Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Мелітопольської КС КВЗ «Товариство «Взаємний кредит» звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПП «МПП Вибір », [PERSON], третя особа: Центр надання послуг, пов'язаних з використанням транспортних засобів з обслуговування м. Мелітополь, Мелітопольського району, Якимівського, Приазовського та Веселівського районів УДАІ ГУМВС в Запорізькій області про визнання договору недійсним і застосування наслідків його недійсності за наступними підставами. При примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3647 виданого 20.11.2008 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь Мелітопольської КС КВЗ «Товариство «Взаємний кредит» суми заборгованості в розмірі 99828,50 гривень, постановою державного виконавця від 22.03.2013 року ВП № 36829383 на легковий автомобіль марки GREAT WALL HOVER CC6460KM23, чорного кольору, який належить [PERSON], було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. Відомості про це публічне обтяження були внесені державним виконавцем до Державного реєстру обтяжень рухомого майна і до цього часу це обтяження з майна не знімалось. Однак, незважаючи на існуючу заборону на відчуження вказаного автомобілю, 21.09.2013 року [PERSON] здійснив його відчуження [PERSON] через комісіонера - ПП «МПП Вибір». 21.09.2013 року між ПП «МПП Вибір» . та [PERSON] було укладено договір комісії на продаж легкового автомобілю марки GREAT WALL HOVER CC6460KM23, чорного кольору. 21.09.2013 року між ПП «МПП Вибір» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу вищевказаного автомобіля. На виконання цього договору ПП «МПП Вибір» виписало довідку-рахунок № ААВ195927 від 21.09.2013 року, на підставі якої цей автомобіль було зареєстровано на [PERSON]. Враховуючи викладені обставини, вважає, що договір комісії від 21.09.2013р. та договір купівлі-продажу вказаного автомобіля від 21.09.2013р., порушують права та законні інтереси підприємства, позбавляючи їх права на звернення стягнення на цей автомобіль в порядку примусового виконання вказаного вище виконавчого листа № 2-3647 про стягнення з [PERSON] боргу у загальній сумі 99828,50 грн. У зв'язку з тим, що на момент укладення цих договорів - 09.12.2012р. в Державному реєстрі були вказані відомості про реєстрацію вказаного публічного обтяження щодо цього автомобіля, [PERSON] не є добросовісним набувачем даного автомобіля. На підставі викладеного просить визнати недійсним договір комісії від 21.09.2013 року укладений між [PERSON] та ПП «МПП Вибір»; визнати недійсним договір купівлі-продажу легкового автомобіля марки GREAT WALL HOVER CC6460KM23, чорного кольору, шасі (кузов) № [NUMBER], двигун № [NUMBER], об'єм двигуна 2351 см.куб., 2007 року випуску, укладеного 21.09.2013 року між ПП «МПП Вибір» та [PERSON]; скасувати державну реєстрацію легкового автомобіля марки GREAT WALL HOVER CC6460KM23, чорного кольору, шасі (кузов) № [NUMBER], двигун № [NUMBER], об'єм двигуна 2351 см.куб., 2007 року випуску, проведену 21.09.2013 року Центром надання послуг, пов'язаних з використанням транспортних засобів з обслуговування м. Мелітополь, Мелітопольського, Якимівського, Приазовського та Веселівського районів УДАІ ГУМВС в Запорізькій області, вчинену на підставі довідки-рахунку № ААВ195927 від 21.09.2013 року, що видана ПП «МПП Вибір»; зобов'язати [PERSON] повернути [PERSON] легковий автомобіль марки GREAT WALL HOVER CC6460KM23, чорного кольору, шасі (кузов) № [NUMBER], двигун № [NUMBER], об'єм двигуна 2351 см.куб., 2007 року випуску. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі, додатково просив стягнути понесені судові витрати та витрати на правову допомогу. Відповідачі [PERSON], [PERSON], представник ПП «МППВибір» в судове засідання не з'явилися, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник третьої особи Центру надання послуг, пов'язаних з використанням транспортних засобів з обслуговування м. Мелітополь, Мелітопольського району, Якимівського, Приазовського та Веселівського районів УДАІ ГУМВС в Запорізькій області в судове засідання не з'явилися, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Через неявку відповідачів у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, на основі повно і всебічно з'ясованих судом обставин, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3647 виданого 20.11.2008 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь МКС КВЗ «Товариство «Взаємний кредит» суми заборгованості в розмірі 99828,50 гривень /а.с.10/, постановою державного виконавця від 22.03.2013 року ВП № 36829383 на легковий автомобіль марки GREAT WALL HOVER CC6460KM23, чорного кольору, який належить [PERSON], було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження/а.с.11/. Відомості про це публічне обтяження були внесені державним виконавцем до Державного реєстру обтяжень рухомого майна і до цього часу це обтяження з майна не знімалось, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 40216860 від 25.03.2013 р. /а.с.12/ Вказане обтяження підтверджується копією листа відділу ДВС Мелітопольського управління юстиції Запорізької області від 12.11.2013р. № 17967/8 /а..с13/ 21.09.2013 року [PERSON] здійснив його відчуження [PERSON] через комісіонера - ПП «МПП Вибір». 21.09.2013 року між ПП «МПП Вибір» (комісіонер) та [PERSON] (комітент) було укладено договір комісії на продаж легкового автомобілю марки GREAT WALL HOVER CC6460KM23, чорного кольору. 21.09.2013 року між ПП «МПП Вибір» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу вищевказаного автомобіля. На виконання цього договору ПП «МПП Вибір» виписало довідку-рахунок № ААВ195927 від 21.09.2013 року, на підставі якої цей автомобіль було зареєстровано на [PERSON] /а.с.18/. Згідно наданої довідки ПП «МПП Вибір» надати копі договору комісії від 21.09.2013 року та договору купівлі-продажу від 21.09.2013 року не має можливості у зв'язку зі знищенням в результаті надзвичайної ситуації на території архівного приміщення /а.с.121/ Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Зокрема, такою особою можуть бути особи, що мають безпосередній інтерес у результаті розгляду справи, на права й обов'язки яких безпосередньо впливає оспорюваний правочин. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) на момент вчинення правочину вимог, які встановлені статтею 203 ЦК. Частиною 1 ст. 203 ЦК України встановлено, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно п. 2 абзацу першого Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним» судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Згідно ст. 9 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні. Договір комісії від 21.09.2013р. та договір купівлі-продажу вказаного автомобіля від 21.09.2013р., порушують права та законні інтереси позивача, позбавляючи їх права на звернення стягнення на цей автомобіль в порядку примусового виконання виконавчого листа № 2-3647 про стягнення з [PERSON] боргу у загальній сумі 99828,50 грн. Відповідно до ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження" арешт на майно боржника накладається державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Тобто з моменту винесення держаним виконавцем постанови від 22.03.2013 року ВП № 36829383 про арешт та оголошено заборони на відчуження легкового автомобілю марки GREAT WALL HOVER CC6460KM23, його власник - [PERSON], не мав права розпоряджатися цим майном, в тому числі відчужувати його іншим особам. Крім того, відповідно до п. 1 ст. 62 ЗУ "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в ч. 8 ст. 57 цього Закону (цінні папери, ювелірні та інші побутові вироби із золота, срібла, платини і металів платинової групи, дорогоцінного каміння і перлів, а також лом і окремі частини таких виробів), здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Порядок реалізації арештованого майна затверджений наказом Міністерства юстиції України від 15.07.1999 року N 42/5. Відповідно до розділу 3 цього Порядку орган державної виконавчої служби укладає з організатором аукціону договір, яким доручає реалізацію майна організатору аукціону за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні до продажної ціни лота. Спеціалізована організація проводить аукціон за заявкою державного виконавця, у якій зазначається початкова ціна майна, що виставляється на аукціон. Однак, порушуючи встановлену державним виконавцем заборону на відчуження майна відповідач [PERSON] протиправно уклав з ПП «МПП Вибір» договір комісії від 21.09.2013р. з метою продажу вказаного автомобіля, на виконання якого ПП «МПП Вибір», як комісіонер, діючи в інтересах [PERSON], здійснив продаж цього автомобіля на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.2013 р. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання договору комісії від 21.09.2013 року та договору купівлі-продажу від 21.09.2013 року недійсними ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Згідно ст. 10 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі відомостей про обтяження цього рухомого майна. У зв'язку з тим, що на момент укладення цих договорів 09.12.2012р. в Державному реєстрі були вказані відомості про реєстрацію вказаного публічного обтяження щодо цього автомобіля, [PERSON] не є добросовісним набувачем даного автомобіля. Відповідно до положень ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Відповідно до положень ч. 1 ст. 236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" За змістом статті 216 ЦК та виходячи із загальних засад цивільного законодавства суд може застосувати з власної ініціативи реституцію як наслідок недійсності оспорюваного правочину. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. На цих підставах скасування державної реєстрації легкового автомобіля та зобов'язати відповідачку [PERSON] повернути автомобіль обґрунтовані та з метою захисту прав позивача, підлягають також задоволенню. Крім того, оскільки позивач був змушений звернутися з позовом до суду, через що ним були понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 805, 40 гривень, оскільки вказані витрати були належним чином підтверджені позивачем наданими квитанціями /а.с.1, а.с. 58/, згідно до ст. 88 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у повному обсязі в рівних частинах. Відповідно Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. За змістом ст.ст.79, 84 ЦПК до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, в тому числі, витрати на правову допомогу адвоката або іншого фахівця в галузі права. На даний час граничний розмір визначається на підставі Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». На підтвердження розрахунку вартості наданої юридичної допомоги позивач надав акт про надання правої допомоги та квитанцією до прибуткового касового ордера №30 виданий фізичною особою-підприємцем [PERSON]. /а.с.125, 126/. Зазначений підприємець є фахівцем в галузі права, що підтверджується копією свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю /а.с.123/. Згідно розрахунку граничного розміру компенсації витрат на правовому допомогу граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, що була надана позивачу, складає 2900 грн./а.с.126/. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню та вказані витрати підлягають стягненню з відповідачів, оскільки саме порушення вимог законодавства з його боку призвело до порушень прав позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved