overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач посилається на те, що за укладеним договором, на підставі Закону України "Про електроенергетику" №575/97-ВР від 16.10.1997 року з наступними змінами та "Правил користування електричною енергією для населення", затверджених постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 року з наступними змінами та доповненнями Товариство з обмеженою відповідальністю" Луганське енергетичне об"єднання" є постачальником електроенергії відповідачеві, який є її споживачем і на якого відкрито особовий рахунок. За договором відповідач зобов"язаний сплачувати за спожиту електроенергію, однак своєчасно оплату не здійснює і має заборгованність за період з 01.04.2010 року по 31.03.2013 року у розмірі 2795,8 грн, яку позивач просить стягнути. Представник позивача позов підтримав та просить про стягнення з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати в справі. Відповідач просить застосувати позовну давність. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статею 714 ЦК України предбачено обов"язок споживача оплачувати вартість прийнятих ресурсів за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу. Згідно вимог ст 256-257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, яка встановлена тривалістю у три роки. Відповідно до ч4 ст 267 ЦК Цкраїни сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, згідно копії особового рахунку (лс4) споживачем електоенергії за адресою [ADDRESS] є [PERSON], як спадкоємиця померлої [INFO] матері, згідно свідоцтва про смерть (лс24). Із пояснень відповідача у справі та даних її паспорта (лс2) встановлено, що вона із дати смерті матері прийняла спадщину фактично, користується квартирою, хоча й зареєстрована за іншою адресою сел.Красноріченське кв-л. Верстатобудівників б.3 кв 6 і споживала електроенергію. Згідно довідки-розрахунку заборгованість складає за період з 01.04.2010 року по 31.03.2013 року у розмірі 2795,8 грн, при цьому останню оплату споживачем здійснено в грудні 2010 року.(лс 4-5). Позов надійшов до суду 18.03.2014 року (лс2). Враховуючи, що перебіг позовної давності діями відповідача не переривався, позивач не надав суду ніяких доказів пропущення строку позовної давності з поважних причин, про поновлення суд також не просив, а відповідач наполягає на її застосуванні, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково, вирахувавши розмір заборгованості із застосуванням позовної давності, який дорівнює 2194,77 грн. Понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню відповідачем пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що при зверненні до Андрушівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області для оформлення пенсії по віку, їй в усній формі було відамовлено в зв"язку з тим, що в трудовій книжці заявника серії БТ - II № 0791532 дата зопвнення 24.07.1984 року на першій сторінці не чіткий відтиск печатки установи, яка заводила дану трудову книжку. Першим місцем роботи заявника був Житомирський льонокомбінат Українського промислового об"єднання з виробництва лляних тканин і пенько - джутових виробів Міністерства легкої промисловості УРСР. За даних обставин заявник не може реалізувати своє право на отримання пенсії, оскільки в трудовій книжці не читаєть печатка установи, яка завела трудову книжку. Просить встановити юридичний факт належності [PERSON] трудової книжки серії БТ-ІІ № 0791532, дата заповнення 24 липня 1984 року. В судовому засіданні заявник заяву підтримала з зазначених вище підстав, та просила її задовольнити, оскільки вона не може в поза судовому порядку оформити своє право на пенсію. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні вимоги заяви визнав та не заперечує, щодо встановлення даного факту. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 24.07.1984 року була заведена трудова книжка на [PERSON], [INFO] при прийнятті на роботу в Житомирський льонокомбінат Українського промислового об"єднання з виробництва лляних тканин і пенько - джутових виробів Міністерства легкої промисловості УРСР. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Архівним витягом з наказу № 542 - к підтверджується прийняття [PERSON] на роботу в Житомирський льонокомбінат Українського промислового об"єднання з виробництва лляних тканин і пенько - джутових виробів Міністерства легкої промисловості УРСР ткачем по 5 розряду про що і в трудовій книжці серії БТ-ІІ № 0791532, дата заповнення 24 липня 1984 року міститься запис. Тобто всі документи свідчать про те, що трудова книжка належить заявнику та дата її заповнення 24 липня 1984 року. Підтвердження факту належності заявнику даної трудової книжки в даний час не можливе в позасудовому порядку та необхідне заявнику для реалізації права на пенсію. Тому суд вважає, що факт належності заявнику трудової книжки, виданої 24.07.1984 року при прийнятті на роботу в Житомирський льонокомбінат Українського промислового об"єднання з виробництва лляних тканин і пенько - джутових виробів Міністерства легкої промисловості УРСР підтвердився в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач посилається, що 15.01.2005 року між ним і відповідачем укладено договір на електропостачання, згідно якого енергопостачальник зобов"язувався постачати споживачеві електричну енергію, а відповідач - оплачувати за визначеними тарифами та виконувати інші умови договору з дотриманням Правил користування електроенергії для населення. Чого не дотримався. 25.03.2016 р. у господарстві відповідача було виявлено позаоблікове споживання електроенергії шляхом з"єднання вхідного кабеля з електропроводкою житлового будинку поза лічильником. Про що складено відповідний акт № 028837. Нарахування збитків проведено відповідно до Методики їх обчислення , що становлять 7124.48 грв. Просить стягнути дану суму з відповідача та судові витрати. У судовому засіданні пр-к позивача [PERSON] позов підтримав з наведених підстав. Пояснив, що рейдова бригада прибула для усунення недоліків лічильника споживача . Про що повідомила працівниця РЕСу. На місці з"ясувалося, що лічильник не працював із-за позаоблікового використання електроенергії. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився вдруге. Перше судове засідання призначалось на 08.08.2016 року. Про розгляд справи повідомлений 30.08.2016 року. Заяви про розгляд справи у його відсутності не надійшло. Позивач погодився на заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення пр-ка позивача, показання свідка, вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними ... діями особистим немайновим правам фізичної особи ...., а також шкода, завдана майну фізичної особи,... відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З письмових доказів ( копії акта про порушення енергопостачання, схеми до нього, протоколу засідання комісії по його розгляду, рахунку за електроенергію та контролю за електропостачанням, договору на електропостачання, поштового підтвердження про виклик на розгляд акту і фототаблиць) судом з"ясовано таке. Між сторонами укладено 15.01.2005 року договір на електропостачання. У ході чергової перевірки лічильника працівником позивача виявлено відсутність обліку. Що стало підставою для виїзду рейдової бригади для усунення цього недоліку. Тоді ж було знайдено споживання електроенергії поза лічильником : шляхом відрізання вхідного кабеля та з"єднання з електропроводкою житлового будинку . Це порушення було виявлено у присутності відповідача з фотозйомкою факту порушення. Аналогічне показав суду і свідок [PERSON] На засідання комісії для розгляду порушення відповідач не з"являвся двічі. Збитки обраховані за Методикою їх обчислення з дня останньої перевірки по день виявлення, тобто за 94 дні. І складають 7124.48 грв. Добровільно відповідач їх не відшкодував. Отже , ця сума підлягає стягненню. Як і судовий збір на підставі ст.88 ЦПК України у сумі 1378 грв.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту приналежності йому правовстановлюючих документів та просить суд встановити факт приналежності йому трудової книжки серії [NUMBER], виданої 01.09.1977 р. Буською автоколоною Львівського автотранспортного об"єднання облспоживспілки. В підтвердження заяви зазначає, що 10.04.2017 р. йому виповнилося 60 років і він отримав право на пенсію у зв"язку з досягненням пенсійного віку у відповідності до ст.ст.1,12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" .У зв"язку із вказаним він звернувся у лютому 2017 р. до Управління Пенсійного фонду Золочівського району Львівської області за призначенням пенсії за віком. Проте йому було відмовлено по причині відсутності печатки на титульній сторінці , належної йому трудової книжки серії [NUMBER], заведеної 01.09.1977, відділом кадрів Буської автоколони Львівського автотранспортного об"єднання облспоживспілки при прийнятті його на роботу на посаду водія Буської автоколони у відповідності до наказу № 93 параграф 2 від 01.09.1977 року . Одночасно йому було рекомендовано завірити трудову книжку печаткою Буської автоколони. Вказане йому не вдалося зробити оскільки Буська автоколона давно ліквідована, а документи до Буського державного архіву стосовно прийняття його на роботу на посаду водія Буської автоколони після ліквідації Буської автоколони, в архів не передавалися. Про те що він дійсно був прийнятий на роботу водієм в Буську автоколону свідчить довідка видана Львівською обласною спілкою споживчих товариств № 29 від 27.02.2017 р. , а документи по ліквідації Буської автоколони знаходяться в архіві Львівської облспоживспілки. В суді [PERSON] заяву підтримав, просив задоволити. Представник Золочівського об"єднаного управління Пенсійного фонду вимоги заяви [PERSON] не заперечив. Оцінивши подані докази в їх сукупності суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно до ч.1 п. 6) ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З копії трудової книжки [NUMBER] заявника видно, що така була заповнена 01.09.1977 року, крім цього в 1977 року заявник був прийнятий шофером Буську автоколону, на титульній сторінці трудової книжки немає жодної печатки. Згідно довідки № 29 від 27.02.2017 р. , виданої Львівською обласною спілкою споживчих товариств, заявник, згідно наказу № 93 від 01.09.1977 р. був прийнятий на роботу водієм в Буську автоколону , а згідно наказу № 98 від 16.08.1978 р. звільнений з 17.08.1978 р. Документи Буської Автоколони знаходяться в архіві Львівської облспоживспілки. Отже, в судовому засіданні встановлено , що заявник працював водієм в Буській автоколоні Львівського автотранспортного об"єднання облспоживспілки , тому факт, який просить заявник знайшов своє підтвердження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 18.08.2011 року. [INFO] в них народився син [PERSON]. Протягом спільного проживання виявилося, що вони з відповідачкою мають різні погляди на сімейні відносини та життя, що зумовлювало конфлікти та сварки і в кінцевому результаті призвело до розпаду сім"ї. З квітня 2016 року вони разом не проживають і перспективи до поновлення сім"ї відсутні. Тому просить шлюб розірвати, сина залишити проживати з матір"ю. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. В поданій суду заяві зазначає, що позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнала та пояснила, що останні три роки з часу народження дитини вони з відповідачем проживають окремо, оскільки він працює і постійно перебуває за кордоном і тільки на певний період приїжджав до них з сином. Відповідач відмовляється забрати її з дитиною до себе за кордон і також не бажає проживати з нею на території України. На даний час позивач має намір придбати за кордоном нерухомість, там позивач живе своїм життям. За таких обставин збереження сім"ї вважає неможливим і просить шлюб розірвати. Дитину просить залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Суд, заслухавш відповідачку, дослідивши письмові докази та оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із наданого свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони одружилися 18 серпня 2011 року, шлюб зареєстровано у виконкомі Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис № 21. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Судом встановлено з змісту позову та пояснень відповідачки, що спільне життя сторін не склалося, вони проживають окремо, позивач не вживав заходів до об"єднання сім"ї, перспективи до поновлення сімейних відносин відсутні. Сторони бажають шлюб розірвати. Зважаючи на вищенаведене, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. При визначенні місця проживання малолітньої дитини суд враховує, що син [PERSON] проживає з матір'ю, і згідно домовленості між сторонами після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю. В силу вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає залишити прізвище [PERSON]. На підставі ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

28 вересня 2016 року заявник [PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності архівного витягу КУ "Чечельницького трудового архіву № 314 від 19.09.2016 року", яке потрібно для обчислення стажу роботи для призначення пенсії. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав і пояснив, що оформлюється на пенсію. При зверненні до Бершадського об"єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виявилося, що в трудовій книжці БТ-1 № 2620626 виданої 24 липня 1979 року в записові під № 6 є виправлення місяця видачі наказу №61 про звільнення, що не дає можливості точно обрахувати його трудовий стаж. Просить встановити, що архівний витяг КУ "Чечельницького трудового архіву № 314 від 19.09.2016 року" в якому надається інформація стосовно [PERSON] в дійсності стосується [PERSON]. Представник заінтересованої особи Бершадського об"єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за довіреністю [PERSON] не заперечує проти встановлення вказаного факту. Суд, вислухавши сторони, свідків [PERSON] та [PERSON] які підтвердили, що працювали разом із заявником і знають його як [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню повністю по слідуючим підставам. Відповідно п. 6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що в трудовій книжці БТ-1 № 2620626 виданої Чечельницьким районним підприємством "Агромаш" на ім"я [PERSON], дата народження співпадають з даними заявника, вказаними в його паспорті Громадянина України. Дані обставини перешкоджають заявнику у поданні документів на отримання пенсії. Враховуючи, що заявник не має можливості внести виправлення в запис власника трудової книжки згідно інструкції про порядок ведення трудових книжок, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

[PERSON]. звернувся в суд з заявою про встановлення факту приналежності йому правовстановлюючих документів. В позовній заяві просить суд встановити факт приналежності йому трудової книжки, виданої Золочівською міжколгоспною будівельною організацією 03.01.1972 році. Тому, що його по батькові у в цьому документі, зазначені не у відповідності до паспортних даних. В підтвердження заяви зазначає, що 20.06.2016 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області за призначенням пенсії. Проте йому було відмовлено по причині виявлення розбіжностей в його даних у трудовій книжці, що стосується його зазначення по батькові , де вказано як "Степанович", а правильне його ім"я згідно паспорту громадянина України є [PERSON] "Стефанович". В суді [PERSON] подану заяву підтримав з підстав зазначених у заяві. Представник Золочівського об"єднаного управління пенсійного фонду України у Львівської області вимоги заяви [PERSON] не заперечив. Оцінивши подані докази в їх сукупності суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно до ч.1 п. 6) ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з копії паспорта серії КА номер 094288 по батькові заявника зазначене як "Стефанович". З копії трудової книжки заявника виданої Золочівською міжколгоспною будівельною організацією 03.01.1972 році. видно, що його по батькові зазначене як "Степанович". Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЯР № 077486 , по батькові заявника зазначено " Стефанович". Отже, в судовому засіданні встановлено, що по батькові зазначені у трудовій книжці заявника не збігаються з його по батькові що зазначене у паспорті, тому факт, який просить встановити заявник знайшов своє підтвердження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Заявниця [PERSON] в особі представника по дорученню [PERSON], звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності документа. В заяві вказала, що вона [PERSON] дошлюбне прізвище [PERSON], народилася 31 травня 1950 року і на даний час має право на пенсію. При зверненні її до Лубенського об"єднаного управління ПФУ в Полтавській області архівні довідки та додатки до них були прийняті частково, а відомості за 1970 р. та 1971 р. не були зараховані в зв"язку з тим, що її прізвище вказано [PERSON], а не [PERSON] , як в трудовій книжці. Прохає суд постановити рішення яким встановити факт, що в документах - відомостях про заробітну плату за 1970 р. та за 1971 р. Хомутовського району Курської області наданих адміністрацією була вписана вона, [PERSON], 1950 р.н. і дані документи належать їй. В судове засідання заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] не з"явилися, згідно заяви прохали справу слухати у їх відсутність та задовольнити заяву. Представник зацікавленої особи Лубенського об"єднананого управління ПФУ Полтавської області також в судове зсідання не з"явився, згідно наданої заяви прохали справу за заявою [PERSON] слухати у відсутність представника управління. Дослідивши обставини справи, докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO] на даний час досягла пенсійного віку. При зверненні до Лубенського об"єднаного управління ПФУ по питанню оформлення пенсії їй не було зараховано відомості про заробітну плату за 1970р. та 1971 р., постільки в відомостях допущено помилку в написанні її прізвища, а саме записано "[PERSON]" замість "[PERSON]". Дана помилка стала перешкодою в оформленні пенсії. Також встановлено, що згідно паспорту заявниця [PERSON] народилася [INFO] в с.Сопич, Глухівського району, Сумської області. (а.с.3). Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 15.04.1977 року позивачка [PERSON] одружилася з [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON]. (а.с.5). Трудова книжка видана на [PERSON]( а.с.6). Згідно довідки колгоспу ім.Жданова від [INFO] [PERSON] дійсно являється членом колгоспу ім.Жданова Хомутовського району, Курської області.(а.с.11). Згідно відомостей про заробітну плату за 1969 р. та 1972 р. значиться колгоспник - [PERSON]. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності відомостей про заробітну плату за 1970 р. та 1971 р. заявниці [PERSON], [INFO], де мається помилка в написанні прізвища "[PERSON]" замість "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Ліквідаційної комісії Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання розпорядження недійсним. [PERSON] оскаржив вказане судове рішення в апеляційному порядку. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року зазначена цивільна справа була повернена до Голосіївського районного суду м. Києва для належного оформлення. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру складає 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, встанволеної на 01 січня календарного року (243 грн. 60 коп.) Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз"яснено, що якщо в позовній заяві об"єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов"язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою) (п. 13). Пунктом 28 вказаної постанови визначено, що якщо факт недопати судового збору з"ясовано судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд залежно від конкретних обставин справи може, зокрема стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням положень статті 88 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, то, подавши дану позовну заяву, позивачем сплачено судовий збір лише за одну вимогу немайнового характеру з двох, у розмірі 243 грн. 60 коп. Докази оплати судового збору за другу вимогу немайнового характеру в матеріалах справи відсутні. Зважаючи на те, що розглянувши дану справу за двома вимогами немайнового характеру, без доказів сплати суми судового збору за дуру вимогу, за результатами вирішення спору суд з урахуванням положень ст. 88 ЦПК України належну суму судового збору не стягнув, приходжу до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved