Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Благодатненська сільська рада Іванівського району Херсонської області про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами під номером [ADDRESS]. Він та відповідачка [PERSON] є спадкоємцями за законом. Він звернувся до Іванівської державної нотаріальної контори з метою оформлення права на спадщину, але йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, на підставі якого проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. Вказаний будинок був побудований та прийнятий в експлуатацію його батьком у 1964 році та на час смерті батько був власником житлового будинку, тому право власності на дане майно перейшло до нього у порядку спадкування. Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на 1/2 частину житлового будинку з господарчими спорудами під номером [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та доповнив їх тим, що у спадкодавця [PERSON] відсутній документ на право власності на жилий будинок. За даними Дружбівської сільської ради Іванівського району Херсонської області спадкодавець [PERSON] в погосподарській книзі зазначений головою домогосподарства [ADDRESS]. Позивач є сином, а відповідачка [PERSON] - дочкою спадкодавця, інших спадкоємців немає. Позивач прийняв спадщину за законом після смерті батька [PERSON] шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, але нотаріус не видав позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на це майно. За даними Благодатненської сільської ради жилий будинок побудований та прийнятий в експлуатацію спадкодавцем [PERSON] в 1964 році. Просив суд визнати за позивачем право власності на 12 житлового будинку. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена двічі через оголошення у газеті «Запорізька правда». Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень до позовної заяви немає. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою представника позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, в порядку, передбаченому ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] (а.с.5); на спадкодавця [PERSON] 19 березня 2010 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд по [ADDRESS] на підставі рішень сесії Благодатненської сільської ради від 26 грудня 1997 року та від 09 жовтня 2009 року № 215 (а.с.4); згідно довідки Генічеського державного бюро технічної інвентаризації від 01 листопада 2013 року за спадкодавцем [PERSON] в Іванівському районі будинку, що належить на праві власності, не зареєстровано (а.с.8); згідно довідок Благодатненської сільської ради Іванівського району Херсонської області від 13 листопада 2013 року будинок в [ADDRESS] побудований та прийнятий в експлуатацію [PERSON] в 1964 році, будинок зареєстрований в погосподарській книзі під № 0113-1 (а.с.9-10); згідно довідок Благодатненської сільської ради Іванівського району Херсонської області від 13 листопада 2013 року спадкодавець [PERSON] був прописаний та проживав на території Благодатненської сільської ради в [ADDRESS] (а.с.11-12); на день смерті спадкодавця [PERSON] в будинку проживала та була зареєстрована [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.76); згідно довідки Іванівської державної нотаріальної контори Херсонської області від 29 листопада 2013 року спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину за законом після смерті свого батька [PERSON] шляхом подачі до Іванівської державної нотаріальної контори Херсонської області заяви про прийняття спадщини після смерті батька (а.с.7); 29 листопада 2013 року Іванівська державна нотаріальна контора Херсонської області відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на це майно (а.с.6); згідно запису в погосподарській книзі 0113-1 померлий [PERSON] був головою домогосподарства, до складу якого входив жилий будинок та господарські будівлі [ADDRESS] (а.с.66). Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦПК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною 3 статті 1223 ЦПК України встановлено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Обраний спосіб захисту - визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування позивач пояснює існуванням перешкоди для оформлення спадкової справи у нотаріальному порядку та реєстрації нерухомого майна, зокрема, відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документа на житловий будинок. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон України від 1 липня 2004 року) права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Із матеріалів справи видно, що житловий будинок в [ADDRESS] побудований та прийнятий в експлуатацію спадкодавцем [PERSON] в 1964 році, в цей час державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами), які передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року, спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Із матеріалів справи видно, що спадкоємець [PERSON] звернувся до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS], але йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на це майно (а.с.6). Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у рішенні від 18 грудня 2013 року по справі № 6-137цс13, право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. У 1964 році питання набуття права власності регулювалось ЦК Української РСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5 (далі - Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР), Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5 (далі - Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих) та іншими нормативними актами. Відповідно до ст. 86 ЦК Української РСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до ст. 88 ЦК Української РСР 1963 року особистою власністю є власність громадян на майно, призначене для задоволення їх матеріальних та культурних потреб. Згідно ч. 2 ст. 100 ЦК Української РСР 1963 року кожний громадянин може мати в особистій власності житловий будинок (або частину його). За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на житловий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги як особлива форма статистичного обліку здійснювалась в Україні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільські, селищні, районні Ради народних депутатів мали право ухвалити рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Таким чином, записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічні акти), що підтверджують право приватної власності Як видно із матеріалів справи спадкодавець [PERSON] побудував та прийняв в експлуатацію будинок в [ADDRESS] в 1964 році, будинок зареєстрований в погосподарській книзі під № 0113-1. Проте, незважаючи на наявність запису у погосподарській книзі спадкодавець [PERSON] своє право власності на житловий будинок в бюро технічної інвентаризації не зареєстрував (не оформив), хоча Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56 (далі - Інструкція), передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Згідно матеріалів справи спадкодавцеві на підставі рішень сесії Благодатненської сільської ради від 26 грудня 1997 року та від 09 жовтня 2009 року передана у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку. Суд вважає, що право власності спадкодавця на житловий будинок [ADDRESS] узаконено записом у погосподарській книзі та передачею у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування цього житлового будинку. Оскільки право власності спадкодавця на житловий будинок знайшло підтвердження в судовому засіданні, то є підстави для визнання права власності на це майно у порядку спадкування за позивачем, який є спадкоємцем за законом і прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved