Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

10.04.2018 року АТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування майнової шкоди . В обгрунтування позову АТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" зазначило, що 17.07.2017 року близько 09:40 на автодорозі Селець-Сали-Нові-Сали Черняхівського району водій [PERSON] , керуючи автомобілем "Вольксваген АМ0772 АК в стані алкогольного сп"яніння , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив наїзд на автомобіль ВАЗ 210700-20 реєстраційний номер [NUMBER] , який стояв на лівому узбіччі автодороги та є власністю ПрАТ "ЕК "Житомиробленерго" . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Черняхівського районного суду Житомирської області від 05.09.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ч.1 ст.130, ст. 122-4 КУпАП та обрано йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Власником транспортного засобу Вольксваген АМ0772 АК являється [PERSON] , яка не забезпечила належне зберігання ключів автомобіля, що стало причиною неправомірного заволодіння даним транспортним засобом відповідачем [PERSON] . З метою виконання Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", AT "Енергопостачальна компанія" "Житомиробленерго" звернулось до Моторного (транспортного) страхового бюро України для відшкодування завданої шкоди. 13.02.2018року, страхове бюро виплатило страхове відшкодування товариству в розмірі 40569,44 грн. Однак, майнова шкода завдана неправомірними діями відповідачів становить 65838,21 грн., тому позивач просив різницю між виплаченим страхуванням і завданою шкодою, що становить 25268,77 грн. стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву до суду про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, однак, в підготовчому судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповіда [PERSON] в судове засідання не з"явилась, причини неявки суду не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не подавала. З цих підстав , суд ухвалив провести заочний розгляд справи, вирішивши її на підставі наявних в ній доказів. Оскільки, сторони в судове засідання не з"явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд не здійснює фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали позовної заяви, приймаючи до уваги надані сторонами докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 17.07.2017року близько 09:40 на автодорозі Селець-Сали-Нові-Сали Черняхівського району водій [PERSON] , керуючи автомобілем Вольксваген АМ0772 АК в стані алкогольного сп"яніння , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив наїзд на автомобіль ВАЗ 210700-20 реєстраційний номер [NUMBER] , який стояв на лівому узбіччі автодороги та є власністю АТ "ЕК "Житомиробленерго". Відповідно до постанови Черняхівського районного суду Житомирської області від 05.09.2017 року відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 17.08.2017 року (а.с. 7,8). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 21.07.2007 року, автомобіль "VOLKSWAGEN Transporter" 1996 року випуску з реєстраційним номером: [NUMBER] належить [PERSON] (а.с.19). \~ \~ \~ \~Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 4325 від 21.08.2017 року загальна сума шкоди, що завдана позивачу становить: 65838,21 грн., з них: 62656,00 грн. - вартість автомобіля ВАЗ, знищеного в результаті ДТП; 1400,00 грн. - витрати Товариства, пов`язані з проведенням необхідного експертного автотоварознавчого дослідження за № 4325 від 21.08.2017 року; 1782,21 грн. - витрати на евакуацію пошкодженого службового автомобіля з місця дорожньо-транспортної пригоди. 13.02.2018 \~ \~ \~ \~року, [PERSON] (транспортним) страховим бюро України позивачу відшкодавано завдану шкоду в розмірі 40569,44 грн. та виплачено її. Різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою становить 25268,77 грн. Станом на час розгляду справи відповідачами завдані збитку АТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" не відшкодовані. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вказані положення закріплюються в п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013, з якого вбачається, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відсутність своєї вини відповідно до вимог ч. 2 ст. 1166 ЦК України має доводити заподіювач шкоди, а не позивач, хоча він не позбавлений цього права. Як визначено в ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд, вирішуючи питання про дійсний розмір шкоди, завданої позивачеві в наслідок ДТП, приймає до уваги висновок №4325 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного судовим експертом Ільїнським [PERSON] Антоновичем 21.08.2017 року, відповідно до якого матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля ВАЗ 210700-20 реєстраційний номер [NUMBER] складає 62656,00грн. (а.с 10-13-16), витрати за проведення експертизи складають 1400,00грн. (а.с. 16). Судом також встановлено, що позивач поніс витрати на евакуацію пошкодженого службового автомобіля в розмірі 1782,21 грн. (а.с.17). Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 (далі - Постанова) Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Оскільки відповідно до статті 3 Закону №\~1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов`язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Разом з тим відповідно до вимог ч.4 ст.1187 ЦК України, якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що власник транспортного засобу Вольксваген АМ0772\~АК [PERSON] не забезпечила належне зберігання ключів від автомобіля, що послугувало неправомірним заволодінням даним транспортним засобом відповідачем [PERSON] та спричиненням останнім шкоди АТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго". Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] мають відповідати перед позивачем за шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки в солідарному порядку . З цих підстав, суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню шкода, завдана в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 25268,77грн., яка залишилася не відшкодованою. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved