Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

У липні 2016 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 04.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський [PERSON]" та [PERSON] був укладений кредитним договір № 430/08-К. Відповідно до договору зарахування зустрічних однорідних вимог № 1 від 30.12.2009 р. та договору про заміну боржника в зобов'язанні до кредитного договору № 430/08-К від 04.04.2008 р. у звязку із укладенням договору переведення боргу № 1 від 30.12.2009 р. новий позичальник - [PERSON] замінила первісного позичальника [PERSON] як боржника у зобов'язанні, яке виникло на підставі основного договору, тобто кредитного договору № 430/08-К від 04.04.2008 року. Згідно з п. 2 договору про заміну боржника в зобовязанні № 1 новий позичальник - [PERSON] підтвердила, що умови основного договору їй відомі та повністю зрозумілі, вона приймає на себе всі зобов'язання первісного позичальника, що передбачені основним договором, у тому числі щодо повернення основної суми заборгованості (кредиту) та плати за користування кредитом, а також всі інші зобовязання боржника, що випливають з умов основного договору. Оскільки [PERSON] не виконувала належним чином свої зобовязання, станом на 18.07.2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 3621654 грн. 28 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 70000,00 доларів США, що еквівалентно 1736502 грн. 39 коп., заборгованість за відсотками 72252,92 доларів США, що еквівалентно 1792390 грн. 98 коп., заборгованість по комісії розрахункове обслуговування - 19091 грн. 80 коп., заборгованість по сплаті штрафу за несвоєчасне погашення кредиту, сплаті процентів за користування 73669 грн. 12 коп. Просить в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський [PERSON]" за Кредитним договором № 430/08-К від 04.04.2008 року, що становить нестягнену суму боргу в сумі 3621654,28 грн., звернути стягнення на майно, належне [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 30.12.2009 року Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] за реєстровим № 5360, яке є предметом Договору іпотеки № 430/08-К від 04.04.2008 року, укладеного між ПАТ "Всеукраїнський [PERSON]" та [PERSON], нотаріально посвідченого приватним нотаріусом приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2943, а саме: нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою : Полтавська обл., м. Полтава, вул. Новопроектована, 16, шляхом його продажу Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський [PERSON]" від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 Закону України "Про іпотеку", з наданням ПАТ "Всеукраїнський [PERSON]" всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі - продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у Державній реєстраційній службі України та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі - продажу предмету іпотеки; звертатися до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу; надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки житловий будинок, що знаходиться за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Новопроектована, 16, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на предмет іпотеки за набувачем (покупцем); отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сім'ї іпотекодавця, копії будинкових книг, технічну документацію. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без участі представника, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач [PERSON] повідомлена про час та місце слухання справи, до суду не з'явилася, про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 04.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський [PERSON]" (правонаступником якого являється Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський [PERSON]") та [PERSON] укладений кредитним договір № 430/08-К, на підставі якого [PERSON] надав позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 75000 доларів США для проведення розрахунків по договору купівлі-продажу б/н від 04.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу за реєстровим № 2932, згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями № 16 по вул. Новопроектованій в м. Полтаві, на строк до 01.04.2033 року зі сплатою за користування кредитними коштами плати в розмірі 14 % річних та щомісячної плати за обслуговування кредиту в розмірі 265 грн. 13 коп., що становить 0,07 % від суми кредиту. Відповідно до договору зарахування зустрічних однорідних вимог № 1 від 30.12.2009 року та договору про заміну боржника в зобов'язанні до кредитного договору № 430/08-К від 04.04.2008 року у звязку із укладенням договору переведення боргу № 1 від 30.12.2009 року новий позичальник - [PERSON] замінила первісного позичальника [PERSON] як боржника у зобов'язанні, яке виникло на підставі основного договору, тобто кредитного договору № 430/08-К від 04.04.2008 року. Згідно з п. 2 Договору про заміну боржника в зобовязанні № 1 від 30.12.2009 року новий позичальник [PERSON] підтверджує, що умови основного договору їй відомі, вона їх повністю розуміє і погоджується з ними, та як новий позичальник приймає на себе всі зобов'язання первісного позичальника, що передбачені основним договором, у тому числі щодо повернення основної суми заборгованості (кредиту) та плати за користування кредитом, а також всі інші зобовязання боржника, що випливають з умов основного договору. Пункт 3 Договору про заміну боржника в зобовязанні № 1 встановлює, що на дату укладення цього договору борг за основним договором становить 70000,00 доларів США. Відповідно до умов Кредитного договору № 430/08-К від 04.04.2008 року строк користування кредитом встановлено по 01.04.2033 року. Згідно пункт 3.3.3. Кредитного договору позичальник зобов'язаний щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами п. 2.5.1. цього договору. Відповідно до п. 4.5. договору за неналежне виконання зобов'язань, передбачених договором позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20 % від суми неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до п. 2.7. кредитного договору позивач має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому, у випадку невиконання відповідачем своїх зобовязань за цим кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № 430/08-К від 04.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський [PERSON]" та [PERSON] укладено Іпотечний договір № 430/08-К, посвідчений 04.04.2008 року Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2943. Предметом іпотеки є: житловий будинок, що знаходиться за адресою : Полтавська обл., м. Полтава, вул. Новопроектована, 16. Відповідно до Договору про заміну боржника в зобовязанні № 1 до Іпотечного договору № 430/08-К від 04.04.2008 року, укладеного між ВАТ "ВіЕйБі Банк" та [PERSON] 30.12.2009 року, сторони визнали, що новий іпотекодавець замінює іпотекодавця боржника у зобовязанні, яке виникло на підставі Основного договору, в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору, новий іпотекодавець підтверджує, що умови основного договору йому відомі, він їх повністю розуміє та погоджується з ними, приймає на себе вісі зобовязання іпотекодавця, що передбачені основним договором, в тому числі щодо забезпечення повернення основної суми заборгованості (кредиту_) та плати за користування кредитом, а також всіх інших зобов'язань боржника, що випливають з умов Кредитного договору № 430/08-К від 04.04.2008 року. Крім того, 30.12.2009 року Банком укладено договори поруки із [PERSON] та [PERSON], згідно п. 1.1 яких поручителі солідарно відповідають перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язання у повному обсязі за кредитним договором № 430/08-К. Відповідно до розрахунку, надано суду позивачем ПАТ "Всеукраїнський [PERSON]", позичальник [PERSON] взяті на себе за кредитним договором № 430/08-К від 04.04.2008 року зобовязання не виконує належним чином, у звязку з чим виникла прострочена заборгованість, розмір якої станом на 18.07.2016 року становить 3621654 грн. 28 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 70000,00 доларів США, що еквівалентно 1736502 грн. 39 коп., заборгованість за відсотками 72252,92 доларів США, що еквівалентно 1792390 грн. 98 коп., заборгованість по комісії розрахункове обслуговування - 19091 грн. 80 коп., заборгованість по сплаті штрафу за несвоєчасне погашення кредиту, сплаті процентів за користування 73669 грн. 12 коп. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 18.06.2012 року по цивільній справі № 1616/848/2012 задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський [PERSON]", стягнуто на користь Банку з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 430/08-К від 04.04.2008 року у розмірі 759914,69 грн., яка утворилась станом на 22.02.2012 року та складалась з наступного: заборгованість за тілом та відсотками по кредиту 91366,32 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ станом на 16.01.2012 року становить 729998,62 грн., заборгованість по комісії 5039,91 грн., штраф за несвоєчасне погашення кредиту, сплату процентів за користування 24876,16 грн. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. 6.2 Іпотечного договору № 430/08-К від 04.04.2008 року у випадку невиконання чи неналежного виконання Іпотекодавцем Зобовязання в цілому або в частині, а також у інших випадках, передбачених цим Договором, Кредитним договором або чинним законодавством, Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок Предмета іпотеки в порядку, передбаченому цим Договором та чинним законодавством. Пунктом 7.2 Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку" та умовами цього договору. За змістом положень п. 7.3. Іпотечного договору іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених умовами договору. Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року, невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя. що відповідає положенням статті 124 Конституції України. В зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору. Банк направляв відповідачу вимогу про погашення боргу та попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі несплати заборгованості. Однак, вимогу банку проігноровано, залишено без відповіді, кредитна заборгованість не сплачена. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України угода (договір) є підставою виникнення цивільних прав і обовязків, зобовязання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вказівок закону, умов договору та припиняються виконанням, проведеним належним чином, а одностороння відмова від їх виконання не допускається. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Заборгованість за кредитним договором залишається не погашеною, у звязку з чим ПАТ "ВіЕйБі Банк" набуло законне право звернути стягнення на іпотечне майно відповідача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця. згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно зі ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Статтею 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. В ч. 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку" визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу, а також витрат, пов'язаних з предявленням вимоги за основним зобовязанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження предмета іпотеки, витрат на страхування предмету іпотеки, збитків, завданих внаслідок порушення умов цього договору та умов кредитного договору, витрати на здійснення оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності, які поніс іпотекодержатель. Відповідно до статті 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 36 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, згідно п. 7.4.2 договору іпотеки, у випадку набуття права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває право від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі з дотриманням умов, визначених в Законі України "Про іпотеку". Крім того, відповідно до вимог ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, - тобто такий спосіб реалізації предмета іпотеки чітко регламентований діючим законодавством. Згідно статті 38 Закону України "Про іпотеку", якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Пунктом 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року передбачено, що резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема. ньому в обов'язковому порядку має зазначатись в тому числі початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом). Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня. коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 30.03.2012 року наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Дане положення не позбавляє права кредитора саме на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК, а також не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені (які за відповідні періоди не були стягнутими), передбачені договором за несвоєчасну сплату кредиту. Крім того, аналогічна позиція Верховного Суду України викладена в постанові № 3-71гс14 від 09.09.2014 року, згідно з якою звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов'язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов'язанням одночасно чи за наявності рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не може мати наслідком подвійного стягнення за основним зобов'язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов'язанням відсутня. Таким чином, ПАТ "ВіЕйБі Банк" набуло законне право звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" [PERSON] до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими, а отже позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved