Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

Спрямованим до суду позовом представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за спожитий необлікований природній газ в сумі 14 124, 49 гривень. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що відповідачем не сплачено заборгованість за спожитий необлікований природній газ, що стало причиною звернення позивача до суду за захистом порушених прав та інтересів. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України, розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечення сторін щодо цього. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Загальними зборами акціонерів ПАТ "Житомиргаз" від 27.03.2019 року прийнято рішення про зміну типу з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство та зміну найменування з ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" на АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" (АТ "Житомиргаз"). 13.04.2017 року за адресою проживання відповідача представниками позивача в ході перевірки було ініційовано проведення експертизи газового лічильника "ОКТАВА" G 6, заводський №108184 у зв`язку з підозрою щодо втручання в роботу зазначеного лічильника. 20.04.2017 року в присутності відповідача було проведено експертизу вказаного газового лічильника, за результатами якої складено акт №2172 від 20.04.2017 року. Відповідно до висновків експертизи виявлено порушення, а саме - пошкодження пломби заводу виробника та повірочного тавра, вільний доступ до роботи лічильника (а.с. 9). На підставі цього в присутності відповідача було складено акт про порушення №41 від 20.04.2017 року (а.с. 7-8), останньому повідомлено про час та місце розгляду такого акту комісією. На засіданні комісії, яке відбулось 27.04.2017 року був розглянутий акт про порушення №41 від 20.04.2017 року, за результатами розгляду зазначений акт про порушення був затверджений. Рішення комісії відображено в протоколі №20 від 27.04.2017 року (а.с. 10-12). На підставі рішення комісії, яким затверджено акт про порушення від 20.04.2017 року, складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу на суму 14 124, 49 гривень (а.с. 13). Не погоджуючись з рішенням комісії, яким затверджено акт про порушення №41 від 20.04.2017 року та проведені нарахування необлікованих об`ємів природного газу, відповідач звернувся з позовом про захист прав споживача, яким просив суд скасувати зазначене рішення позивача. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 10.02.2020 року у справі №278/1373/17 в задоволенні повних вимог [PERSON] відмовлено. Постановою Житомирського апеляційного суду від 6.04.2020 року рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 10.02.2020 року залишено без змін (а.с. 15). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до приписів п. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У своїй діяльності по постачанню природного газу позивач керується нормами Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 (далі Правила № 2496), Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2500 (далі Типовий договір постачання природного газу), Цивільним кодексом України. Відповідно до отриманої ліцензії з 1.07.2015 року позивач надає послуги по розподілу природного газу та виступає як оператор ГРМ. Згідно Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний, зокрема, не допускати несанкціонованого відбору природного газу. За положеннями п. 1 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Відповідно до п. 8 глави 9 розділу Х ГРС визначено, якщо за результатами експертизи буде підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ та витрати, пов`язані з експертизою, компенсуються за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). При цьому, якщо сам ЗВТ за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки буде визнаний таким, що непридатний до подальшої експлуатації та потребує ремонту, витрати, пов`язані з ремонтом ЗВТ або встановленням нового ЗВТ, мають бути компенсовані за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). У відповідності до пункту 4 Глави 1 Розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, контрольний огляд вузла обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності ( корпусу, скла, кріплення, з`єднання тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показань ЗВТ, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів несанкціонованого втручання в роботу ГРМ та/або ЗВТ/лічильника газу. У пункті 4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем визначено термін несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Пошкодження ЗВТ/лічильника газу згідно п. 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем це механічне пошкодження цілісності конструкції комерційного ВОГ та/або його складових, зокрема корпусу, скла, кріплення, захисних елементів, ліній з`єднання. Згідно пункту 1 глави 2 розділу ХІ КГС, до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу зокрема належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Відповідно до пункту 5 глави 5 розділу Х Кодексу газорозподільних систем - власник комерційного ВОГ або сторона, відповідальна за збереження комерційного ВОГ, згідно з відповідним договором про відповідальне зберігання та/або актом про пломбування чи іншим документом, який був оформлений при встановленні пломб/магнітних індикаторів, відповідає за збереження і цілісність пломб (номерних, з відбитками тавр), пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), та гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал. Таким чином, відповідач відповідає за пошкодження цілісності конструкції комерційного ВОГ та/або його складових, зокрема корпусу, скла, кріплення, захисних елементів, ліній з`єднання, а також за збереження і цілісність пломб (номерних, з відбитками тавр), пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), та гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, а пошкодження пломбувального матеріалу свідчить про наявність несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу. За приписами п. 11 глави 5 розділу XI кодексу ГРС встановлено, що за результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення, або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно статті 611 ЦК України, у випадку порушення зобов`язання, настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Відповідач подав відзив на позовну заяву, яким не заперечував проти викладених у позовній заяві обставин, однак у задоволенні позову просив відмовити у зв`язку зі спливом позовної давності. Крім цього, відповідач зазначає, що звільнений від сплати судового збору у зв`язку з тим, що являється інвалідом другої групи. До відзиву додано пенсійне посвідчення № [NUMBER] , з якого вбачається, що відповідач є інвалідом третьої групи (а.с. 32-33, 36). Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а відтак - задоволенню позову, виходячи з наступного. Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачем умов публічного договору та взятих на себе зобов`язань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. Відповідачем не сплачено заборгованість по оплаті спожитого необлікованого природного газу. При вирішенні заяви відповідача про застосування строків позовної давності суд виходив з наступного. Згідно з положеннями статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Винятки з правил, встановлених частинами першою та другою цієї статті, можуть бути встановлені законом. Оскільки дії АТ "Житомиргаз" щодо нарахування збитків у розмірі 14 124, 49 гривень, завданих несанкціонованим використанням природного газу, були оспорені [PERSON] в судовому порядку, право вимоги щодо стягнення цієї суми виникло після набрання законної сили рішенням, яким відмовлено у задоволенні позову, тобто з 6.04.2020 року. Станом на час подання позову до суду - 29.04.2020 року трирічний строк позовної давності не сплив, тому відсутні підстави для застосування наслідків спливу позовної давності. Окремо суд звертає увагу та тому, що доводи відповідача в частині звільнення останнього від сплати судового збору є безпідставними та хибними, оскільки третя група інвалідності не є згідно ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" підставою для звільнення від сплати такого виду судових витрат. Оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений та документально підтверджений судовий збір в сумі 2 102, 00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved