Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в Канівський міськрайонний суд Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.10.2009 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.1.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 "Правил користування платіжною карткою". ПАТ КТ "ПриватБанк" свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 06.11.2016 року має заборгованість - 32246,19 грн., яка складається з наступного: - 2862,28 грн. - заборгованість за кредитом; - 24272,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3100,00 грн. - заборгованість за пеню та комісію; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1511,72 грн. - штраф (процентна складова). Просять суд стягнути з відповідача - [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 32246,19 грн. за кредитним договором № б/н від 29.10.2009 року та судові витрати у розмірі 1378,00 грн. Представник позивача Петрашевич С.В., що діє на підставі довіреності № 8221-К-О від 29.12.2016 року в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, надали суду письмові заперечення в яких просять відмовити в позові повністю за не доведеністю. Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача та його представника, приходить до наступного. Відповідно до ст. 627 та ст.3 ЦК України, сторони є вільними в укладанні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обов'язковою. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. Відповідно до правил ст.214 ЦПК України обов'язком суду є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов'язання між сторонами договору припиняється з підстав, передбачених договором або законом, зокрема у випадках, передбачених ст.ст.599-601, 604-609 ЦК України. Отже, при розгляді спорів, що випливають з кредитних відносин предметом доказування є укладення кредитного договору та його умови, закінчення строку кредиту, розмір кредиту, належне невиконання умов кредиту, сплата відсотків на суму кредиту повністю чи частково, період прострочення сплати відсотків на суму кредиту. Судом встановлено, що 29.10.2009 року [PERSON] підписано заяву про відкриття рахунку та надання послуг, згідно якої мала бути видана кредитна картка, на яку ПАТ КБ «ПриватБанк» повинен був перерахувати грошові кошти з сумою кредитного ліміту 1000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки (а.с.9) Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг для надання послуг Банк відкриває Клієнту карткові рахунки, видає Клієнту Картки, їх вид та строк дії визначений в Заяві та Пам'ятці Клієнта, підписанням якого Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата відкриття рахунку, визначена в розділі «Відмітки Банку» Заяви. Після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Відповідач надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, та Відповідач дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник, зокрема, зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Крім того, пунктом 2.9 Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням затвердженим постановою Національного банку України від 19 квітня 2005 року № 13 7 визначено, що кредитна лінія під операції з платіжними картками відкривається банком на визначений термін та в межах установленого договором ліміту (заборгованості або граничної суми) кредитування. Строк дії кредитного ліміту, визначеного в заяві від 29.10.2009 року відповідає строку дії картки, яка в свою чергу дійсна до останнього календарного дня місяця відповідного року, які вказані на такій картці. Порядок сплати заборгованості визначено щомісячними платежами, в той час як з вищенаведеного можна зробити висновок, що строк погашення наданого кредиту в повному обсязі визначений останнім днем строку дії картки. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Крім того, відповідно до ч.1 ст.58 і ч.2 ст.59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування та обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Крім цього, Позивачем під час судового розгляду справи не надано суду жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст.58-59ЦПК України на підтвердження відкриття рахунку на ім'я [PERSON], видачі йому кредитної картки або повторного випуску картки після закінчення встановленого терміну її дії, що також підтверджується відсутністю будь-яких записів про номер та дату відкриття картки в Розділі «Відмітки банку» в заяві, встановлення відповідного кредитного ліміту в розмірі, визначеному заявою, у матеріалах справи відсутні пам'ятка клієнта, яка є складовою укладеного договору про надання банківських послуг, та рішення банку, яким встановлено кредитний ліміт на кредитну картку, якщо таке рішення приймалось банком. Також, Позивачем не надано суду відповідних доказів на підтвердження того, що додані до позовної заяви Умови та Правила надання банківських послуг та Правила використання платіжних карток були дійсними у відповідній редакції станом на дату підписання Відповідачем заяви від 29.10.2009 року (а.с. 10-33), оскільки додаток до позову «Извлечение из Условий и правил предоставления банковских услуг», утвержденные приказом от 06.03.2010г. № СП-2010-256 , тобто через 8 (вісім) місяців після подання заяви [PERSON] про надання йому кредиту (а.с.9), а тому суд не може брати цей доказ до уваги. Згідно зі cт. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оцінюючи зібрані по справі докази, вивчивши їх та дослідивши в сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, в зв'язку з чим суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed