Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

В березні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка»\~ про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював на підприємстві відповідача у період з 1998 року по 2010 рік в підземних умовах праці підземним прохідником управління АТ «Суха Балка», правонаступником якого є ПрАТ «Суха Балка». Внаслідок шкідливих факторів виробництва виникли хронічні захворювання, і за висновком МСЕК від 29.10.2019 позивачу первинно було встановлено 50% стійкої втрати професійної працездатності, третя група інвалідності, з них 40% - по радикулопатії, 10% - по ХОЗЛ, з переоглядом 01.10.2020 року. Йому протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження в умовах виробничого пилу, рекомендовано медикаментозне лікування, лікування у невропатолога, сімейного лікаря. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, в період роботи позивача на підприємстві відповідача, втратив своє здоров`я, чим йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що позивач відчуває постійні фізичні страждання, наслідком якого є порушення нормальних життєвих зв`язків, позбавлення можливості реалізовувати свої звички та бажання, виникнення складнощів у побуті у зв`язку із фізичним станом викликаним професійними захворюваннями. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в 150000,00 грн., які просить суд стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 06 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Не погодившись із позовом представником відповідача подано до суду відзив на позов, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначає, що робота на гірничодобувному підприємстві обумовлена наявністю шкідливих виробничих факторів (підвищена вібрація, пил, знижена температура, шум, тощо), усунути дані фактори неможливо з об`єктивних причин, порядок та вимоги щодо роботи в шкідливих умовах регламентовані законодавчо і компенсуються підвищеною оплатою праці, пільговою пенсією, додатковими відпустками, скороченим робочим часом та іншими пільгами. Також зазначив, що Позивач був ознайомлений про умови праці на підприємстві, в свою чергу Відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував. Вказав, що Позивач працював на підприємстві тривалий проміжок часу, тим самим зі своєї ініціативи погіршував свій стан здоров`я, при цьому Позивач свідомо обрав місце роботи зі шкідливими умовами праці. Зазначив, що з боку Відповідача будь-яких винних, неправомірних дій, що могли б призвести до виникнення у Позивача професійного захворювання не було встановлено, крім того Позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували факт спричинення йому моральної шкоди. Крім того зазначив, що заявлений Позивачем розмір моральної шкоди є завищеним, необґрунтованим, не відповідає тяжкості та характеру шкоди, та не відповідає вимогам розумності та справедливості. Суд, відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] у період з 09.11.1998 року по 08.07.2010 року працював підземним прохідником у шахтобудівельному управлінні АТ «Суха Балка», правонаступником якого є ПрАТ «Суха Балка» з повним робочим днем в підземних умовах. 06 вересня 2019 року на підприємстві ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання позивача, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4. В п. 17 вказаного акту зазначено, що професійне захворювання [PERSON] виникло за обставин праці останнього в підземних умовах у шахтобудівельному управлінні ПАТ «КЗРК» підземним прохідником, згідно яких позивач внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень системи вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування підпадав під вплив підвішених концентрацій аерозолів фібргенної дії. В підземних умовах не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення вантажів внаслідок обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню, через що умови праці характеризувалися фізичним перенавантаженням. Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 25.06.2019 № 1073 підставою для встановлення професійних захворювань також послужив профмаршрут: з 09.11.1998р. по 10.07.2000р. - підземний прохідник дільниці №19 шахтобудівельного управління АТ "Суха Балка"; з 10.07.2000р. по 30.03.2010р. - підземний прохідник дільниці №29 шахтобудівельного управління АТ "Суха Балка" (ВАТ "Суха Балка"); з 06.04.2010р. по 08.07.2010р. - підземний прохідник дільниці №28 ТОВ "Криворіжшахтобуд" (правонаступник - ПрАТ "Суха Балка"). Причиною виникнення професійних захворювань у п. 18 цього акту визнано важкість праці та пил переважно фіброгенної дії. Враховуючи роботу [PERSON] впродовж 19 років 11 місяців в шкідливих умовах та неодноразову зміну керівників структурних підрозділів, визначити конкретних посадових осіб, відповідальних за профілактику виникнення професійного захворювання неможливо. Відповідно до довідки МСЕК Серії 12 ААА №054997 від 29.10.2019 позивачу [PERSON] первинно встановлено 50% втрати професійної працездатності, з яких 40% за радикулопатією та 10% за ХОЗЛ та третю групу інвалідності, з переоглядом 01 жовтня 2020 року. Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст. ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров`я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов`язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров`я, відчуття болю. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв`язку із отриманням професійних захворювань, що призвело до встановлення первинно 50% втрати професійної працездатності, встановлення групи інвалідності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності з визначенням групи інвалідності, потребу в забезпеченні лікарськими засобами, виробами медичного призначення, часу роботи позивача на підприємстві відповідача, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 60000,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в сумі 840,80 грн.

Outcome: partial