Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивачка 25.07.2016 року звернулась до суду з позовом, в якому просить: Визнати за [PERSON] право власності на 51/500 частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованих за адресою: м. Харків 1-й в"їзд Жилярді, 28в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 06.01.2015 року. Визнати за [PERSON] право власності на 49/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями, розташованих за адресою: м. Харків 1-й в"їзд Жилярді, 28в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 06.01.2015 року. . У судове засідання позивачка з»явилась позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити , у звязку із тим всі зазначені рішення набули чинності. Відповідач у судове засідання з'явився позовні вимоги визнав частково. Відповідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зоб»вязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає позовні вимоги позивача законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим що , її батько [PERSON], який помер 06.01.2015 року, згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння від 22.08.1964 року, посвідченого Київським райжилуправлінням виконавчого комітету Київської районної ради депутатів трудящих м. Харкова був власником домоволодіння № 28, розташованого по І в'їзду Жилярді в м. Харкові, що підтверджується копіями свідоцтва про його смерть та свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, які додаються до позову. Згідно договору дарування від 19 вересня 1964 року, посвідченого державним нотаріусом Харківського обласного державного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1-866, батько позивачки [PERSON] подарував своїй матері [PERSON], яка померла 08.06.1983 року, 51/100 (тобто 1/2 частину) вказаного домоволодіння. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 грудня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] батько [PERSON] - [PERSON] став значиться власником 51/200 частини цього зазначеного домоволодіння після померлої матері, що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за законом та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації". Не погодившись з отриманим моїм батьком свідоцтвом на спадщину за законом від 21.12.2007 року, брат позивачки батька громадянин [PERSON] звернувся до суду Київського району м. Харкова з позовом про визнання недійсним зазначеного свідоцтва. Рішенням суду Київського району м. Харкова від 25 серпня 2009 року частково задоволено позов [PERSON], тобто за ним визнано право власності на 51/200 частку житлового будинку № 28 з надвірними будівлями по 1-му в'їзду Жилярді в м. Харкові, в порядку спадкування після смерті їх матері [PERSON] Рішенням судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 4 листопада 2009 року рішення суду Київського району м. Харкова від 25 серпня 2009 року змінено За [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] визнано право власності на 51/500 частин житлового будинку № 28 з надвірними будівлями по 1-му в'їзду Жилярді в. Харкові за кожним в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], що настала 8 червня 1983 року. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 26 лютого 2010 року касаційна скарга батька позивачки - [PERSON] відхилена, рішення апеляційного суду Харківської області від 4 листопада 2009 року залишено без змін. Таким чином на час своєї смерті, 06.01.2015 р. [PERSON] - батько був власником 49/100 часток зазначеного будинку та господарських будівель, що крім вищеназваних рішень судів також підтверджується довідкою Харківського міського Бюро технічної інвентаризації від 05 жовтня 1964 року, 20 лютого 2015 року [PERSON] звернулась із заявою до Восьмої Харківської держав: нотаріальної контори про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON], яка зареєстрована в книзі обліку реєстрації спадкових справ за № 346 та на підставі неї заведена спадкова справа за 150/2015. 13 березня 2015 року до вказаної нотаріальної контори з заявою на мою користь звернулась [PERSON]М мати [PERSON], як спадкоємець за законом після смерті чоловіка [PERSON], заяву якої було зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 505 та додана до спадкової справи за № 150/2015. Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою на ім'я, [PERSON]М як єдиної спадкоємиці за законом 18 серпня 2015 р. за реєстровим № 5-578 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль спадкодавця, а 21 серпня 2015 р. реєстровим № 5-849 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку спадкодавця. Що стосується видачі [PERSON]М свідоцтва про право на спадщину за законом на 51/5( частку у праві спільної власності на житловий будинок, що знаходиться в місті Харкові і в'їзду Жилярді 1-му, буд. № 28 після спадкодавця, то в видачі такого свідоцтва [PERSON]М відмовлено, у зв'язку з чим від 18 квітня 2016 року державним нотаріусом [PERSON] винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав що після ухвалення рішення суду Київського району м. Харкова від 25.08.2009 р. і ухвалення рішення судової колеги судової палати з цивільних справ апеляційної суду Харківської області від 04.11.2009 p., яким за батьком позивачки було визнано право власності на 51/500 частини житлового будинку № 28 з надвірними будівлями по 1-м в'їзду Жилярді, 28 в м. Харкові в порядку спадкування за законом після померлої матері позивачки [PERSON], відповідним образом державна реєстрація не здійснена, Як зазначено в інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстр Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкт нерухомого майна та довідки КП "Харківське МБТІ" загальна грошова вартість вказаного домоволодіння разом з господарськими будівлями становить 285 994 грн., з яких грошова вартість 51/500 частини складає 29171 грн. 39 коп. 23 травня 2016 року державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення на ім'я позивачки свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого спадкодавця [PERSON] на 49/100 часток у праві спільної власності на вказаний житловий будинок з тієї причини, що на поданому [PERSON]М нотаріусу свідоцтві про право власності на домоволодіння від 22 серпня 1964 року на прізвище [PERSON], виданого Київським Райжилуправлінням м. Харкова на підставі рішення виконкому Київської районної ради № 177-14 від 14.07.1964 року, зареєстрованого Харківським міським бюро технічної інвентаризації 28.08.1964 р. в реєстрову книгу під № 37803, інвентаризаційна справа № 54049, на зворотному боці у відмітці про перехід права власності на 51/100 частку житлового будинку міститься незастережне виправлення, а саме закреслене: "спадщині за свідоцтвом" та дописано рукою: "договір дарування". У зв'язку з виявленими виправленнями, в цій постанові державного нотаріуса вказано: " у зв'язку з тим, що в документі, що посвідчують право власності на 49/100 часток у праві спільної власності на вищевказаний житловий будинок містяться незастережені виправлення, нотаріальна контора позбавлена можливості видати на їх підставі свідоцтво про право на спадщину за законом на 49/100 (сорок дев'ять сотих) часток у праві спільної власності на житловий будинок з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходяться в м. Харкові по в"їзду Жил ярді Д-му, № 28 на ім'я [PERSON]." Інвентаризаційна вартість 49/100 часток вказаного будинку становить 140137 грн.06 коп. Таким чином, після смерті [PERSON]М батька [PERSON], вона та її мати [PERSON], яка відмовилась на її користь від прийняття спадщини, залишились єдиними спадкоємцями першої черги на майно, яке залишилось після померлого. Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Спадщину позивач прийняв шляхом подачі заяви про прийняття спадщини в восьму Харківську державну нотаріальну контору в зазначений законом термін (шість місяців). При подачі письмової заяви про видачу свідоцтва про право власність на нерухоме майно, а саме ? частини квартири № 9 розташованої в м.Харкові, по вул..Ак.Проскури,9-В, нотаріусом було роз»ясненно що позивачу необхідно надати право встановлюючи документи на вищевказану квартиру. Але позивач не міг надати нотаріусу вище вказані документи оскільки, вони знаходились та знаходяться у відповідача , який в добровільному порядку відмовляється надавати нотаріусу. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Таким чином, після смерті [PERSON] позивачка прийняла спадщину, оскільки є спадкоємцем за законом і не заявила про відмовлення від спадщини протягом терміну, встановленого ст. 1270 ЦК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved