Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що її дочка, [PERSON] , [INFO] , має неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] проживає разом із нею, утримується повністю за її рахунок. Мати жодного із покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої участі у вихованні сина. Починаючи із 2018 року відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до духовних та інших цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти. На даний час місцезнаходження відповідачки невідомо. Відомо лише, що влітку 2018 року вона поїхала у м.Дубай. Один раз приїжджала, приблизно у 2019 році і одразу поїхала назад. Позивачка говорила відповідачці, що у разі не повернення останньої, вона подасть на неї до суду, оскільки вона не виховує сина, не надає ніякої допомоги та постійно знаходиться у дорозі. Усі питання щодо виховання вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки із боку відповідачки. Увесь свій час позивачка вкладає у виховання онука. Крім того, позивачка зверталася із заявою до органу опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відносно [PERSON] . За результатами проведеної перевірки орган опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області рекомендував позбавити батьківських прав [PERSON] . Позивачка бажає виховувати дитину та має усі можливості до цього. Названі дії відповідачки, відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, є підставою для позбавлення останньої батьківських прав щодо [PERSON] . За указаних обставин, посилаючись на норми ст.ст.164-166 Сімейного кодексу України, просить: 1) позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дитини - [PERSON] , [INFO] ; 2) призначити її, [PERSON] , [INFO] , опікуном над неповнолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] ; 3) судові витрати покласти на [PERSON] . Провадження за указаним позовом було відкрите 15.09.2020 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання проведено 20.10.2020 та призначено судовий розгляд у справі (а.с.21, 38). Своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, на подання відзиву на позов відповідачка не скористалася. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, при цьому посилалась на обставини, викладені у позові. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час і місце розгляду справи, поштові повідомлення суду повертаються на адресу суду без вручення адресату із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.26,56). Із урахуванням того, що відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.20), саме за цією адресою надсилалися поштові повідомлення про її виклик, а тому вважається такою, що належним чином повідомлена Представник третьої особи у судовому засіданні підтримала заявлений позов, вважає, що є підстави для його задоволення, оскільки відповідачка дійсно не займається вихованням свого неповнолітнього сина, виховує хлопця та піклується про нього його бабуся, яка є пенсіонеркою, за рахунок своєї пенсії утримує онука, що було установлено під час затвердження висновку органу опіки та піклування. Суд, заслухавши позицію позивача, представника третьої особи та представника заінтересованої особи, пояснення дитини, пояснення свідків, дослідивши усі докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із огляду на наступне. Так, відповідно до ч.1 ст.32 Конституції України ніхто не може зазнати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства", зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищевказаного Закону, зокрема, передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, як їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї. На підставі свідоцтва про народження судом установлено, що [INFO] у м.Тростянець Сумської області народився [PERSON] , батьками якої, відповідно до записів у свідоцтві про народження останнього є [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька дитини, записані зі слів матері, згідно ч.1 ст.135 СК України (а.с.8,10). Законом України "Про охорону дитинства", зокрема, у ч.ч.1,6 ст.12, закріплено, що сім`я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Як вбачається із наданих позивачем доказів, починаючи із 2017 року дитина [PERSON] проживає разом із бабусею, [PERSON] , пенсіонеркою, яка займається вихованням дитини та її утримання за рахунок пенсії, яку отримує у розмірі 4000,00 грн. на місяць. Неповнолітній [PERSON] має місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] , де також і зареєстрована його матір [PERSON] (а.с.14). За місцем своєї реєстрації [PERSON] фактично не проживає, має велику заборгованість по сплаті за житлово-комунальні послуги. Під час проживання за указаною адресою ніде не працювала, вихованням неповнолітнього сина не займалася. На прохання погасити заборгованість за житлово-комунальні послуги відповідала грубо (а.с.11,47). [PERSON] зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.48), має виключно позитивну характеристику із місця проживання (а.с.46). За актом обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 11.08.2020, комісією було установлено, що [PERSON] проживає у власному будинку, який складається із 2-х кімнат, 2 кухонь та коридору. У наявності необхідна побутова техніка, меблі. Є запас продуктів харчування, консервуються фрукти та овочі. Має великий садок та присадибну ділянку, із яких збирають фрукти та овочі. [PERSON] проживає у бабусі із 2017 року, навчається у закладі загальної середньої освіти 1-ІІІ ступенів №2 Тростянецької міської ради. Станом на час обстеження [PERSON] планувала направити онука на навчання до Сумської гімназії обдарованих дітей. Під час бесіди із бабусею та онуком з`ясовано, що мати [PERSON] , це у 2018 році зникла у невідомому напрямку, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не телефонує, не цікавиться станом здоров`я дитини, сама також не відповідає на телефонні дзвінки. Зиков [PERSON] має двох старших повнолітніх братів - [PERSON] , 1994 р.н., та [PERSON] , 1999 р.н., які проживають у інших містах, працюють та інколи надають матеріальну допомогу бабусі - [PERSON] . Сама ж бабуся є пенсіонеркою, отримує пенсію у розмірі 4000,00 грн., на яку і утримує онука [PERSON] . Комісія дійшла до висновку, що [PERSON] належним чином утримує онука, турбується про його розвиток, здоров`я та навчання (а.с.44). За характеристикою на учня 7-Б класу закладу загальної середньої освіти 1-ІІІ ступенів №2 Тростянецької міської ради [PERSON] , останній навчався у даному закладі із першого класу, має навчальні досягнення середнього рівня. Пам`ять змішана. На уроках відповідає, але не проявляє ініціативи. Світ захоплень хлопця - малювання. Уміє помічати деталі у відтворювати їх у своїх роботах. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно та відповідально. Скромний, товариський, розсудливий, самостійний. Підтримує дружні стосунки із усіма учнями у класі. Уміє відстоювати власну точку зору. Але не докладає зусиль до виконання домашніх завдань. Стриманий, вихований, працелюбний, мовчазний. Поважає старших. На критику реагує позитивно. За час навчання у середній школі, а саме із 2017 року мати, [PERSON] , жодного разу до закладу не З`явилася, питаннями успішності сина не цікавилася. Вихованням хлопчика займалася його бабуся, яка постійно відвідувала заклад, батьківські збори, підтримувала повний зв`язок із класним керівником, цікавилася успіхами онука, завжди намагалася підтримати хлопчика та допомогти йому (а.с.45). 20.08.2020 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької РДА Сумської області було рекомендовано органу опіки та піклування Тростянецької РДА надати [PERSON] висновок про доцільність позбавлення батьківських прав її доньки, [PERSON] , відносно її неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] (а.с.43). 21.08.2020, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької РДА Сумської області від 20.08.2020, із урахуванням того, що [PERSON] належним чином не піклується про розвиток, виховання та здоров`я дитини, органом опіки та піклування Тростянецької РДА Сумської області затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.9,42). Допитаний за участю представника Служби у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації та представника органу опіки та піклування неповнолітній [PERSON] у своїх поясненнях повністю підтримав позицію своєї бабусі [PERSON] та підтвердив, що дійсно із 2017 року він проживає із бабусею, яка займається його вихованням та утриманням. Мати не проявляє інтересу до нього, не телефонує, не цікавиться його життям, навчанням, матеріальної допомоги не надає. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що неповнолітнім [PERSON] опікується його бабуся [PERSON] , виховує його, утримує. Мати дитини, [PERSON] , яка зареєстрована у гуртожитку, але у ньому більше 2-х років не проживає, виїхала на заробітки, вихованням сина не займалася, має великі борги з оплати за утримання кімнати в гуртожитку. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що матір неповнолітнього [PERSON] ніколи не бачили, хлопчик увесь час проживає із бабусею, [PERSON] , яка постійно займається його вихованням, позитивно характеризується за місцем проживання. Хлопчик завжди охайно одягнений, характеризується позитивно. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; - жорстоко поводяться із дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Статтею 3 Конвеції про права дитини від 20.11.1980 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Як роз`яснено в п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" за №3 від 30.03.2007 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття ігноруються на факті спорідненості не є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом під час розгляду справи не встановлено, що відповідачці чинилися перешкоди у виконанні її батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] , або що відповідачка не виконує батьківські обов`язки із поважних причин, тому, із урахуванням інтересів дитини суд вважає, що відповідачка свої обов`язки як матір не виконує, вихованням дитини не займається, самоусунулася від виконання таких обов`язків, суд вважає, що така поведінка матері є неприпустимою і погоджується із висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , тому заявлений позов у цій його частині підлягає задоволенню. Разом із тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч.4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Щодо заявленої позивачкою вимоги про призначення її опікуном над неповнолітнім [PERSON] , суд звертає увагу на те, що піклування над неповнолітньою особою встановлюється органом опіки та піклування. Частиною 4 статті 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. У зв`язку із указаним суд не вбачає підстав для призначення позивачки опікуном над її неповнолітнім онуком, так як відсутній такий висновок органу опіки, разом із тим позивач має право звернутись до органу опіки та піклування з приводу призначення її опікуном над онуком.. У відповідності до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивачки підлягають до стягнення понесені останньою та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial