Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до ТзОВ «Фінпром маркет», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Трускавецький відділ державнї виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що на підставі кредитного договору №235/718303 від 07.02.2008 р., укладеного нібито між Акціонерним товариством "Індустріально-експертний банк" та фізичною особою - резидентом України [PERSON] (тобто мною), ТзОВ "Фінпром маркет" звернувся до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Остапенко Є.М. і отримав виконавчий напис (зареєстровано в реєстрі за №34156) від 11 тарвня 2021 року, яким рекомендовано стягнути з [PERSON] (тобто з мене) на користь ТзОВ "Фінпром маркет" загальну суму боргів в розмірі 27924,16 грн. В подальшому ТзОВ "Фінпром маркет" 22.07.2021 р. звернувся безпосередньо із заявою про примусове виконання рішення Трускавецького МВ ДВС Львівської області і державний виконавець Трускавецького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Васьків Роман Миколайович виніс постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.09.2021 р. (ВЛ №66701925), де відкрив виконавче провадження з виконання виконавчого напису №34156 виданого 11.05.2021 р. про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "Фінпром маркет" 27874,16 грн. Копія даної постанови разом із супровідним листом від 03.09.2021 р. направлена на її адресу тільки 07.09.2021 р. (про що є позначка на конверті) і отримана нею 09.09.2021 р., про що вона належно розписалась на пошті. Згідно п. 1.1 зазначеного кредитного договору банк надав кредит особі, яка протиправно скористалась її паспортом, на термін з 07.02.2008 р. до 06.02.2011 р. (включно). Звідси, у суді при стягненні заборгованості по кредиту вона (ймовірно отримавши позов) скористалась би правом подати заяву про застосування строку позовної давності (ч. З ст. 267 ЦК України). Крім цього, відповідно до приписів ст. 87 закону України "Про нотаріат" нотаріус (у тому числі і приватний нотаріус) вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої заборгованості боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення правової вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. В даному випадку пройшло 13 (тринадцять) років з дати закінчення дії кредиту. Також, перед вчиненням виконавчого напису нотаріус зобов`язаний спочатку надіслати боржнику вимогу про усунення порушень. Тільки після закінчення тридцятиденного строку з моменту направлення письмової вимоги напис може бути здійснено. Такої письмової вимоги від нотаріуса та / або кредитора вона не отримувала. Крім того, літом 2007 р. вона втратила закордонний паспорт та паспорт громадянина України, про що є довідка Дрогобицького МРВ Головного управління МВС України у Львівській області від 13.06.2007 р. №9875, що також підтверджено відповідно рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 06 жовтня 2011 р. по справі №2/1324-308/11. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса є незаконним та таким, що не підлягає до виконання, оскільки у позивача відсутнє будь-яке зобов`язання по сплаті боргу перед ТзОВ "Фінпром маркет". Просила позов задовольнити. Відповідач не подав відзив на позов. Ухвалою судді від 23 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання 25 листопада 2021 року позивачка не з`явилася, подала суду заява про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. У судове засідання 25 листопада 2021 року відповідач ТзОВ «Фінпром маркет» явку свого представника не забезпечив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку. На адресу суду 16.11.2021 року надійшла заява директора ТзОВ "Фінпром маркет" Р.І.Яворського про визнання позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу остапенко Є.М. в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином. Третя особа - Трускавецький відділ державнї виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2021 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 34156 від 11.05.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінпром маркет» 27874,16 грн. заборгованості за тілом кредиту та 50,00 плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 27924,16 грн. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з пунктом 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Інструкція) вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29 червня 1999 року визначено, що для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок суду кореспондується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18, яку суд зобов`язаний враховувати при виборі правової норми, що підлягає до застосування до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Враховуючи вищенаведені обставини, доводи позивача про відсутність заборгованості, суд приходить до висновку, що позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обгрунтованим та підлягає до задоволення. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що позивачці слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, сплаченого нею при поданні позову, а саме 454,00 грн. (квитанція № 82 від 18.10.2021 року), а решту понесених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 454,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, та

Outcome: approved