Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Турківського районного суду Львівської області з позовом до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, як правонаступника Либохорської сільської ради Турківського району Львівської області, співвідповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Відділ Держгеокадастру у Турківському районі Львівської області, в якій з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] на: житловий будинок (А 1), стайню (В), сарай (Г), убиральню (В), погріб (Пг), колодязь (Кл), будівельні матеріали об`єкту незавершеного будівництва (Б-1), що розташовані за адресою [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,1644 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування: [ADDRESS] , кадастровий номер 4625584900:01:035:0016; земельну ділянку площею 0,3615 га. для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: с.Либохора Турківського району Львівської області, кадастровий номер 4625584900:01:036:0014; земельну ділянку площею 0,1487 га. для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: с.Либохора Турківського району Львівської області, кадастровий номер 4625584900:01:036:0015; земельну ділянку площею 0,2713 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: с.Либохора Турківського району Львівської області, кадастровий номер 4625584900:01:034:0005; земельну ділянку площею 0,1717 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: с.Либохора Турківського району Львівської області, кадастровий номер 4625584900:01:035:0015. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є спадкоємцем за законом свого брата, який помер [INFO] . До складу спадщини, що відкрилась після смерті брата входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та об`єкт незавершеного будівництва готовністю 48%, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , п`ять земельних ділянок, що розташовані в с.Либохора Турківського району Львівської області. Інші спадкоємці другої черги - брат та сестри спадкодавця, не звертались до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, відтак не виявили бажання прийняти таку. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно вона не взмозі в нотаріальному порядку оформити спадкові права, а тому змушена звернутись до суду. За результатами повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 21.08.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 23.10.2020 позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Биць І.А. подала заяву про уточнення позовних вимог, яка ухвалою суду від 12.04.2021 прийнята до розгляду, підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Представник позивача - адвокат Биць І.А., який бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити. Пояснив, що після смерті брата позивачки відкрилась спадщина. Позивач є спадкоєжмцем другої черги. Співвідповідачі, як спадкоємці другої черги спадкування, не виявили бажання прийняти спадщину, позов вони визнають та жодних претензій не мають. До складу спадщини увійшло нерухоме майно, а саме житловий будинок, будівельні матеріали об`єкту незавершеного будівництва за адресою [ADDRESS] ; п`ять земельних ділянок. Зазначив, що земельна ділянка загальною площею 0,7235 га с. Либохора Турківського району, в яку входить три земельних ділянки, належала за життя матері спадкодавця [PERSON] на підставі Державного акта серії ЛВ № 170, і спадщину після якої він фактично прийняв. При цьому зазначив, що дійсна площа земельної ділянки № [NUMBER] - 0,1976 га, яка вказана в Державному акті серії ЛВ № 170, становить 0,1487 га, що підтверджено витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.10.2016. Спадковий будинок та незавершений об`єкт будівництва розташовані на земельній ділянці № [NUMBER] площею 0,1644 га, яка належала матері спадкодавця (Державний акт серії ЛВ № 170). Також пояснив, що земельна ділянка загальною площею 0,5322 га, в яку входять п`ять земельних ділянок, належала спадкодавцеві на підставі Державного акта серії ЛВ 174. При цьому, земельні ділянки за № 2 і № 5 на підставі договорів Дарування від 08.07.2008, укладених між [PERSON] та [PERSON] , належать [PERSON] . Щодо земельної ділянки [ADDRESS] , то позивачем позовних вимог щодо такої не заявлено. Відтак, згідно з Державним актом серії ЛВ № 174 до спадкового майна увійшло дві земельні ділянки за [ADDRESS] та № 3. Представник позивача також вказав, що на підставі рішення суду, яке було в подальшому скасовано, спірні земельні ділянки були зареєстровані за позивачем, однак така реєстрація вже не має правового значення. Щодо незавершеного будівництва, то [PERSON] за життя не мав змоги завершити будівництво, через матеріальні труднощі, тому просить визнати за позивачем право власності на матеріали. Просив з урахуванням уточнених позовних вимог позов задовольнити повністю. Представник відповідача Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, відзиву щодо позову не подав, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення заяви покладається на розсуд суду. Співвідповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, відзиву не подали. Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Турківському районі Львівської області в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Родинні відносини між позивачкою [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 22.12.1965 (Том №1, а.с. 5), свідоцтвом про народження [PERSON] № [NUMBER] від 20.05.1975 (Том №1, а.с. 6) та наданим позивачкою Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (№ витягу 00014518171) від 30.09.2014, прізвище [PERSON] після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] (Том №1, а.с. 12). [INFO] помер брат позивачки - [PERSON] , про що 12.10.2013 виконавчим комітетом Либохорської сільської ради Турківського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (Том №1, а.с.3). До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , як вказує позивач, входить право померлого на наступне нерухоме майно: житловий будинок, сарай, убиральню, погріб, колодязь, будівельні матеріали об`єкту незавершеного будівництва, що розташовані за адресою [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,1644 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,3615 га та площею 0,1487 га. для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку площею 0,2713 га та площею 0,1717 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в с.Либохора Турківського району Львівської області. Належність спадкодавцеві вказаного вище спадкового майна доводиться наступними доказами. Так, як видно з довідки виконавчого комітету Либохорської сільської ради Турківського району Львівської області за №1245, згідно з погосподарської книги за житловим будинком по [ADDRESS] , який належав померлому [PERSON] закріплена земельна ділянка 0,08 га. (Том №1, а.с. 108). Також згідно з довідкою виконавчого комітету Либохорської сільської ради Турківського району Львівської області за №1246 власником домогосподарства в [ADDRESS] до дня смерті згідно погосподарської книги був [PERSON] (Том №1, а.с. 109). З технічного паспорта видно, що в 1979 році побудовано житловий будинок (Б-1) за адресою [ADDRESS] , є незавершеним будівництвом, площа якого становить 89,4 кв.м., інвентаризаційна вартість складає 39016 грн, готовність 48 %. (Том №1 а.с. 8, 20). За життя [PERSON] також на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 0,5322 га, що підтверджується копією Державного акту серії ЛВ - 174, виданого Либохірською сільською радою Турківського району Львівської області від 16.08.1999 на підставі рішення 30 сесії 21 скликання Либохірської сільської ради від 17.06.1993 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10 від 16.08.1999 (Том №1, а.с.22). Як видно з цього Державного акта серії ЛВ - 174 земельна ділянка загальною площею 0,5322 га складається з земельних ділянок позначених на плані зовнішніх меж за №№1, 2, 3, 4, 5. Водночас, відповідно до Договорів дарування земельної ділянки від 08.07.2008 [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,0126 га (126 кв.м.) кадастровий номер 4625584900:01:032:0002 та земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,0432 га. (432 кв.м.) кадастровий номер 4625584900:01:032:0003, які належали [PERSON] на підставі Державного акту серії ЛВ - 174, виданого Либохірською сільською радою Турківського району Львівської області від 16.08.1999 (Том №1, а.с. 140, 177). Щодо земельної ділянки [ADDRESS] , то як пояснив представник позивача в судовому засіданні, позивач вимог на таку не заявляв, а лише щодо спадкування земельних ділянок за [ADDRESS] та № 3 згідно з Державним актом серії ЛВ 174. Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.10.2016, земельній ділянці № 4 площею 0,2713 (Державний Акт серії ЛВ - 174 від 16.08.1999) присвоєно кадастровий номер 4625584900:01:034:0005; земельній ділянці № 3 площею 0,1717 (Державний Акт серії ЛВ № 174 від 16.08.1999) присвоєно кадастровий номер 4625584900:01:035:0015 (Т. 2 а.с. 250-253). Також суд встановив, що згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ -170 від 16.08.1999 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №9, [PERSON] на підставі рішення 30-тої сесії 21-го скликання Либохорської сільської Ради народних депутатів від 17.06.1993 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,7235 га с. Либохора Либохорської сільської ради. Згідно з планом зовнішніх меж ця земельна ділянка складається з трьох земельних ділянок позначених №№ 1, 2, 3 (Том №1, а.с. 21). На земельній ділянці № 1 площею 0,1644 га розташований спірний спадковий будинок та об`єкт незавершеного будівництва, що підтверджується кадастровим планом земельної ділянки (Т. 2 а.с. 245). Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.10.2016, земельній ділянці № 1 площею 0,1644 (Державний Акт серії ЛВ - 170 від 16.08.1999) присвоєно кадастровий номер 4625584900:01:035:0016; земельній ділянці № 2 (Державний Акт серії ЛВ - 170 від 16.08.1999) присвоєно кадастровий номер 4625584900:01:036:0015, при цьому дійсна площа земельної ділянки 0,1487, а не 0,1976 га, як вказано в Державному акті; земельній ділянці № 3 площею 0,3615 (Державний Акт серії ЛВ - 170 від 16.08.1999) присвоєно кадастровий номер 4625584900:01:036:0014 (Т.2 а.с. 244-249). [PERSON] була матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження № [NUMBER] від 20.05.1975 (Том №1, а.с. 6). [INFO] [PERSON] померла , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.01.2011 (Том №1, а.с. 4). Після смерті [PERSON] , спадщину прийняв її син [PERSON] , який на день смерті проживав з нею в [ADDRESS] , що підтверджується повідомленням Либохірської сільської ради Турківського району Львівської області від 25.07.2018 за №45/02-19 (Том №2, а.с. 84). Будучи спадкоємцем другої черги спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , позивач звернулася із заявою до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте 29.06.2015 приватним нотаріусом Турківського районного нотаріального округу Федаш\~М.М. їй було відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки не представлено правовстановлюючі документи про право власності на нерухоме майно (а.с. Том №1, а.с. 113). Спадкоємцями другої черги спадкування позивачкою вказані також рідний брат померлого [PERSON] - [PERSON] та рідні сестри померлого, [PERSON] і [PERSON] , які заяви про прийняття спадщини нотаріусу не подавали. Згідно з довідкою виконавчого комітету Либохорської сільської ради Турківського району Львівської області № 62, [PERSON] до дня смерті - [INFO] проживав за адресою [ADDRESS] - одиноко (Том №1, а.с. 80). 15.01.2014 приватним нотаріусом Турківського районного нотаріального округу Федаш М.М. заведено спадкову справу № 01/2014 після смерті [PERSON] (Т. 1 а.с.75). 26.05.2015 нотаріусом видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким спадкоємцем майна [PERSON] є його рідна сестра [PERSON] . Спадкове майно на яке видано свідоцтво складається з грошового вкладу (Т. 1 а.с.104). А 29.06.2015 нотаріусом винесено постанову № 117/02-31 про відмову [PERSON] у видачі додаткових Свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] та земельні ділянки, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це нерухоме майно. Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернулась до суду. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1262 ЦК України передбачає, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Суд встановив, що позивач є спадкоємцем другої черги до майна покійного брата [PERSON] . У визначений законом строк вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, інші спадкоємці спадщини не приймали, що в свою чергу встановлено з матеріалів спадкової справи № 01/2014 від 15.01.2014 (Т. 1 а.с. 78-114). До складу спадщини увійшли права спадкодавця на нерухоме майно, а саме житловий будинок, будівельні матеріали об`єкту незавершеного будівництва, земельні ділянки. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, позитвачу було відмовлено в оформлені спадщини в нотаріальному порядку та рекомендовано звернутись до суду. Щодо спадкування спірного житлового будинку, що по [ADDRESS] , то як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради. Суд встановив, що спірний будинок за адресою [ADDRESS] є збудований в 1950 році, що доводиться технічним паспортом (Том №1, а.с.17-20), та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, будинок знаходиться\~в задовільному\~стані,\~конструктивні елементи\~та будівля\~в цілому\~придатні до\~експлуатації,\~встановлено її\~відповідність вимогам\~надійності та\~безпечної експлуатації,\~чинним державним\~будівельним нормам\~і правилам,\~що доводиться\~технічним висновком\~від 07.12.2015\~за №11\~(Том\~№1,\~а.с.\~115-124), а належність будинку покійному братові доводиться довідкою виконавчого комітету сільської ради Турківського району Львівської області (Том №1, а.с.109). Доказів зворотного суду не надано. Також суд встановив, що право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВСС України, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Щодо спадкування спірних будівельних матеріалів об`єкту незавершеного будівництва (Б-1) по [ADDRESS] , то згідно з технічним паспортом у 1979 році побудовано житловий будинок (Б-1), який є незавершеним будівництвом та площа якого становить 89,4 кв.м. та інвентаризаційна вартість такого складає 39016 грн. (Том №1 а.с. 8, 20). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 8 постанови Пленуму Верховною Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК) ( 435-15 ), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Згідно з вимогами ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту прийняття його до експлуатації. До завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, що були використані в процесі цього будівництва. Беручи до уваги те, що спірний житловий будинок (Б-1) є об`єктом незавершеного будівництва, в експлуатацію не прийнятий, відтак вимоги позивача щодо визнання за нею права на матеріали такого об`єкту є правомірними та підставними. Щодо спадкування спірних земельних ділянок, то згідно з положеннями ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Суд встановив, що спірні земельні ділянки належали за життя спадкодавцеві, а отже входять до складу спадщини, тому позовні вимоги в цій частині також підлягають до задоволення. Відтак, суд дійшов висновку, що позивач, як спадкоємець другої черги майна покійного брата підставно просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у неї відсутній. При цьому, позивачем доведено належними, допустимими та достатніми доказами належність спадкового майна спадкодавцю, а сам факт відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна. За таких обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі\~ст. 331, 376, 1216-1218, 1220, 1261, 1268\~\~ЦК України, ст. 4, 10, 12, 13, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved