирою. Виселити з квартири [ADDRESS], загальна площа: 79,5 кв.м., житлова площа: 48,9 кв.м. Іпотекодавців [PERSON], [PERSON] , [PERSON] та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за вказаною адресою. Витребувати від [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та передати Публічному акціонерному товариству "ДЕЛЬТА БАНК" (ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) технічний паспорт, правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . 13.04.2018 року, на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси, державним реєстратором зареєстровано право приватної власності АТ «Дельта банк», в частці 1/1, на об`єкт житлової нерухомості, а саме квартиру [ADDRESS]. Відповідно до п. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав нанерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності Право приватної власності надувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, Власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 125661965 вбачається: - 16.04.2014 року, на підставі постанови Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н від 10.04.2014, накладено арешт, в частці 1/3, на нерухоме майно, що належало [PERSON] , в тому числі, на об`єкт житлової нерухомості, а саме, 1/ 3 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 79,5 кв.м., житловою площею 48,9 кв.м. (Номер запису про обтяження: 25798415 від 16.04.2014). Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодавець зобов`язаний вживати за власний кошт всі необхідні заходи для належного збереження предмета іпотеки, включаючи своєчасне проведення поточного ремонту, відновлення незначних пошкоджень, раціональну експлуатацію та захист предмета іпотеки від незаконних посягань та вимог інших осіб. Наявність вищезазначеного арешту доводить що відповідач, виступаючи на момент накладання арешту іпотекодавцем, не виконав взятих на себе зобов`язань щодо вжиття всіх необхідних заходів для належного збереження предмета іпотеки від вимог інших осіб. Відповідно до п. 2 Постанови ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016р.- Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником. Відповідачам в справі є боржник Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно частиною першою ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов`язання, тобто спрямований нате, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. З ЗУ «Про іпотеку»). За змістом частини шостої ст. З ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 7 ст. З ЗУ «Про іпотеку» пріорітет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріорітетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ч. З ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку". Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Також ст. 33 Закону встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Теж саме передбачено і ст. 572 ЦК України, а саме в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Розділом V Закону України «Про іпотеку» передбачено способи та порядок задоволення вимог іпотекодержателя шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема ст. 36 Закону визначено умови позасудового врегулювання спору при наявності застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі. В п. п. 4.7. та 4.8. Іпотечного договору передбачені застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом переходу до Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки та застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом продажу Предмету іпотеки Іпотекодержателем будь-якій особі. Таким чином, Позивач, може прийняти іпотечне нерухоме майно у власність, як це передбачено ст. 37 Закону, або ж здійснити продаж іпотечного нерухомого майна від свого імені на підставі ст. 38 Закону. Наявність обтяження іпотечного нерухомого майна унеможливлює позасудове звернення стягнення на Предмет іпотеки для задоволення законних вимог Позивача, передбаченого законодавством, про що, зазначено вище. Так, відповідно до ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Також відповідно до ст. 55 Закону України «Про нотаріат» при посвідченні угод про відчуження або заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна і у разі наявності заборони угода про відчуження майна, обтяженого боргом, посвідчується лише у разі згоди кредитора і набувача на переведення боргу на набувача. Згідно із ст. 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до статті 3 Закону України «Про іпотеку» № 898-IV від 05.06.2003 (в редакції, що діяла на момент укладення Іпотечного договору іпотека виникає, зокрема, на підставі договору. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Отже, в даному випадку іпотека, що діє на підставі Іпотечного договору, виникла з моменту його нотаріального посвідчення, тобто 22.06.2006 року. Крім того, відповідно до статті 3 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Порядок зняття арешту визначений ст.59 Закону України «Про виконавче прова\-дження», згідно якої арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду. Згідно з ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою держа\-вного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках завершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. ВІдповідно до ч.1 ст 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, на користь позивача підлягає стягнення 50% судових витрат з відповідачів та 50% судових витрат підлягає поверненню з державного бюджета. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Outcome: approved