Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 30.09.2006 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], від якого народилися доньки- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Оскільки сімейне життя не склалося, шлюбні стосунки були фактично припинені. Дружина часто зникала у невідомому напрямі на строк від 2 до 4 місяців, своїми дітьми майже не цікавилася, коштів на їх утримання не надавала. 22.08.2013 р. відповідач була притягнута до адміністративної відповідальності за неналежне виконання своїх обов'язків з виховання дітей. 23.08.2013 р. шлюб був розірваний, після розірвання якого відповідач виїхала з помешкання батьків позивача, а діти залишилися проживати з ним. Він піклується про дітей, їх виховання та стан здоров'я, слідкує за успіхами у навчанні у дошкільному навчальному закладі. З часу розірвання шлюбу відповідач з дітьми не проживає, участі у їх вихованні не приймає, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, не має ні житла, ні матеріальних доходів, ні бажання утримувати й виховувати дітей. Позивач вважає, що для попередження негативних наслідків для життя, здоров'я, виховання, розвитку малолітніх дітей необхідно позбавити відповідача батьківства відносно її дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], та стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі на кожну дитину не меншому, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач свої вимоги повністю підтримав, уточнивши розмір стягнення аліментів, а саме просив стягнути з відповідача на його користь на утримання дітей аліменти в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, позбавивши відповідача батьківських прав, яка покинула своїх доньок після розірвання шлюбу в серпні 2013 року, не доглядає за дітьми, не опікується ними, участі у вихованні не приймає, місця постійного проживання не має, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, дітьми взагалі не цікавиться. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи шляхом публікації оголошення в газеті "Сумщина" (а.с.57,63), що відповідає положенням ч.9 ст.74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник 3-ї особи в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений, причина неявки не відома, але враховуючи, що в матеріалах справи є висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника 3-ї особи. Прокурор в судовому засіданні позов підтримала та вважає, що є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх доньок та стягнення аліментів. Суд, вислухавши позивача, прокурора, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.32 Конституції України ніхто не може зазнати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.3 Сімейного кодексу (далі СК) України дитина належить до сім'ї своїх батьків, навіть тоді, коли спільно з ними не проживає. Статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства", зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищевказаного Закону, зокрема, передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, як їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї. Судом встановлено, що 30 червня 2006 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають доньок: [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO] (а.с.7,8). Рішенням Тростянецького райсуду Сумської області від 23 серпня 2013 року шлюб між сторонами був розірваний (а.с.9). В частинах 1,6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної туртоби та основним обова'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно довідки Тростянецької міської ради Сумської області за №1606 від 15.04.2015 року малолітні діти: [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом з їх батьком [PERSON] по [ADDRESS], де також зареєстровані та проживають [PERSON] та [PERSON], які є батьками позивача (а.с.10). Відповідач згідно вищевказаної довідки також зареєстрована за зазначеною адресою, але відповідно до акту обстеження від 10.02.2015 року за місцем реєстрації не проживає протягом 2 років (а.с.11). Позивач проживає у помешканні своїх батьків разом з ними однією сім'єю. Житлові умови задовільні, квартира двокімнатна, з присадибною земельною ділянкою. Матеріально позивач забезпечений, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно (а.с.12), піклується про своїх доньок, відвідує дитячий навчальний заклад «Білочка», де регулярно перебувають його доньки [PERSON] та [PERSON] (а.с.15,16). Саме завдяки позивачу та бабусі дівчатка відвідують дошкільний навчальний заклад. Мати [PERSON] в 2014 році до дитячого садка не приходила. Дівчатка завжди приходять до дитячого садка охайні, тато і бабуся забезпечують їх всі необхідним матеріалом для навчально-виховного процесу в дошкільному закладі та їх всебічному розвитку (а.с.17). Протягом трьох останніх років до Служби у справах дітей Тростянецької РДА позивач та його мати [PERSON] неодноразово (14.02.2013 р., 30.05.2013 р., 30.07.2013 р., 13.09.2013 р., 09.04.2014 р., 28.05.2014 р., 09.04.2015 р., 14.04.2015 р., 21.04.2015 р., 22.04.2015 р.) зверталися з приводу неналежного виконання батьківських обов'язків матір'ю дітей [PERSON] Неодноразово було підтверджено факт ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків, яка дітей залишала на довгий час; їх вихованням займався батько [PERSON] та бабуся [PERSON] (а.с.21). За неналежне виконання своїх батьківських обов'язків [PERSON] 22.08.2013 року була притягута до адміністративної відповідальнсоті (а.с.20). За висновком органу опіки та піклування Тростянецької РДА за №02-22/109 від 21.01.2015 року, винесеного на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини РДА за №3 від 21.01.2015 року, визначено місце проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] разом з їх батьком [PERSON] (а.с.22). Спеціалістами служби у справах дітей було здійснено виїзд за місцем проживання [PERSON], обстежено матеріально-побутові умови проживання та встановлено, що позивач має необхідні умови для розвитку та виховання дітей, у вихованні та утриманні яких йому допомагають його батьки. За місцем фактичного проживання батька дітей створені всі необхідні умови для проживання та розвитку дітей. Контакт з [PERSON] встановити не вдалося, оскільки невідомі ані номери її телефонів, ані місце роботи, ані місце проживання. Батько, на відміну від матері, бере участь у дошкільному вихованні дітей, тісно співпрацює з вихователями дитячого садочка, водить дівчаток до дошкільного закладу, утримує дітей в чистоті та забезпечує необхідним канцелярським приладдям. З огляду на встановлене, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької РДА за №4 від 22.04.2015 року, орган опіки та піклування Тростянецької РДА вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її доньок [PERSON],[INFO], та [PERSON],[INFO] (а.с.23). Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили факт того, що відповідач не займається вихованням дітей, виїхала в невідомому напрямку, вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями. Вихованням дітей займався [PERSON] разом з батьками. Статтею 3 Конвеції про права дитини від 20.11.1980 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, пергшочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов'язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов'язки. Як роз'яснено в п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" за №3 від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавлення батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач свої обов'язки як матір не виконує, вихованням доньок не займається, не надає матеріальної допомоги та взагалі не бажає виконувати свої обов'язки як матір, поскільки виїхала в невідомому напрямку, вже тривалий час проживає окремо від дітей, не цікавиться ні розвитком, ні їх здоров'ям, ніяким чином не намагалася відносити контакту з дітьми, залишила дітей на повне утримання та догляді позивача, який вже більше 2 років утримує, виховує, піклується про доньок, а отже, дані факти свідчать про самоусунення матері від своїх батьківських обов'язків та її небажанні їх виконувати в подальшому, тому суд вважає, що така поведінка матері заслуговує на позбавлення її батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та стягнення з неї на користь позивача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину до повноліття дітей. На підставі викладеного та

Outcome: approved