Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Кузів Л. В., звернулася в суд із позовом до Богородчанської територіальної громади в особі Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , з яким вона перебувала в шлюбі з 20 січня 2011 року. До дня смерті чоловіка вони проживали разом в [ADDRESS] , хоча зареєстрований [PERSON] був за іншою адресою: [ADDRESS] . Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на належне йому за життя майно: земельні ділянки в с. Горохолина Івано-Франківського району Івано-Франківської області та домоволодіння в [ADDRESS] . 15 січня 2021 року [PERSON] посвідчив на її користь заповіт на усе його майно, інших осіб, які б претендували на спадщину, немає. В жовтні 2021 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак отримала відмову з підстав пропуску строку подачі такої заяви, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Передбачений законом строк звернення в нотаріальну контору з приводу оформлення спадкових прав пропустила, оскільки вважала, що спадщина належить їй за заповітом, а до нотаріуса вона зможе звернутись в будь-який час. Крім того, у відділі РАЦС, коли вона отримувала свідоцтво про смерть чоловіка, їй повідомили, що оформлення спадкових прав здійснюється після спливу шести місяців з дня смерті спадкодавця. З огляду на викладене, просить позов задовольнити та визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивачки адвокат Кузів Л. В. в судовому засіданні вимоги своєї довірительки підтримала в повному обсязі з підстав, наведених у позові. Просила позов задовольнити та визначити [PERSON] додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті смерті її чоловіка [PERSON] , оскільки такий позивачкою пропущено з поважних підстав. Представник Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області - Заремба Р. в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій заявлений позов визнав, просив розглянути справу без його участі. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши пояснення представниці позивачки, дослідивши матеріали справи, оскільки представник відповідача позов визнав, підстав для відмови у прийнятті визнання представником відповідача позову не встановлено, визнання позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав свобод чи законних інтересів, то суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] відповідно до ст. 1223, 1235 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 4, 8, 14). Інших спадкоємців за заповітом, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, що відкрилась після смерті [PERSON] , немає, заяв про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори ніхто не подавав, спадкова справа відкрита за заявою позивачки. Позивачка на момент смерті спадкодавця проживала разом з останнім, однак місце їх реєстрації різнилось. [PERSON] бажає прийняти спадщину за заповітом, однак, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою, отримала відмову з причин пропуску піврічного строку. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12. Також вищевказаними правовими висновками роз`яснено, що при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Крім того, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип "пропорційності" тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі №681/203/17-ц (постанова від 17 жовтня 2018 року). Згідно з постановою у вказаній справі, незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. Судом встановлено, що шестимісячний строк подання позивачкою заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка сплив 17 серпня 2021 року, до нотаріуса з заявою вона звернулась 05 жовтня 2021 року, а позов до суду пред`явила 25 жовтня 2021 року. З огляду на викладене, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи відсутність будь-якого спору з приводу оформлення спадкових прав, свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею цієї позовної заяви, суд вважає, що причини пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини можна визнати поважними, тому, задля забезпечення права [PERSON] належним чином реалізувати волю спадкодавця і свої спадкові права, їй слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Тривалість вказаного строку слід визначити у два місяці. На підставі вищезазначеного, ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved