Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, вказуючи, що 12.03.2007 між нею та Акціонерно-комерційний банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладений Договір кредиту № 895/06-034-112, відповідно до якого були надані кошти в сумі 57518,00 Швейцарських франків, зі сплатою 10,2% річних та порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 11.03.2014. Вказала, що кредит був наданий для оплати придбаного автомобіля марки SUBARU tribeca, 2007 року випуску, згідно з договором купівлі-продажу № 98/02-2007 від 28.02.2007, укладеним з ТОВ «Меркурій». 12.03.2007 укладений Договір застави № Дз 895/06-034-112, відповідно до умов якого АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» у якості забезпечення виконання зобов`язань передано в заставу транспортний засіб марки SUBARU tribeca, 2007 року випуску, шасі № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Крім того, цього ж дня укладений Договір поруки № 1-895/06-034-112 між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON] Зазначила, що при ознайомленні поручителем з матеріалами виконавчого провадження встановлено, що 03.05.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою Іриною Вікторівною вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на вказаний транспортний засіб марки SUBARU tribeca, 2007 року випуску, шасі № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] згідно довідки № 04/01/006275 від 01 березня 2007 року, довідки-рахунку від 28 лютого 2007 року серія [NUMBER] . Нотаріусом пропонувалось задовольнити вимоги стягувача в сумі 26785,33 Швейцарських франків, що згідно курсу НБУ станом на 07.04.2011 становило 232932,79 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 26032,55 Швейцарських франків; сума заборгованості за відсотками - 512,59 Швейцарських франків; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 217,94 Швейцарських франків; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 22,25 Швейцарських франків. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки на момент його вчинення заборгованості за кредитом не існувало, тим більше безспірної, тому не було жодних законних підстав вчиняти виконавчий напис. Крім того, істотними умовами договору не передбаченого видача кредитних коштів у іноземній валюті, а відтак і виконавчий напис вчинявся свідомо із порушенням вимог закону. У приватного нотаріуса не було підтверджень видачі кредитором позичальнику кредитних коштів в іноземній валюті, оскільки первинні документи підтверджують надання кредиту в гривні. Окрім того, оспорюваних виконавчий напис видано про дострокове стягнення усієї суми нарахованої кредитором заборгованості до закінчення дії кредитного договору - до березня 2014 року включно, ігноруючи дострокове погашення кредитних зобов`язань. Також, оспорюваний виконавчий напис приватного нотаріуса підлягав для пред`явлення до примусового виконання в строк один рік, тому пред`явлення такого виконавчого документу у 2018 році є умисним грубим порушенням вимог закону. Окрім того, за розрахунками позивача, що підтверджується Довідкою від кредитора та іншими первинними документами, заборгованості перед кредитором станом на 03.05.2011 взагалі не існує, і з суми, що вказані в оскаржуваному виконавчому написі, категорично не згідна, про які ані кредитор, ані нотаріус не повідомляв. Жодних повідомлень від кредитора позивач не отримувала, а у нотаріуса не було підстав вчиняти виконавчий напис, оскільки він повинен був пересвідчитись у отриманні поштових відправлень як позивача, так і третьої особи-поручителя, а також у наявній згоді позичальника та поручителя із вказаними сумами заборгованості. У виконавчому написі зазначений строк, за який проводилось стягнення, а саме з 11.04.2010 по 07.04.2011. Однак, у цей період часу прострочень не було, зазначена нотаріусом сума заборгованості за кредитом в розмірі 26785,33 Швейцарських франків підтверджує дострокове стягнення на всю суму коштів, а не за період періодичних платежів; нотаріусом вказано, що строк платежу за кредитним договором настав 07.04.2011, однак як вбачається з Договору кредиту та графіку погашень платежів, кінцевий термін погашення кредиту вказано - березень 2014 року. Виконавчий напис нотаріуса вчинений в порушення вимог закону, оскільки відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. У ВНН не зазначено момент виникнення заборгованості - дату невиконання/неналежного виконання зобов`язань позичальником. Як підтверджено кредитором у Довідці №301.5-6839, з 27.03.2010 по 25.07.2011, що включає період, за який звернуто стягнення у ВНН, з 11.04.2010 по 07.04.2011 переплата позичальника становить 2576,15 Швейцарський франків: обов`язків щомісячний платіж - 685 швейцарських франків; період з 27.03.2010 по 25.07.2011 становить 16 місяців; згідно графіку платежів у кредитному договорі за період з 27.03.2010 по 25.07.2011 до сплати - 10960 швейцарських франків; сплачено позичальником за вказаний період 13536,15 швейцарських франків, тобто переплата складає 2576,15 швейцарських франків. Крім того, у розпорядженні нотаріуса були відсутні необхідні для стягнення документи: підтвердження здійснення звірки розрахунків з боржником та погодження такої заборгованості з поручителем на підставі первинних документів; договори на обслуговування банківських рахунків позичальника, відкритих кредитором в іноземній валюті - в швейцарських франках; первинні документи - меморіальні ордери у відповідній кількості до здійснених сплат позичальником. Тому, просить суд виконавчий напис, вчинений 03.05.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою Іриною Вікторівною про звернення стягнення на транспортний засіб марки SUBARU tribeca, 2007 року випуску, шасі № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] згідно довідки № 04/01/006275 від 01 березня 2007 року, довідки-рахунку від 28 лютого 2007 року серія [NUMBER] , визнати таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати просила покласти на відповідача. Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси Мельник І.О. від 05.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.02.2019 замінено відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» на правонаступника ТОВ «Факторингова компанія «Укрфінресурс». Представник відповідача скерував до суду письмові пояснення, у яких зазначено наступне: [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором №895/06-034-112 від 12.03.2007, тому 03.05.2011 банк скористався своїм правом на позасудове врегулювання спору та звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуди Ірини Вікторівни для вчинення виконавчого напису на звернення стягнення на транспортний засіб марки SUBARU tribeca, 2007 року випуску, шасі № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Вказав, що для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Також безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса. Однак сама по собі подача документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такої. При вирішення спору необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справі на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, зі сторони приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуди Ірини Вікторівни та зі сторони банку було додержано усі істотні умови для вчинення виконавчого напису, а тому вимоги позивача є безпідставними. Позивач та представник позивача [PERSON]. в судове засідання не з`явилися. Тертична скерувала клопотання прозастосування заходів процесуальног примусу, в якому одночасно просила розгляд справи 23.09.2019 проводити без її участі та позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, на попередніх судових засідання позовні вимоги не визнав та просив в позові відмовити з підстав, викладених у поясненні, наданому до суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, із заявами до суду не звертався. Третя особа приватний нотаріус Паракуда І.В. в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, із заявами до суду не зверталася. У зв`язку з неякю всіх сторін по справі фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні висновки. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що 12.03.2007 між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту №895/06-034-112 на купівлю автотранспортних засобів. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 57518,00 Швейцарських франків зі сплатою 10,2 % процентів річних та порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку, який вказаний в пп.1.1.1 п.1.1 ст. 1 Договору. 12.03.2007 між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір поруки № 1-895/06-034-112, відповідно до якого поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати за виконання Позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту, а також відшкодування витрат Кредитора, пов`язаних з пред`явленням вимог і отриманням виконання за Договором кредиту та збитків Кредитора, завданих порушенням Позичальником своїх обов`язків за Договором кредиту в порядку черговості, встановленої Договором кредиту. У забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір застави № Дз 895/06-034-112, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Веліковим А.І. 12.03.2007, зареєстрованого в реєстрі за №2032. Відповідно до умов Договору застави, [PERSON] передала у заставу банка транспортний засіб марки SUBARU модель tribeca, 2007 року випуску, шасі № [NUMBER] . Згідно з п. 4.2. ст. 4 Договору застави, звернення стягнення на предмет застави чи на відповідну його частину здійснюється відповідно до норм чинного законодавства та умов цього Договору. Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» (в редакції, чинній на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису) звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За правилами ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору ПАТ «Укрсоцбанк» надсилав [PERSON] та [PERSON] вимогу про усунення порушень за кредитним договором, яка залишена без реагування. 03.05.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракуда Іриною Вікторівною вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1846, про звернення стягнення на транспортний засіб марки SUBARU модель tribeca, 2007 року випуску, шасі № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , згідно Договору застави № Дз 895/06-034-112. Звертаючись до суду з позовом підставами звернення позивач вказала, що спірний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню оскільки, по-перше, відсутня заборгованість за договором, тим більше безспірна заборгованість; по-друге, в оскаржуваному виконавчому написі не зазначений момент виникнення заборгованості - дата невиконання/неналежного виконання зобов`язань позичальником; по-третє, позикодавець жодним чином не повідомив позивача про намір вчинення виконавчого напису; в-четверте - у нотаріуса були відсутні необхідні документи, необхідні для вчинення напису. Згідно з положеннями ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п. 1.1. даної Глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Відповідно до п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (п. 3.4). Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.6.1999 року № 1172. Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. За п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31.01.1992 № 2 оскаржується тільки відмова у вчиненні виконавчого напису, а правильність вимог, зазначених у виконавчому напису, може бути оскаржена боржником лише в позовному порядку. При безспірності цих вимог суд скасовує виконавчий напис і відмовляє у їх задоволенні, а у разі часткової їх обґрунтованості - постановляє рішення про скасування виконавчого напису і стягнення з боржника на користь кредитора дійсної суми боргу. Крім того, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком, а нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Таким чином, предметом спору в цій справі є не дійсний розмір його боргу перед кредитором або відсутність такого, а дотримання нотаріусом діючого законодавства при вчиненні виконавчого напису, а такі порушення, навіть якби вони були допущені, не можуть бути підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. При цьому, Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 у справі № 6-158цс15 також висловлена правова позиція, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Так, ухвалою суду від 19.02.2019 зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуду І.В. надати до суду копію виконавчого напису та належним чином завірені копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис. Листом від 23.03.2019 № 40 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда І.В. повідомила, що виконати ухвалу суду неможливо, оскільки документи, на підставі яких 03.05.2011 вчинено виконавчий напис за реєстровим № 1846, було знищено. Суду позивачем не надано жодних розрахунків, які б підтверджували спірність оспорюваного виконавчого напису. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано суду належних, допустимих доказів в обґрунтування свого позову. Відповідно до розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, в редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису, для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: 1. оригінали кредитного договору; 2. засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, Банком для вчинення виконавчого напису було надано всі необхідні документи. Згідно зі статтею 18 ЦК України, а також статтями 87, 88 Закону України "Про нотаріат" вчинення виконавчого напису - це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Отже «безспірність» в розумінні статті 88 Закону України "Про нотаріат" є не доведення саме суми боргу, це вже є елементом судового процесу. Безспірність у розумінні статті 88 Закону України "Про нотаріат" є саме факт існування між кредитором та боржником правовідносин, а також наявність заборгованості, яка підтверджується документами, згідно з переліком затвердженим Кабінетом Міністрів України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Банком були надані усі необхідні документи, згідно з Переліком документів затвердженим Кабінетом Міністрів України, які підтверджують наявність правовідносин між кредитором та боржником, а також документи які підтверджують заборгованість. Позиція, яка зазначена вище відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 20 травня 2015 року № 6-158цс15, в якій чітко прописано: "Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Встановивши у справі, яка переглядається, що Банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень ... суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову в позові (про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню), а та обставина, що сума заборгованості за кредитом більша ніж у повідомленні, не свідчить про наявність спору". Отже, у цій позиції також зазначено, що наявність розбіжностей в сумі боргу не свідчить про наявність спору. Аналогічна правова позиція зазначена й в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який в своїх ухвалах від 09 вересня 2015 року по справі № 490/2908/15-ц та від 18 травня 2016 року по справі № 6-6347св15, у яких зазначено, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Крім того, згідно з підпунктів 3.1, 3.3 та 3.4 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22 березня 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, строк потягом якого може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з моменту, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Строки передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат», за своєю природою, не є строками позовної давності, вчинення виконавчого напису, є позасудовим способом захисту цивільних прав. Але навіть якщо виходити з норм статті 256 Цивільного кодексу України: «Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу». Ця норма закону стосується саме звернення до суду, а ні в якому разі не строком звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Не зважаючи на те, що строк позовної давності невірно використовувати у даному випадку, банком норма цієї статті не порушена. Оскільки згідно зі статтею 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення, відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. У даному випадку терміном, з якого має обчислюватися згаданий вище строк, є дата направлення боржнику вимоги про усунення порушень. Також згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Банк зі свого боку виконав свої обов`язки, на відміну від боржника. Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони мають здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. У договорі на основі якого був вчинений виконавчий напис нотаріусом, строк дії не передбачено, тобто він укладений на невизначений час. Виходячи з цього, можна зробити висновок, що сторони мають здійснити свої права та обов`язки у будь який час. Законом України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, до яких віднесено: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознакаминаданими стягувачем документами згідно з Переліком. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного (постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 № 6-887цс17 у справі №754/9711/14-ц). Судом встановлено, що кредитний договір та договір застави недійсним, розірваним чи припиненим не визнаний, а тому у кредитора виникає право вимагати виконання обов`язків боржника, передбачених договором, в тому числі й право на примусове стягнення боргу у будь який час, доки договір є чинним. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно з ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За умовами договору, а також ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В даному випадку умови договору не виконано у повному обсязі. Отже, на момент вчинення виконавчого напису банк мав право на звернення. Аналізуючи наведене, суд дохдить висновку, що нотаріус діяв у рамках чинного законодавства, а отже виконавчий напис вчинено правомірно, з дотриманням всіх вимог законодавства. Таким чином, доводи позивача щодо невідповідності спірного виконавчого напису нормам законодавства та щодо обґрунтованості вимог про визнання його таким, що не підлягає виконанню, не знайшли свого підтвердження, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, судовий збір не підлягає поверненню. Згідно з п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: dismissed