Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

У жовтні 2019 року ДП "Південне" звернулося до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 12 лютого 2020 року справи №485/1649/19 (провадження №2/485/48/20) та №485/1650/19 (провадження №2/485/50/20) об"єднані в одне провадження, об`єднаним справам присвоєно загальний номер №485/1649/19 провадження №2/485/48/20. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 листопада 2006 року та 27 лютого 2013 року між ДП "Південне" (орендарем) та [PERSON] (орендодавцем) були укладені договори оренди земельних ділянок площею 5,36 га - кадастровий номер 4825780000:05:000:0007, та площею 5,36 га - кадастровий номер 4825780000:05:000:0044, які зареєстровані в 05 жовтня 2007 року та 13 березня 2014 року, відповідно, строком на 15 років, та при цьому складені відповідні акти приймання-передачі об"єктів оренди. В подальшому 10 серпня 2017 року між сторонами укладені угоди про розірвання вище вказаних договорів оренди земельних ділянок, які зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, та складено акти приймання-передачі земельних ділянок, відповідно до яких орендар повертає, а орендодавець приймає з строкового платного користування орендовані земельні ділянки. Проте, позивач вважає що підписи в угодах про розірвання договорів оренди від 10 серпня 2017 року та в актах приймання-передачі земельних ділянок не відповідають підпису відповідачки та ставить під сумнів наявність у орендодавця внутрішньої волі на розірвання договорів оренди землі від 02 листопада 2006 року та 27 лютого 2013 року. Посилаючись на викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.107), просить визнати недійсними угоди від 10 серпня 2017 року про розірвання договорів оренди земельних ділянок площею 5,36 га - кадастровий номер 4825780000:05:000:0007, та площею 5,36 га - кадастровий номер 4825780000:05:000:0044, скасувати державну реєстрацію спірних угод про розірвання договорів оренди земельних ділянок та не стягувати з відповідача понесені судові витрати. В підготовче засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Представник позивача подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач також надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги позивача визнала, просила справу слухати в її відсутність. Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 02 листопада 2006 року між ДП "Південне" (орендарем) та [PERSON] (орендодавцем) було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 4825780000:05:000:0007, площею 5,36 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Снігурівської міської ради Миколаївської області, строком на 5 років. Вказаний договір 05 жовтня 2007 року зареєстрований у Снігурівському районному відділі Миколаївської регіональної філії центру АЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 040702300083 (а.с.76-79). На підставі акту приймання-передачі від 02 листопада 2006 року позивач прийняв в оренду земельну ділянку загальною площею 5,36 га (а.с.80). Відповідно до додаткової угоди № 1 від 11 серпня 2008 року до договору оренди № б/н від 05 жовтня 2007 року, укладеної між сторонами, у вище зазначений договір оренди землі було внесено зміни та змінено строк дії оренди з 5 на 15 років. Вказана угода 01 грудня 2010 року була зареєстрована у Снігурівському районному відділі Миколаївської регіональної філії центру АЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 041047300154 (а.с.81). 10 серпня 2017 року між ДП "Південне" та [PERSON] укладено угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого за № 040702300083 від 05 жовтня 2007 року, відповідно до якої орендар та орендодавець дійшли згоди розірвати договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 4825780000:05:000:0007, площею 5,36 га. Зазначену угоду зареєстровано Департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Миколаївської області Чекановським С .І. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію припинення іншого речового права 31 жовтня 2017 року, індексний номер рішення: 37862075, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 184784329 сформованого 15.10.2019 (а.с.84-87). Крім того, 27 лютого 2013 року між ДП "Південне" (орендарем) та [PERSON] (орендодавцем) було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 4825780000:05:000:0044, площею 5,36 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Снігурівської міської ради Миколаївської області, строком по 19 листопада 2027 року (а.с.21-23). Вказаний договір зареєстрований державним реєстратором реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області Корженко О.Ю. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 13 березня 2014 року за № 4967849 (а.с.25-26). На підставі акту приймання-передачі від 27 лютого 2013 року позивач прийняв в оренду земельну ділянку загальною площею 5,36 га (а.с.24). 10 серпня 2017 року між ДП "Південне" та [PERSON] укладено угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого за № 4967849 від 13 березня 2014 року, відповідно до якої орендар та орендодавець дійшли згоди розірвати договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 4825780000:05:000:0044, площею 5,36 га. Зазначену угоду зареєстровано приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Душейко О.М. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію припинення іншого речового права 10 жовтня 2017 року, індексний номер рішення: 37498761, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 99889123 сформованого 10.10.2017 (а.с.29-30). Позивач ствердив, що угоди про розірвання договорів оренди земельних ділянок від 10 серпня 2017 року та акти приймання передачі земельних ділянок, підписані не відповідачкою, а іншою особою, тому вони є неукладеними. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. В силу ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним - ст. 204 ЦК України. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі і сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом - ч. 1 ст. 205 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За нормою ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п"ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч.1 ст.82 ЦПК України). У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідачка позовні вимоги визнала повністю й таке визнання не суперечить закону та не порушує прав інших осіб. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що відповідач визнала позов, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання угод про розірвання договорів оренди недійсними, скасування державної реєстрації угоди про розірвання договорів оренди земельних ділянок є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На прохання позивача, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved