Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивач ПАТ "Дельта Банк" подав позов до [PERSON] про стягнення заборгованості, з наступних підстав : між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 005-13556-161112. Згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 Частини 1 вищевказаного Договору, Позивач відкриває Відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.3 Частини 3 договору, банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі : 10 000 грн. У зв'язку з цим позивач просить суд, стягнути з [PERSON] в користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за договором № 005-13556-161112 від 16.11.2012 року зальну суму - 12 295,40 грн. та оплачені ним 243, 60 грн. - судового збору. Представник позивача в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач на неодноразові виклики в судове засідання не з'являвся та не повідомив суд про причини своєї неявки, не заперечив проти позову і з приводу мотивів його заявлення, а тому суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ознайомившись з матеріалами справи суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав: Згідно договору № 005-13556-161112 від 16.11.2012 року вбачається, що : між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено договір № 005-13556-161112 від 16.11.2012 року та відкрито кредитну лінію на загальну суму 10 000 грн. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши Відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії у розмірі 10 000 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 07.04.2014 р. не виконує належним чиномзобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно п. 1 Частини 3 договору - обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. На підставі п. 2.4. Частини 3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. Частини 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. У відповідності до п. 2.5. Частини 3 договору. Відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Таким чином, станом на 07.04.2014 року за відповідачем по укладеному з Публічним акціонерні товариством "Дельта Банк" договором № 005-13556-161112 від 16.11.2012 року рахується заборгованість загальну суму 12295,40 грн., яка складається з : - тіло кредиту: 6795,40 грн.; - прострочене тіло кредиту: 2400,00 грн.; - заборгованість за відсотками: 0,00 грн.; - заборгованість за комісіями: 3100,00 грн. Відповідно до ст. 1049. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чиї відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) йог виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Outcome: approved