Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Позивач звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 31163 про стягнення з нього на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості за кредитним договором в розмірі 48 395 гривень 21 коп. 29 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню даного виконавчого напису. Самого виконавчого напису від нотаріуса він не отримував, а про його існування дізнався лише з постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження. Зазначає, що заборгованість, що зазначена у виконавчому написі на момент його вчинення була спірною. Крім цього зазначає, що він не має жодного відношення до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", і у нього відсутня будь-яка заборгованість перед даним товариством, а тому, з приводу даної заборгованості є спір. Просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича № 31163 від 08 вересня 2020 року таким, що не підлягає виконанню. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2020 року справу за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2021 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду по суті. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Згідно заяви № 001-06507-041213 від 04 грудня 2013 року, [PERSON] отримав у ПАТ "Дельта Банк" кредит в розмірі 50 000 грн. 00 коп., строком на 364 календарні дні (а.с.19). Із виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 08 вересня 2020 року за № 31163 вбачається, що з [PERSON] стягнуто в користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" заборгованість за кредитним договором 001-06507-041213 від 04 грудня 2013 року в сумі 47 895 грн. 21 коп., що складається із заборгованості за сумою кредиту в сумі 41 681 грн. 30 коп. та заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 6 213 грн. 91 коп., та 500 грн. 00 коп. за вчинення виконавчого напису. Даний кредитний договір був укладений між [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк", правонаступником якого було товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", правонаступником якої, в свою чергу, є товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" (а.с.20). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.В. від 29 жовтня 2020 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого напису № 31163, виданого 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. (а.с.4). V. Оцінка Суду. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до п.19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно вимог ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до з вимогами ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зміст виконавчого напису має відповідати вимогам, зазначеним у ст.89 вищезазначеного Закону. Відповідно до п.2.1 Глави 16 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Згідно п.3.1 Глави 16 Розділу 2 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно із п.3.2 Глави 16 Розділу 2 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. Пунктом 3.5 Глави 16 Розділу 2 Порядку передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно висновків Верховного суду України, що містяться у правовій позиції, висловлені ВС України в постанові від 29.10.2014 року у справі №6-169цс14, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожен черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, якщо умовами договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальниками частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту ( місяця, дня) невиконання позичальниками кожного з цих зобов`язань. Також, в правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 4 березня 2015 року у справі № 6-27цс 15, зазначено наступне: "Відповідно до статті 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тобто, із вказаних норм права вбачається не тільки обмеженість строками можливості вчинення напису нотаріусом, а й що така заборгованість або інша відповідальність боржника має бути безспірною і не потребує додаткового доказування. В судовому засіданні встановлено, що в тексті оспорюваного виконавчого напису зазначена розшифровка сум, з яких складається зазначена у виконавчому написі заборгованість за кредитним договором 001-06507-041213 від 04 грудня 2013 року в сумі 47 895 грн. 21 коп., що складається із заборгованості за сумою кредиту в сумі 41 681 грн. 30 коп. та заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 6 213 грн. 91 коп., при цьому строк, за який проводиться стягнення за вказаним виконавчим написом нотаріуса, зазначено в самому виконавчому написі - з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року, незважаючи на те, що кредит видавався строком на 364 календарні дні. Таким чином, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, нотаріусом не звернуто уваги про наявність спору між сторонами щодо наявності заборгованості по кредитному договору саме в тій сумі, яка зазначена в оспорюваному виконавчому написі та спору щодо дня виникнення права вимоги. Оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд вважає, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог діючого законодавства, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 840 грн. 80 коп. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved