Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

08 грудня 2015 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 08 вересня 2006\~року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 17 травня 2007\~року у них народилась донька [PERSON]. Останні кілька років шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, відповідач бере участь у деяких матеріальних витратах на дитину, але це забезпечення є не достатнім. Вважає, що відповідач має можливість надавати більш гідне утримання, у зв'язку з чим просить стягнути на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісяця, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення донькою повноліття, а також зобов'язати відповідача приймати участь у додаткових витратах на лікування дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові, просила його задовольнити. Пояснила, що відповідач може купити печиво "Барні", банани, лимон, чай, але цим дитину не нагодуєш, а основні витрати, пов'язані з купівлею м'яса, молочних продуктів, круп, макаронних виробів несе вона та її мати. Щодо участі у додаткових витратах на лікування дитини пояснила, що донька буде проходити обстеження у лікарів в приватній клініці, і вона хоче, щоб відповідач сплатив 50\~% витрат на це та на лікування, яке буде призначено лікарями. Відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частки від мінімальної заробітної плати, оскільки він не працює. Пояснив, що він надає матеріальну допомогу по мірі можливостей: купує медикаменти, продукти і сплачує аліменти добровільно через пошту. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08\~вересня 2006 року (а.с. 4). Від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з батьками (а.с.\~5), але знаходиться на утриманні матері, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки у достатньому розмірі не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів обґрунтовані, але підлягають частковому задоволенню, і з урахуванням вимог ст.ст.\~182, 184\~СК України, з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки, необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 642 грн. щомісяця до досягнення донькою повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позову. Визначаючи щомісячний платіж аліментів саме у такому розмірі, суд виходить з того, що відповідач не працює, мінімальна середня номінальна заробітна плата у розрахунку на одного штатного працівника за даними Головного управління статистики у Дніпропетровській області станом на листопад 2015 року (даних за грудень 2015 року ще немає) складає 2 568 грн. (а.с. 14). Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2016\~року складає 1 455 грн. Тобто ? частка від мінімальної середньої номінальної заробітної плати у розрахунку на одного штатного працівника по Дніпропетровській області складає 642 грн., і при цьому ця сума становить 44 % від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача примати участь у додаткових витратах на лікування дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед, або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В п. 18 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006\~року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи позивачем [PERSON] в обґрунтування заявлених вимог в частині стягнення додаткових витрат не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 57-60 ЦПК України, які є підставою для стягнення додаткових витрат на лікування малолітньої дитини наперед. Матеріали справи не містять доказів\~на підтвердження позову про фінансування додаткових витрат на лікування доньки [PERSON] наперед, що зумовлюють понесення витрат на майбутнє. Матеріали справи не містять доказів обґрунтування необхідності понесення на майбутнє додаткових витрат, та причини, що їх зумовлюють. У звязку з чим, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення додаткових витрат на лікування дитини. Ухвалюючи рішення, суд звертає увагу, що в майбутньому позивач чи відповідач не позбавлені права звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів, а також про участь батьків у додаткових витрат на дитину. У відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 487 гривень 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial