Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до ТОВ "Авто Просто" про захист прав споживачів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08 червня 2011 року нею була укладена угода № 365922 з ТОВ „Авто Просто" про надання їй послуг для отримання права на отримання автомобіля за умови виконання учасником усіх зобов'язань, передбачених угодою. Їй був вручений ваучер № 78576 про отримання нею після внесення 10 повних внесків на поточний рахунок відповідача згідно додатку № 1 автомобіля KIA SOUL вартістю 128000 грн. Згідно зі ст. 1 Угоди предметом Угоди є надання їй послуг системи „АвтоТак", спрямованих на придбання нею автомобіля шляхом підписання сторонами Додатку № 1 (який автомобіль, ціна та інформація про споживача) та Додатку № 2 (правила функціонування системи) та гарантування надання їй права на отримання автомобіля за умови виконання всіх зобов'язань. Згідно зазначеної угоди відповідач надає послуги системи „АвтоТак", спрямованих на придбання автомобіля. ТОВ „Авто Просто" є товариством, що надає послуги, предметом яких є придбання автомобіля через систему придбання у групах „АвтоТак". Позивач виконувала усі зобов'язання, зазначені у ст. 4 та 5 Угоди та проводила оплату платежів: 4636,80 грн. вступний внесок та щомісячно цілі внески: 1929,85 грн., 1941,84 грн., 1941,84 грн., 1941,84 грн., 1941,84 грн., 1953,83 грн., 1953,83 грн., 1953,83 грн. , 1953,83 грн., 1953,83 грн., за що отримувала бали. Всього вона сплатила 24103,16 грн.. Після внесення 10 цілих платежів вона звернулася до відповідача щодо виконання ними умов договору та надання послуг в придбанні автомобіля. Нагадала про ваучер, але їй було усно повідомлено, що для того, щоб отримати автомобіль, їй ще необхідно додатково внести 46000 грн. На її зауваження, що договором це не передбачено, ніякої відповіді отримано не було. На її прохання повернути їй сплачені кошти, їй повідомили, що вони можуть сплатити тільки частково і після надходження до них коштів. Усвідомлюючи, що її просто дурять, вона 12.05.2012 року направила письмову заяву про розірвання угоди та попрохала скласти додаткову угоду про її розірвання згідно умов системи придбання автомобіля. На її письмове звернення надійшло повідомлення, що угоду розірвано на підставі ст. 4 Угоди та ст. 13, 13.1 Додатку до угоди. В цьому повідомленні їй було зазначено, що будуть повертатися цілі внески з Фонду для повернення коштів, що складається з 5% від загальної суми, що не передбачено угодою та додатками до неї та їй буде повернено тільки 8816,16 грн. замість сплачених 24103,16 грн., і що перед нею знаходиться ще 23 учасника, яким повернення буде відбуватися раніше. Вона очікувала майже 2 роки, на неодноразові її звернення працівники відповідача відмовлялися повернути їй гроші. Окрім того, у письмовій відповіді ними вже була придумана інша схема розподілу автомобіля, яка не передбачена угодою, і немає жодної посилки на ваучер. Оскільки даними діями відповідача порушені її права як споживача, вона звернулася до суду за їх захистом та просила стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду в розмірі 24103 грн. 16 коп., що складає сума внесених нею коштів на рахунок відповідача, а також 10000 грн. моральної шкоди, яку їй було завдано діями відповідача, а саме: вона переносить переживання внаслідок порушення її прав та інтересів. Вона не могла скористуватися своїм законним правом на придбання автомобіля і була ошукана представниками надання послуг, внаслідок чого були порушені життєві стосунки, вона не може працювати в нормальному режимі. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, надала аналогічні пояснення, доповнивши, що рішення про придбання автомобіля було прийнято всією її сім'єю і тому дії відповідача вплинули на всю родину, її чоловік захворів, на даний час є інвалідом, на його лікування потрібні значні кошти, просила суд захистити її порушені права та стягнути на її користь спричинену їй матеріальну та моральну шкоду. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення проти позову та просив розглянути справу у його відсутність, зазначивши, що між позивачем і відповідачем було укладено угоду № 365922. Дана угода укладена в рамках системи послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів (автомобілів) в групах АвтоТак, яку створено ТОВ „Авто Просто". Система встановлює відповідні механізми, які забезпечують придбання кожним із учасників автомобіля шляхом сплати його ціни невеликими щомісячними внесками протягом декількох років. При виконанні угод з учасниками, укладеними в рамках системи АвтоТак, ТОВ „Авто Просто" надає учасникам послуги, що направлені на придбання автомобіля на основі системи Авто Так. Ці послуги полягають в формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах асигнаційних актів, а також інші послуги, передбачені угодою. Угоди, які укладаються з клієнтами системи АвтоТак, повністю відповідають діючому законодавству України. Умови надання позивачеві послуг на підставі угоди та інформація про ці послуги викладені досить детально і ясно в угоді та додатках до неї, а тому позивач мав повну і достовірну інформацію про послуги відповідача та порядок їх надання. Окрім того, у позивача відповідно до п.13.8 ст. 13 додатку № 2 до угоди було 7 календарних днів від дати підписання угоди для самостійного повторного ознайомлення з умовами угоди та додатків до неї, та у випадку незгоди з умовами угоди, для її розірвання. В зазначений термін позивач до відповідача не звертався. Також позивач свідомо намагається ввести суд в оману, зазначаючи про те, що їй був вручений ваучер № 78576 про отримання автомобіля після внесення 10 повних внесків на поточний рахунок відповідача. Однак, вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки відповідно до відомостей, зазначених в ваучері „власнику цього ваучера надається право на отримання спеціальних умов від ТОВ „Авто Просто". Під спеціальними умовами розуміють отримання Учасником системи після одержання автомобіля, суми, еквівалентної 10 повним внескам з Угодою". Тобто, ніде не іде мови про отримання автомобіля після внесення 10 внесків. Порядок отримання автомобіля детально описано у статтях 4-6 додатку № 2 до угоди та ваучер жодним чином не впливає на цей порядок. Сплату коштів на виконання взятих на себе зобов'язань за угодою неможливо кваліфікувати як матеріальну шкоду. Згідно п.4 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 13 додатку № 2 до угоди сторони чітко визначили порядок і наслідки розірвання угоди. Щодо матеріальної шкоди, позивач в позовній заяві не зазначає ні в чому полягає моральна шкода, ні міркувань, з яких вона виходила, визначаючи її розмір, не надано доказів, які б підтвердили це. Таким чином, вимоги позивача відповідач вважає такими, що не ґрунтуються на чинному законодавстві та укладеній угоді, відсутні правові підстави для позачергового повернення позичу коштів, а отже відсутні підстави для стягнення з відповідача будь-яких коштів, з боку відповідача відсутні будь-які порушення прав позивача, оскільки взяті на себе обов'язки відповідачем виконувались та виконуються належним чином, угоду на даний час розірвано та угодою передбачено порядок повернення кошів, що цілком відповідає законодавству України, а тому відсутні правові підстави для задоволення безпідставних позовних вимог. Просили у позові відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.06.2011 року між ТОВ „Авто Просто" та [PERSON] було укладено угоду № 365922, яка складається з основного тексту, додатку № 1 (анкета учасника) та додатку № 2 (правила функціонування системи придбання в групах „АвтоТак", предметом якої є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля KIA SOUL вартістю 128800 грн., зазначених у додатках № 1 та № 2 до цієї угоди (а.с .4-8). Відповідно до ст.ст. 2, 3 Угоди відповідач зобов'язався надавати позивачу визначений у ній невичерпний перелік послуг, серед яких: включити позивача до системи «АвтоТак»; сформувати групи учасників для придбання автомобіля; здійснити оплату автомобіля за рахунок коштів, сплачених учасниками системи; забезпечити отримання автомобіля учасником цієї системи на умовах угоди; здійснювати адміністративні процедури, що необхідні для передачі автомобіля учаснику системи, який отримав право на придбання автомобіля; сформувати фонди коштів та адмініструвати групу тощо (а.с. 4). Згідно зі ст. 5 Угоди позивач погодився внести плату за вступ до системи «АвтоТак» та в подальшому сплачувати щомісячні повні внески, плату за послуги, пов'язані з видачею автомобіля, про надання такого права, внески зі страхування, отримати автомобіль тощо (а.с. 4). Додатком № 1 до Угоди визначено такі розміри платежів: вступний внесок до системи - 4636 грн. 80 коп.; чистий внесок - 0,8333 % від вартості автомобіля; внесок в оплату послуг - 0,5 % від вартості автомобіля + ПДВ; щомісячний внесок в оплату страхового платежу - 0,065 % від вартості автомобіля; плата за послуги, пов'язані з видачею автомобіля за системою, - 3,0 % від вартості автомобіля + ПДВ (а.с. 5). Згідно з Додатком № 2 до Угоди учасник системи «АвтоТак» може одержати автомобіль через механізм надання права на отримання його шляхом розподілу кількості автомобілів, придбаних за рахунок чистого фонду групи, призначеного для придбання автомобілів, в порядку, передбаченому ст. 4 цього Додатку, шляхом надання такого права через механізм накопичення внесків за кількістю балів згідно зі ст. 5 Додатку, а також через надання права на отримання автомобіля через пропозицію найбільшої кількості авансових внесків, поданої конфіденційно в порядку, визначеному ст. 6 цього Додатку (а.с. 6-7). Відповідно до ст. 13 Додатку № 2 до Угоди учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати Угоду за власним бажанням, про що має повідомити відповідача у письмовій формі. Поверненню підлягають тільки чисті внески, сплачені за угодою, з урахуванням положень, викладених в цій статті. Сума чистих внесків, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до Поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли такий учасник повідомив ТОВ про розірвання угоди, за вирахуванням Відступного за відмову від угоди в розмірі 2 цілих чистих внесків. Після першої черги, в наступну чергу, повертаються чисті внески тим учасникам, які розірвали Угоду, не посилаючись на обставини, викладені в п. 13.4.1.. При цьому , пріоритет у групі надається тому учаснику, який першим подав письмову заяву про розірвання Угоди, а в разі, коли такі заяви було подано одночасно кількома учасниками, пріоритет надається учаснику, номер Угоди якого є меншим (а.с.8). На виконання своїх зобов'язань за вищевказаною Угодою позивач сплатив відповідачу грошові кошти (вступний внесок та щомісячні внески) в загальній сумі 24103 грн. 16 коп., що підтверджується платіжними квитанціями (а.с. 14-24). Після здійснення останнього платежу 13 квітня 2012 року позивач припинила платежі. 15.05.2012р. позивач надіслала відповідачу заяву про розірвання Угоди № 365922. Своєю відповіддю від 08.06.2012р. відповідач повідомляє позивача, що Угоду розірвано згідно ст. 4 угоди та ст.13 п.13.1 додатку № 2 до угоди та кошти відповідно до Угоди їй будуть повернуті в порядку черговості (а.с.12). Також при підписанні угоди позивачеві було видано ваучер №78576, власнику якого надається право на отримання спеціальних умов від ТОВ „Авто Просто" (АвтоТак). Під спеціальними умовами розуміють отримання учасником системи після одержання автомобіля, суми, еквівалентної 10 (десяти) Повним внескам за Угодою (а.с.47). Таким чином, посилання позивача на той факт, що згідно даного ваучеру вона повинна була отримати автомобіль після сплати 10 повних платежів, не заслуговують уваги, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, позивач неправильно зрозуміла призначення даного ваучеру, у зв'язку з чим вона добросовісно помилялася в порядку виконання відповідачем зобов'язань за укладеною угодою. Також не заслуговують уваги посилання позивача не несправедливість умов договору згідно ст. 18 Закону України „Про захист прав споживачів", оскільки судом не було встановлено сукупності ознак таких умов, передбачених ч. 2 даної статті, а саме: порушення принципу добросовісності; істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; завдання шкоди споживачеві. Як було встановлено в судовому засіданні, позивачем було розірвано укладену Угоду з причини неотримання нею автомобіля після здійснення нею десяти повних внесків згідно отриманого нею ваучера, чим, як вона вважає, її ввели в оману. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 230 ЦК України введення в оману має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. З матеріалів справи вбачається, що під час укладення Угоди [PERSON] отримала примірник Угоди та додатки до неї, які містять опис послуг ТОВ «Авто Просто». Крім цього, відповідно до ст. 10 Угоди підписання цієї Угоди та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами її умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди й додатків до неї. Водночас, згідно з п. 13.8 ст. 13 додатку № 2 до Угоди учаснику надається 7 днів для того, щоб він міг детально ознайомитися з Угодою та прийняти її чи відмовитись від участі в системі «АвтоТак». При цьому в разі розірвання Угоди протягом семи днів з дати її підписання учаснику повертається сума всіх коштів, внесених ним на рахунок ТОВ «Авто Просто». Для цього необхідно письмово повідомити ТОВ «Авто Просто» про розірвання Угоди. В зазначений термін позивач не зверталася до відповідача з заявою про розірвання договору. Більш того, вона погодилася з даними умовами і з 08.06.2011 року по травень 2012 року позивач вчасно та добросовісно виконувала взяті на себе зобов'язання за Угодою і сплачувала щомісячні платежі, визначені Угодою. Таким чином, неправильне розуміння щодо призначення ваучеру є її добросовісною помилкою і не є підставою для визнання Угоди такою, що вводить в оману учасника системи. Згідно ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншими законами або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. На підставі ч.4 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, умови розірвання Угоди та порядок повернення коштів передбачений в ст. 13 Угоди, де розписана процедура повернення коштів. Таким чином, вимога позивача про повернення їй сплачених позивачу коштів в повному обсязі не є вимогою про відшкодування завданої їй матеріальної шкоди. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як було встановлено в судовому засіданні жодних неправомірних рішень, дій чи бездіяльності відповідачем відносно позивача здійснено не було. Повернення сплачених коштів за умовами укладеної між сторонами Угоди прямо передбачено даною угодою, а тому не є матеріальною шкодою. Також не підлягає задоволенню вимога позивача щодо відшкодування їй моральної шкоди, оскільки жодних неправомірних рішень, дій чи бездіяльності відповідачем відносно позивача здійснено не було. Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed