Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що 01 серпня 2018 року поблизу міського пляжу м. Чигирина на її автомобіль марки «Опель Кадет», державний реєстраційний номер [NUMBER] , впав стовбур старого дерева та пошкодив автомобіль. Позивач звернулася до експертної установи з метою встановлення факту заподіяння шкоди та вартості заподіяних збитків. Відповідно до висновку експертного досліженння № 1304 від 02.08.2018 року матеріальна шкода, завдана позивачу внаслідок пошкодження її автомобіля, складає 14843,36 грн. за винятком вартості ремонтно-відновлювальних робіт. За послуги експерта позивач сплатила 1500 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з претензіями про відшкодування збитків, проте до теперішнього часу матеріальні збитки їй не відшкодовано, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду та посить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 14843,36 грн., витрати за послуги експерта в сумі 1500 грн., моральну шкоду, яку вона оцінює в 25000 грн., а всього - 41343,36 грн., та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши, що внаслідок падіння дерева поблизу міського пляжу в м. Чигирині було пошкоджено автомобіль позивача. Вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою відшкодувати завдані збитки, на що отримувала відмову. Тому позивач, з метою встановлення факту заподіяння шкоди та вартості заподіяних збитків, замовила проведення експертизи транспортного засобу, вартість якої склала 1500 грн. Згідно із звітом експерта позивачу завдано матеріальну шкоду в розмірі 14843,36 грн., яку вона просить стягнути разом з вартістю послуг експерта. Також незаконними діями відповідача позивачу було заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в 25000 грн. та просить стягнути з відповідача. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав та пояснив суду, що земельна ділянка, на якій росло дерево, що впало на автомобіль позивача та пошкодило його не перебуває на балансі міської ради і не є приватизованою, а тому вони не є належним відповідачем у даній справі. Під час створення КП "ЄРЦ" та передачі на баланс підприємства майна, інвентаризація зелених насаджень не проводилась у зв`язку з відсутністю на це коштів в міському бюджеті. Виходячи з цього просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Суд, вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Згідно зі статтею 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачу. Судом встановлено та випливає з даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 22.03.2017 року (а.с. 10) позивач є власником автомобіля Opel Kadett, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Як вбачається з відповіді Чигиринського РЕМ на звернення № 1934 від 19.11.2018 року та довідки Чигиринського районного сектору Управління ДСНС у Черкаській області № 237 від 08.08.2018 року (а.с. 24,28) 01 серпня 2018 року в м. Чигирині поблизу міського пляжу на р. Тясмин особовим складом 16 державної пожежно-рятувальної частини проводилися роботи по розпилюванню та прибиранню дерева, що впало на автомобіль Opel Kadett, д/н [NUMBER] , та оперативно-виїзною бригадою Чигиринського РЕМ згідно розпорядження № 194 від 01.08.2018 року виконувалися аварійно-відноволювальні роботи по ремонту ПЛ-0,4 кВ Л-1 від ТП-560 (обрив проводів внаслідок падіння дерева з-за меж охоронної зони між опорами №№ 3-3А). З урахуванням цього, суд вважає встановленим факт пошкодження автомобіля позивача внаслідок падіння стовбура дерева в м. Чигирині поблизу міського пляжу на р. Тясмин. Факт падіння дерева на належний позивачу автомобіль та завдання в зв`язку з цим транспортному засобу механічних пошкоджень також підтверджуються наданими позивачем відповідями відповідача на її звернення № 839-02-33/2 від 31.08.2018 року та № 995-02-33/2 від 17.10.2018 року (а.с. 22,23). Судячи зі Звіту № 1304 про оцінку автомобіля від 02.08.2018 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Opel Kadett, державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП станом на 02.08.2018 року, за винятком вартості ремонтно-відновлювальних робіт, складає 14843,36 грн. (а.с. 13-20). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 9 від 02.08.2018 року, за проведення вище вказаної експертизи позивачем сплачено 1500 грн. (а.с 21) Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. За приписами частини першої та другої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. П. 5 ч.2 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо. Згідно з ч.7 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади. Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою. Відповідно до пункту 5.5. Правил відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Таким чином, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень. Підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Тобто до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння стовбура дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень в м. Чигирині поблизу міського пляжу на р. Тясмин. Судом встановлено, що Комунальне підприємство "Єдиний розрахунковий центр" Чигиринської міської ради було створено на підставі рішення Чигиринської міської ради № 27-12/VІ "Про створення комунального підприємства "Єдиний розрахунковий центр" Чигиринської міської ради" від 19 липня 2013 року. Відповідно до рішення Чигиринської міської ради № 41-4/VІ "Про передачу функцій по наданню комунальних послуг" від 27 серпня 2014 року на Комунальне підприємство "Єдиний розрахунковий центр" Чигиринської міської ради було покладено функції по наданню комунальних послуг фізичним та юридичним особам, в тому числі з утримання житлового фонду та прибудинкових територій для всіх споживачів житлового фонду та по благоустрою території міста (а.с. 20-21). Разом з тим, судом встановлено, що при створенні даного комунального підприємства інвентаризація зелених насаджень не проводилась, право власності на земельну ділянку поблизу міського пляжу м. Чигирина не зареєстроване і балансоутримувач даної земельної ділянки не визначений, що випливає з листа Чигиринської міської ради № 1262-02-33/2 від 03.09.2019 року (а.с. 73). Тобто, хоч КП «ЄРЦ» Чигиринської міської ради і є балансоутримувачем житлового фонду та земельних ділянок в м. Чигирині, проте не об`єктів благоустрою зеленого господарства, що розташовані поблизу території міського пляжу на р. Тясмин. Виходячи з цього, суд приходить до обгрунтованого висновку про те, що стовбур дерева, який впав на належний позивачу автомобіль, було розташовано на землі комунальної власності, тобто його власником є територіальна громада міста. Враховуючи відсутність\~даних про\~те,\~що останнє,\~у відповідності\~до вимог\~ч.5\~ст.\~28\~Закону України\~«Про благоустрій\~населених пунктів»\~перебувало на\~балансовому обліку,\~в той\~час як\~організація роботи\~з цього\~питання проводиться\~органами місцевого\~самоврядування,\~тому обов`язок\~по відшкодуванню\~заподіяної позивачу\~шкоди слід\~покласти саме\~на Чигиринську\~міську раду\~до відання\~виконавчого органу\~якої в\~силу п.п.\~7\~п.\~«а» ст.\~ 30\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» належать\~організація благоустрою\~населених пунктів;\~здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій; організація озеленення та яким не було належним чином забезпечено організацію роботу з питань благоустрою, а саме - щодо обліку зелених насаджень, здійснення їх інвентаризації, проведення періодичних оглядів. Аналогічну правову позицію з цього приводу викладено в постановах Верховного Суду у справах № 211/1489/13-ц від 28.02.2019 року та № 200/22129/16-ц від 04.09.2019 року. А тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення та стягнення з відповідача на користь позивача матеріального збитку в розмірі 14843,36 грн. та 1500 грн. витрат за проведення експертизи. Що стосується позову в частині стягнення моральної шкоди в сум 25000, то в силу ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п. 3 ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Судом встановлено, що внаслідок скоєної з вини відповідача дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнала душевних та моральних страждань у зв`язку із пошкодженням автомобіля, який став непридатний для використання, тобто порушився звичайний, нормальний спосіб життя позивача та її сім`ї вцілому, враховуючи при цьому, що позивач витрачала власні кошти на відновлення пошкодженого автомобіля та проведення експертизи пошкоджень, а відповідач протягом всього часу не вжив жодних заходів щодо відшкодування позивачу завданої шкоди та не сприяв усуненню негативних наслідків вчиненого. А тому, суд, виходячи з принципів розумності і справедливості, враховуючи характер скоєного, ступінь вини відповідача та враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача, вважає необхідним задовольнити частково заявлені вимоги в цій частині позову і стягнути на користь позивача з Чигиринської міської ради моральну шкоду саме в розмірі 2500 грн., що буде також співмірним з сумою завданого позивачу матеріального збитку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений позивачем судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 845,24 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 10, 11, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.ст. 10, 17, 25, 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст. ст. 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: partial