Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: житлового будинку з допоміжними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , який був укладений між [PERSON] та [PERSON] 16.09.1999 року та зареєстрований на товарній біржі «Сангай» за №383, реєстраційне посвідчення Миколаївського МБТІ №2018 від 21.09.1999 року. Ухвалою від 28.12.2020 року даний позов залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків. 14.01.2021 року від позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків, вказаних в ухвалі від 28.12.2020 року. 18.01.2021 року даний позов повторно залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків. 12.02.2021 року від позивача на виконання ухвали від 18.01.2021 року надійшла позовна заява у новій редакції. Ухвалою від 09.03.2021 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 11.05.2021 року витребувано з КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» копію свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.08.1988 року, за №1-2405, зареєстрованого в МБТІ за №2018 від 22.02.1994 року та у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Постарниченко Наталії Володимирівни копію спадкової справи, заведеної до майна [PERSON] , який помер [INFO] . 21.07.2021 року, на виконання вимог ухвали від 11.05.2021 року, Миколаївським МБТІ надано копію свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 17.08.1988 року, за №1-2405. 30.06.2021 року від приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Постарниченко Н.В. надійшла копія спадкової справи №11/2018, заведеної до майна [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суд від 04.10.2021 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з`явилася, позовні вимоги визнала в повному обсязі, розгляд справи просила проводити за її відсутності. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об 'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Матеріалами справи встановлено, що 16.09.1999 року між [PERSON] , як покупцем, та [PERSON] , як продавцем, на Товарній біржі «Сангай» укладено договір № 383 купівлі - продажу житлового будинку [ADDRESS] та зареєстрованого у Миколаївському МБТІ 21.09.1999 р. за реєстр. №2018. Даний будинокналежав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.08.1988 року, за №1-2405, зареєстрованого в МБТІ за №2018 від 22.02.1994 року. За домовленістю сторін будинок проданий за 19365,00 гривень. Тобто, усі умови договору купівлі-продажу сторонами виконано повністю. З наданих доказів встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] 15.05.2018 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Постарниченко Н.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] у зв`язку з невідповідністю правовстановлюючого документу чинному законодавству. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.11.2009 року [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] є спадкоємицею майна [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.12.2010 року. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 р. регламентовано, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу був вчинений у вересні 1999 року, тобто під час дії ЦК УРСР 1963 року, який на той час регулював купівлю-продаж майна. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу»: біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладенню з моменту її реєстрації на біржі. При цьому чіткої регламентації механізму допуску товарів до обігу на товарній біржі на той час не існувало. Необхідні зміни до ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", що дозволяли відмежувати об`єкти нерухомості від біржових операцій були внесені лише у 2003 році. У редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу спірного житлового будинку, в самому Законі України "Про товарну біржу" не передбачалися правові наслідки у вигляді недійсності договору, укладеного та зареєстрованого на біржі, у разі порушення вимог, встановлених ст. 15 цього Закону до біржової операції, як щодо допуску товарів до обігу на біржі, так і щодо прийняття у члени біржі. Частиною другою статті 47 ЦК Української РСР передбачено право суду визнати непосвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору. Відповідно до ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. В даному випадку право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу, який проведено у якості біржової операції між продавцем [PERSON] , та покупцем [PERSON] . З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", є підстави для визнання договору купівлі-продажу № 383 від 16.09.1999 року, оформленого на Товарній біржі «Сангай», дійсним. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved