Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 12 січня 2017р. між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір 010/0799/82/0231921. 27 січня 2017 р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір 014/0822/82/0209476. Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до АТ "КІБ" перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитними договорами 010/0799/82/0231921 та 014/0822/82/0209476. 28.11.2017 р. між АТ "КІБ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір відступлення права вимоги № 20171128, у відповідності до умов якого, АТ "КІБ" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні АT «KIБ» Права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах боржників. Згідно п. 2.2. Договору відступлення права вимоги, за цим Договором здійснюється відступлення Права Вимоги щодо Портфелів заборгованості, сформованих первісним кредитором за власним рішенням та визначеною ним періодичністю у відповідності до критеріїв, визначених у Додатку 1 до Договору в межах загальної суми, що становить 23 729,44 грн. (без урахування пені) за всіма сформованими Портфелями заборгованості. Згідно абз. 3 п. 2.3.3. Договору відступлення права вимоги сторони погодили, що право вимоги переходить від АТ «КІБ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання ними відповідного Реєстру боржників за формою, передбаченою Додатком №3 до Договору. Відповідно до Реєстру боржників №7 від 16.04.2018 р. до Договору відступлення права вимоги №20171128 від 28.11.2017 р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №010/0799/82/0231921 в сумі 12525,38 грн., а також відповідно до Реєстру боржників №5 від 15.03.2018 р. до Договору відступлення права вимоги №20171128 від 28.11.2017 р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №014/0822/82/0209476 в сумі 11204, 06 грн. Відповідно до п. 2.4. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) прав вимог за вищезазначиними договорами, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє АТ «КІБ» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог АТ «КІБ», включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний Реєстр боржників доповнює, а не замінює попередні. На виконання п. 2.8. Договору відступлення права вимоги, згідно вимог ст. ст. 512-514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену у кредитному договорі, АТ «КІБ» було направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачених договором. У зв`язку із вищевикладеним позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення боргу за кредитним договором, який в загальному становить 23 729,44 грн. 06.11.2020 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі за обставин, викладених в позовній заяві, щодо винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань до суду не надала. Враховуючи вищезазначене та положення ч.\~4\~ст.\~223\~ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дос лідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 січня 2017 р. між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №010/0799/82/0231921, відповідно до умов якого розмір поточного ліміту кредиту 11000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 45 % річних, строком на 48 місяців до 12.01.2021 року (а.с. 5-7). Також, між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0822/82/0209476 від 27 січня 2017 р., відповідно до умов якого надано кредит у розмірі 11091,39 грн., зокрема, кредит видано на споживчі цілі у розмірі 10000,00 грн. та на сплату страхового платежу у розмірі 1091,39 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 49,9 % річних, строком на 24 місяці до 27.01.2019 року (а.с. 15-17). Відповідач зобов`язалась здійснювати погашення кредиту відповідно до умов надання кредиту і відповідно до графіку погашення. 28.11.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги №114/48-F, відповідно до умов якого до ПАТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за згаданими вище кредитними договором (а.с. 25-26). 28.11.2017 року між ПАТ «КІБ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення права вимоги №20171128, відповідно до умов якого ПАТ «КІБ» передає (відступає) за плату ТОВ «ЄАПБ» право вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі за кредитними договорами №010/0799/82/0231921 від 12.01.2017 року та №014/0822/82/0209476 від 27.01.2017 року (а.с. 27-29). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №5 від 15.03.2018 року до договору відступлення права вимоги №20171128 від 28.11.2017 року ТОВ «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] в загальній сумі 11 204,06 грн. за кредитним договором №014/0822/82/0209476 та відповідно до Витягу з Реєстру боржників №7 від 16.04.2018 року до договору відступлення права вимоги №20171128 від 28.11.2017 року ТОВ «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] в загальній сумі 12 525,38 грн. за кредитним договором №010/0799/82/0231921 (а.с. 30-31). Як вбачається із розрахунку заборгованості, у зв`язку з неналежним виконанням умов договору №014/0822/82/0209476 від 27.01.2017 року у відповідача [PERSON] за період з 27.01.2017 року по 15.03.2018 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 11203,82 грн., з яких: 8111,33 грн. - заборгованість за кредитом; 1125,99 грн. - заборгованість за відсотками; 1966,50 грн. розрахункова пеня (а.с. 24). Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням умов договору №010/0799/82/0231921 від 12.01.2017 року у відповідача [PERSON] за період з 13.01.2017 року по 16.04.2018 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 1 2525,38 грн., з яких: 12 209,28 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 316,10 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 14). На виконання п. 2.8 договору відступлення права вимоги №114/48-F від 28.11.2017 року, відповідно до ст.ст. 512-514, 516 ЦК України, на адресу відповідача [PERSON] 22.03.2018 року ПАТ «КІБ» надіслав повідомлення про відступлення права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та здійснення виконання всіх зобов`язань (а.с. 22). Позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на адресу [PERSON] було надіслано повідомлення від 22.03.2018 року №002311920-1 про порядок погашення заборгованості за кредитними договорами №014/0822/82/0209476 від 27.01.2017 р. та включення персональних даних до бази персональних (а.с. 23). Відповідно до пункту п. 8.1. кредитного договору №014/0822/82/0209476 від 27.01.2017 року, кредитор у встановленому законодавством України порядку має право без згоди Позичальника відступити свої права вимоги за цим Договором будь-якій особі або обтяжити ці права будь-яким чином. Таке ж положення закріплено і в п. 7.1 кредитного договору №010/0799/82/0231921 від 12.01.2017 року. Згідно п. 2.1 Договорів відступлення права вимоги №114/48-F (укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КІБ») та № [NUMBER] (укладений між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ЄАПБ») на умовах, встановлених цим Договором та відповідно до ст. 512-519 ЦК України, первісний кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату, а новий приймає належні Первісному кредитору права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах боржників. Угода, в якій відбувається заміна однієї зі сторін, є уступкою права вимоги. Факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), у якому відбувається заміна кредитора, є різновидом таких угод. Тобто, факторинг - це комплекс кредитно-фінансових операцій з продажу боргових прав одного підприємства іншому суб`єкту-фактору за плату (ст.\~4\~Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» визначено, що факторинг є фінансовою послугою). Фактором можуть виступати банки, інвестиційні та кредитні організації, що мають ліцензію на надання кредитів іншим особам під відсотки. Поняттю продаж боргових прав тотожні поняття «продаж дебіторської заборгованості» та «продаж прав боргових вимог». Таким чином, факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), відповідно до ст. 1077 ЦК України, є операцією, у якій одна сторона (фактор) передає (або зобов`язується передати) кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає (або зобов`язується відступити) факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора за кредитними договорами №010/0799/82/0231921 від 12.01.2017 року та №014/0822/82/0209476 від 27.01.2017 року, укладеними між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] . За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.\~530\~ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). Частиною 1\~статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною\~1\~статті 598\~ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин 1,\~2\~статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті\~1048 цього Кодексу. За частиною 1\~статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до пункту 1\~частини 1\~статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року по справі №6-979цс15: «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його і обов`язку погашення кредиту взагалі...». Так, відповідно до п. 3.6. Договору відступлення права вимоги №20171128 укладеного між ПAT «КІБ» і ТОВ «ФК «ЄАПБ», у разі, якщо після дати відступлення прав Вимоги ПAT «КІБ» отримає будь-які грошові кошти від органів та осіб, які за законом здійснюють примусове виконання судових рішень/страхової компанії на погашення заборгованості за Кредитними договорами, ПAT «КІБ» зобов`язаний протягом 5 робочих днів з дати надходження грошових коштів перераховувати дані кошти на банківський рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ». Отже, відповідач не мала жодних перешкод для виконання зобов`язання, а саме сплачувати кредитну заборгованість за укладеними кредитними договорами на рахунки попередніх кредиторів. За таких обставин вважати, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не набуло права вимоги до [PERSON] не можна. Крім того, ст.\~204\~ЦК України визначає презумпцію правомірності правочину. За її положеннями правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що ст.\~204\~ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Як вбачається з матеріалів справи, розмір заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором №010/0799/82/0231921 від 12.01.2017 року за період з 13.01.2017 року по 16.04.2018 року становить 12 525,38 грн., з яких: 12209,28 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 316,10 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 14). Заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором №014/0822/82/0209476 від 27.01.2017 року за період з 27.01.2017 року по 15.03.2018 року становить 11 203,82 грн., з яких: 8111,33 грн. - заборгованість за кредитом; 1125,99 грн. - заборгованість за відсотками; 1966,50 грн. розрахункова пеня (а.с. 24). Крім того, позивач визнає, що відповідач дійсно деякий час здійснювала проплати по кредитних договорах, але суми не відповідали заявленим у графіку платежів, були внесені з запізненням та були значно меншими ніж сума заборгованості, тому суд приймає розрахунок заборгованості, наданий стороною позивача та вважає його належним та допустимим доказом, який підтверджує суму заборгованості в зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань. Вказані вище розрахунки заборгованості відповідачем [PERSON] у відповідності до ст.\~81\~ЦПК України не спростовано, контррозрахунку не надано. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2102,00 грн., сплата якого підтверджена платіжним дорученням від 15.10.2020 року.

Outcome: approved