Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 10 499, 05 гривень. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2019 року по справі відкрите провадження. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач 03.12.2019 року надав суду заяву про визнання позову, однак будучи повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з"явився. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" "споживач-фізична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги"; "житлово-комунальні послуги- результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках, спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів,норм, стандартів, порядків і правил"; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та горячою водою, водовідведенням ,газо та електропостачанням,опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку , встановленому законодавством". Учасниками відносин у сфері житлово-комунальні послуги є : власник, споживач, виконавець, виробник, відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Рішенням Запорізької міської ради від 29.07.2008 року оформлено квартиру [ADDRESS] як нежитлове приміщення для подальшого використання під магазин продовольчих товарів. Позивач в період з лютого 2018 року по квітень 2019 року відпустив відповідачу теплову енергію , що підтверджується актами приймання передачі теплової енергії згідно особового рахунку № [NUMBER] . Розрахунком суми заборгованості встановлено, що відповідач [PERSON] за період з лютого 2018 року по квітень 2019 року має заборгованість в сумі 9799,88 гривень, яка до теперішнього часу не сплачена. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу, наявність заборгованості, а тому суд вважає за можливе відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову. Крім того, відповідно до вимог ст. 625 ЦПК України з відповідача слід стягнути 3% річних в сумі 261,45 гривень, інфляційні втрати в сумі 437,72 гривень , у відповідності до розрахунку наданому позивачем , який відповідає вимогам закону . Питання про судові витрати належить вирішити з урахуванням вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України, та тієї обставини, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті.

Outcome: approved