Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 28.11.2012 у розмірі 10101,19 грн станом на 03.12.2020. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.11.2012 між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказує, що оскільки відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язаннями, у нього виникла заборгованість, яка станом на 03.12.2020 становить 12 273,40 грн та складається з наступного: 10 101,19 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита; 2 172,21 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит в порядку статті 625 ЦК України. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 23 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. В судове засідання, призначене на 21 травня 2021 року о 09:30, сторони не прибули. Представник позивача подав клопотання, відповідно до змісту якого АТ КБ "ПРИВАТБАНК" позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення судом. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялися на адресу відповідача за його зареєстрованим місцем проживання, у відповідності до приписів ЦПК України. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку засобами поштового зв`язку та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання без поважних причин, відсутність відзиву на позов, а також наявну згоду позивача, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 28.11.2012 між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПРИВАТБАНК", та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н. У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Згідно з довідкою АТ КБ "ПРИВАТБАНК", кредитний ліміт відповідача неодноразово змінювався, зокрема: 25.03.2014 - встановлено кредитний ліміт в розмірі 500,00 грн; 20.09.2017 - збільшено до 3 000,00 грн; 09.11.2018 - збільшено до 5 000,00 грн; 14.11.2018 - збільшено до 8 000,00 грн; 01.09.2019 - зменшення до 0,00 грн. До кредитного договору банк додав копію витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та "Універсальна GOLD", витяг з "Умов та правил надання банківських послуг", копію наказу від 09.10.2012. Відповідно до виписки за договором №б/н станом на 08.12.2020, залишок на картковому рахунку [PERSON] становить - 12 273,40 грн. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.12.2020 становить 12 273,40 грн та складається з наступного: 10 101,19 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита; 2 172,21 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит в порядку статті 625 ЦК України. При цьому, позивач просить стягнути тільки заборгованість за простроченим тілом кредита у сумі 10 101,19 грн. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1 частини першої статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки отримані за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 28.11.2012 кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, що підтверджується анкетою-заявою та випискою по банківському рахунку відповідача та враховуючи вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що становить 10 101,19 грн і що не спростовано відповідачем. За наведених обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача кредитних коштів у розмірі 10 101,19 грн та задоволення позову. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2 270 грн.

Outcome: approved