Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського районного управління юстиції, актовий запис №36; доньку, [PERSON] , залишити проживати і позивачем. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину, [PERSON] , [INFO] , яка проживає і в подальшому буде проживати разом з нею. На початку подружнього життя, відносини між ними були добрі, вони проживали в атмосфері взаєморозуміння, поваги, любові. Однак, в серпні 2019 року між ними стали виникати сварки через відсутність взаєморозуміння. З жовтня 2019 року перестали проживати разом. Між ними втрачені всі фізичні та духовні зв"язки, фактичні шлюбні відносини припинені. Відповідач став нехтувати сімейними цінностями, тому між ними стали постійно виникати сварки, свідком яких була їх донька, що негативним чином впливає на її психологічний стан та з віком може спричиняти їй душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають між ними. На даний час переконана, що збереження сім"ї неможливе, суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини. У зв"язку з чим вважає, що застосування заходів для примирення подружжя буде недоцільним так як це суперечить її інтересам. Ухвалою суду від 23 червня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 22 липня 2020 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень. В судове засідання позивач подала заяву (вх.№34617/20 від 20.07.2020), в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву (вх.№34926/20 від 21.07.2020), в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 15 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського районного управління юстиції, актовий запис №36, між сторонами було зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилася дитина, [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №785. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім"ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, позивач не бажає зберегти шлюб, тому шлюб між ними має бути розірваний. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред"явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Суд, з урахуванням думки позивачки прийшов до висновку про визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] з матір"ю. Вимоги про відшкодування судових витрат не заявлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved