Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - відділ ДРАЦС реєстраційної служби Царичанського РУЮ про оспарювання батьківства та виключення відомостей про особу як батька дітей з актових записів про народження відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], мотивуючи тим, що з 19.11.1998 року по 11.09.2007 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Ще до реєстрації шлюбу на початку жовтня 1998 року позивач став зустрічатися з [PERSON] і їхні стосунки були як у подружжя та в той період вона повідомила йому про свою вагітність від нього. [PERSON] дійсно вважав, що [PERSON] вагітна від нього та з цього приводу суперечностей у них не було. 19.11.1998 року вони зареєстрували шлюб, а [INFO] вона народила сина [PERSON]. Після народження дитини відповідач став сумніватися в тому, що він є батько дитини, так як з дня їх відносин до народження дитини, тобто, до [INFO] не пройшло 9 місяців вагітності, а всього біля 7 місяців. Дружина повідомила йому, що таке буває, він не став їй більше перечити і при реєстрації народження дитини відповідач був записаний її батьком. Реєстрація шлюбу з [PERSON] та весілля відбулося в м. Тячеві, а приблизно через один місяць після уього вони переїхали жити до її батьків в село Лисківка Царичанського району Дніпропетровської області і там народився син [PERSON]. Через деякий час після народження дитини під час сварки відповідачка заявила, що це не його син, а він не є біологічним батьком дитини. Незважаючи на це, [PERSON] намагався зберегти сім`ю та не вдавався до перевірки щодо того, чи він чи інша особа є біологічним батьком [PERSON]. У вересні-жовтня 2004 року він з відповідачкою та сином переїхали проживати до його батьків в село Тячівку Тячівського району Закарпатської області. Однак подружнє життя не склалося, а тому в січні 2005 року [PERSON] забрала свої речі, речі сина [PERSON] та виїхала з сином на проживання до своїх батьків. 12 січня 2005 року вона знялася з реєстраційного обліку, про що свідчить в її паспорті штамп Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області. З того часу, тобто з січня 2005 року і на даний час [PERSON] та [PERSON] подружнім життям не живуть, не зустрічаються і за цей період в інтимних відносинах не були. Будь-якого спору про поділ майна не виникло. Зі слів позивача, [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в суд не зверталась, а тому аліменти не сплачував та не сплачує. В 2007 році [PERSON] звернувася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом про розірвання шлюбу, а потім на підставі рішення суду отримав свідоцтво про розірвання шлюбу. В 2006 році, ще до розірвання шлюбу, він дізнався, що [PERSON] народила другу дитину - сина і що під час реєстрації народженн цієї дитини позивач записаний як батько дитини. Під час телефонної розмови з відповідачкою, [PERSON] дізнався, що в 2010 році вона народила третю дитину - доньку [PERSON] і шо він записаний як батько цієї дитини. В цій телефонній розмові [PERSON] визнала, що позивач не є біологічним батьком всіх трьох її дітей і щоб він з цього приводу через суд оспорив батьківство всіх трьох дітей. Для цього [PERSON] поштовим зв`язком надіслала копії свідоцтв про народження дітей та довідку про склад сім`ї. На даний час позивачу відомо, що всі троє дітей записані на його прізвище "[PERSON]", та що він зазначений як батько [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З записами в свідоцтвах про народження дітей [PERSON] не згідний, тому що дійсно не є біологічним батьком цих дітей, народжених [PERSON] Виходячи з викладеного, відомості про батьківство позивача, які внесені у свідоцтвах про народження дітей, а саме [PERSON], [INFO] ( свідоцтво серії [NUMBER] від 04.06.1999 року), [PERSON], [INFO] ( свідоцтво серії [NUMBER] від 10.10.2006 року) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] від [INFO]) - "[PERSON]", "[PERSON]" є невірними, з приводу чого він звернувся до суду для оспарювання батьківства та виключення відомостей про особу як батька дітей з актових записів про народження дітей. В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечує проти задоволення позовних вимог, на даний час проживає з іншим чоловіком, який бажає усиновити її дітей. До суду [PERSON] надала заяву про визнання позову, не заперечує проти визнання факту того, що [PERSON] не є батьком її дітей, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи заперечень проти задоволення позовних вимог не має. Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднують до справи. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ( ст. 174 ч. 4 ЦПК України). Суд, з`ясувавши правові позиції сторін, встановивши наявність для того законних підстав, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 19.11.1998 року, а [INFO] відповідач народила сина [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], позивач записаний батьком дитини, актовий запис №42 від 04.06.1999.року. Однак подружнє життя не склалося і з 2005 року проживали окремо та в 2007 році Царичанським районним судом Дніпропетровської області, за позовом [PERSON] шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.10). 05.10.2006 року [PERSON] народила сина [PERSON], а 21.10.2010 року - доньку [PERSON], які записані на [PERSON], [INFO] ( а.с. 12-13). Відповідно до ст.128 СК України, особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ст. 136 СК України, особа, що записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство пред'явивши позов, якщо на момент реєстрації себе батьком дитини, особа не знала, що не є її батьком. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України понеснні позивачем судові виитрати повинні бути відшкодовані відповідачем в розмірі сплаченого судового збору.

Outcome: approved