Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 04.02.2020 р. звернувся до суду із вищевказаним позовом. В заяві вказав , що влітку 2017 року йому стало відомо про наявність по відношенню до нього рішення суду про обмеження в виїзді за кордон. В судовому реєстрі він знайшов інформацію про ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області по справі № 172/36/17 від 12 січня 2017 року про тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Даний факт підтверджується копією ухвали Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2017 року, яка додається. Категорично не погоджуючись з даною обставиною, позивач оскаржив вищевказану ухвалу в апеляційному порядку. 15 серпня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області скасував ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області по справі № 172/36/17від 12 січня 2017 року. В ході оскарження рішення суду першої інстанції йому стало відомо, що виконавче провадження № 53057824 було відкрито на підставі виконавчого напису № 8669 від 04.10.2016 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, в якому було запропоновано стягнути з нього на користь ПАТ КБ "Приватбанк" борг у розмірі 1 684 550 (один мільйон шістсот вісімдесят чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 69 копійок за кредитним договором №КЗV0AE00000099 від 14.09.2007 року. Вважає виконавчий напис № 8669 від 04.10.2016 вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, яким було запропоновано стягнути з нього на користь ПАТ КБ "Приватбанк" за кредитним договором №КЗV0AE00000099 від 14.09.2007 року борг у розмірі 67 811 доларів США, що за курсом НБУ складає 1 684 550 (один мільйон шістсот вісімдесят чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 69 копійок, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 11 409,03 долари США, заборгованість за відсотками у розмірі 17 240,95 долари США, заборгованість з комісії у розмірі 767,01 доларів США, заборгованість з пені у розмірі 38 394, 53 долари США, витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису у розмірі 1700,00 грн.. незаконним виходячи з наступних підстав. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчиняючи вказаний виконавчий напис, не пересвідчилася у безспірності заборгованості позивача перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором №КЗV0AE00000099 від 14.09.2007 року. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчиняючи вказаний виконавчий напис, не перевірила належним чином вказані документи та не переконалася у тому, що він належним чином повідомлений про суму заборгованості. Прохав визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною № 8669 від 04.10.2016, яким було запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" за кредитним договором №КЗV0AE00000099 від 14.09.2007 року борг у розмірі 67 811 доларів США, що за курсом НБУ складає 1 684 550 (один мільйон шістсот вісімдесят чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 69 копійок, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 11 409,03 долари США, заборгованість за відсотками у розмірі 17 240,95 долари США, заборгованість з комісії у розмірі 767,01 доларів США, заборгованість з пені у розмірі 38 394, 53 долари США, витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису у розмірі 1700,00 грн. таким , що не підлягає виконанню. 28.02.2020 р. по справі було відкрито провадження. 18.03.2020 р. приватний нотаріус Бондар І.М. направила до суду заяву , в якій прохала розглянути справу без її участі. 24.03.2020 р. підготовче провадження по справі було закрите. 31.03.2020 р. до суду надійшли письмові пояснення АТ КБ « Приватбанк «, в яких прохали відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначили , що позивач допустив стале прострочення по внесенню платежів по тілу кредиту , заборгованість постійно зростала , а тому у вересні 2016 р. позивачу було надіслано письмову вимогу Банку про усунення порушень за кредитним договором та про сплату всієї суми боргу. Посилання позивача про те , що по сайту Укрпошти не знаходяться відомості щодо відправлення претензії Банка за штрих-кодом , то це зробити на сьогоднішній день неможливо , оскільки заяви про розшук подаються впродовж шести місяців від дня , наступного за днем подання поштового відправлення. Для виконання виконавчого напису нотаріусу від 04.10.2016 р. були надані всі необхідні документи відповідно до ЗУ « Про нотаріат «, Наказу Міністерства юстиції України « про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України « 22.02.2012 р. № 296\\5. Безспірність вимог відповідно до вимог ст. 88 ЗУ « Про нотаріат « є не доведеність боргу , а факт існування між кредитором та боржником правовідносин, при яких вважається ( презумпція ) наявність боргу , а документи , передбачені Переліком документів , за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів , затвердженому КМУ -не письмові докази наявності боргу , а докази наявності вказаних вище правовідносин , та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Враховуючи те , що АТ КБ « Приватбанк « надав всі необхідні документи відповідно до Переліку , а саме : кредитний договір , засвідчений Банком розрахунок про заборгованість , в котрому в повній мірі відображені всі операції з видачі готівки та погашення заборгованості , підстави вважати незаконність дій нотаріуса відсутні. В судове засіданні позивач [PERSON] не з`явився , надавши заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Представник АК КБ « Приватбанк « в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без їх участі. 3-тя особа представник Шевченківського відділу ДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми ) в судове засіданні не з`явився , будучи вчасно повідомленим про день та час розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи , вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено , що у 2017 р. позивачу стало відомо про те , що приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 04.10.2016 р. винесла виконавчий напис відповідно до якого запропонувала стягнути кошти з [PERSON] в сумі 1 684 550 грн. 69 коп. , які є його боргом за кредитним договором №№КЗV0AE00000099 від 14.09.2007 р. , укладеним між ПАТ № Комерційний банк «Приватбанк « . Запропоновано задовольнити вимоги ПАТ КБ « Приватбанк « у розмірі : заборгованість за кредитом у розмірі 11 409,03 долари США, заборгованість за відсотками у розмірі 17 240,95 долари США, заборгованість з комісії у розмірі 767,01 доларів США, заборгованість з пені у розмірі 38 394, 53 долари США ( а.с. 14 ). Приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. представником ПАТ КБ «ПриватБанк» були надані оригінали наступних документів: оригінал кредитного договору, засвідченої виписка з особового рахунку боржника, вимога про усунення порушень за Кредитним договором, розрахунковий документ про оплату послуг поштового зв`язку, опис вкладення в цінний лист, установчі документи ПАТ КБ «ПриватБанк», довіреність представника ПАТ КБ «ПриватБанк», паспорт представника ПАТ КБ «ПриватБанк», а також заява про вчинення виконавчого напису ПАТ КБ "Приватбанк. Про існування вимоги про усунення порушень за Кредитним договором.№КЗV0AE00000099 від 14.09.2007 року позивачу нічого не було відомо, оскільки від ПАТ КБ «ПриватБанк» на його адресу вказана вимога не надходила . АК КБ « Приватбанк « направив вимогу на адресу [ADDRESS] , в той час як позивачв там не був зареєстрований вже тривалий час та не міг отримати там поштову кореспонденцію. Таким чином приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчиняючи вказаний виконавчий напис, не перевірила належним чином надані Банком документи та не переконалася у тому, що [PERSON] належним чином повідомлений про суму заборгованості. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України та ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до статті 88 ЗУ "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років,а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до статті 89 ЗУ "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача, найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення;суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника;номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. при вчиненні виконавчого напису не переконалася належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушила норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Окрім того, вчиняючи виконавчий напис, приватним нотаріусом не було звернуто увагу на те, що безспірні вимоги кредитора перебувають поза межами трирічного строку з дня настання права вимоги у кредитора, оскільки, як вбачається з розрахунку заборгованості, що наданий за для вчинення виконавчого напису, така заборгованість виникла ще 2008 року. Таким чином, право кредитора на стягнення кредитної заборгованості виникло у 2008 році, а припинилося у 2010 році, що свідчить про порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки відповідачем пропущений строк, на протязі якого він міг звернутися із заявою про вчинення виконавчого напису. Також, нарахування та стягнення до сплати суми пені за період з 2008 року по 2016 року здійснено в порушення приписів ст.ст. 256-258 ЦК України, які встановлюють строки позовної давності щодо вимог про стягнення основної суми заборгованості та пені. Відповідно до частина 2 статті 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно змісту виконавчого напису, пеня в сумі 38444,53 доларів США нарахована за період з 2008 року по 18.08.2016 року, при цьому, виконавчий напис вчинений 04.10.2016 року, тобто з порушенням річного строку позовної давності щодо вимог про стягнення суми пені. Також, з виконавчого напису не вбачається на яку саме суму простроченого платежу здійснено нарахування пені (відсоток від суми заборгованості). Відповідно до частини 12 статті 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання. Виконавче провадження відкрите в Шевченківському ВДВС м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Тому дана цивільна справа підсудна Октябрському районному суду м. Полтави. Виконавчий напис пред`явлено до виконання в Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Даний факт підтверджується копією скріншоту із офіційного сайту Автоматизованої системи виконавчих проваджень за номером виконавчого провадження №53057824, яка додана до матеріалів справи , постановою про звернення стягнення на заробітну плату боржника ( а.с. 11, 13). Нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. Умовою для вчинення нотаріусом виконавчого напису є безспірність наявності боргу перед кредитором та відсутність спору щодо розміру боргового зобов`язання (аналогічна правова позиція висловлена в постанові Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду №310/9293/15ц від 23.01.2018) Аналізуючи вищевикладене , суд приходить до висновку , що виконавчий напис був виданий безпідставно, оскільки Банком наданий розрахунок з порущенням трирічного строку звернення стягнення та однорічного стягнення для пені , а нотаріус на це не звернула увагу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved