Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

[PERSON] (позивач) звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради (відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду завданої залиттям квартири в сумі 20000 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві та представник позивача в судовому засіданні посилаються на те, що [PERSON] проживає у [ADDRESS], яка належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину та свідоцтва про право приватної власності. 10 жовтня 2013року, приблизно 14 годині була затоплена її квартира гарячою водою із квартири [ADDRESS], що розташована вище. В цей же день комісією KП «ЖГ Самарського району" було складено акт обстеження даної квартири, відповідно до якого залиття квартири сталося по причині пориву на згоні труби опалення поверхом вище. В результаті затоплення суттєво постраждала вся квартира: на кухні, в залі та спальні, у коридорі та туалеті як на стелі, так і на стінах намокли шпалери, відклеївся полістироловий фриз, у ванній кімнаті розмило штукатурку на стелі, та було пошкоджено кахель. В спальні водою було суттєво пошкоджено ламінат. Зазначає, що залиття її квартири відбулось з вини житлової організації, яка не належним чином виконувала умови договору, згідно якого саме житлова організація повинна робити технічні огляди квартир, що не робила. Ухвалою Самарського районного суду від 04.12.2013р. до участі у розгляді справі залучено в якості співвідповідачів: мешканців квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] (а.с.23). В подальшому представник позивача уточнила свої позовні вимоги (а.с.85-87), посилаючись на положення п.5.3.4 Правил, відповідно до яких обслуговуюче підприємство повинно виконувати роботи з ремонту внутрішньо будинкових водопровідно-каналізаційних систем за заявками мешканців, що не виключає вини мешканців квартири [ADDRESS] із-за їх бездіяльності відносно технічного утримання належної їм на правах власності зазначеної квартири. Все вищевикладене свідчить про існування вини всіх відповідачів в залитті квартири, а тому вони також повинні нести цивільно -правову відповідальність. Для з'ясування шкоди, викликаної затопленням, вона звернулася до експерта, який оцінив шкоду, причинену залиттям у 15 434,60грн. Відповідачі добровільно відшкодувати завдану шкоду не бажають. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь майнову шкоду завданої залиттям квартири в сумі 15434 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, та просила суд повністю задовольнити поданий позов. Представник відповідача-1 Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила відмовити в їх задоволенні, вважає, що причиною пориву на згоні системи опалення сталося із-за неправильної експлуатації системи опалення мешканцями квартири, які проживають в квартирі [ADDRESS], в якій зареєстровані - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В запереченнях на позов посилаються на те, що система опалення була готова до експлуатації з результатів промивання. Акт підписання представниками теплопостачальної організації ДТЕК Придніпровської ТЕС та КП «ЖГ Самарського району». Скарг, з приводу течії системи трубопроводу опалення, від мешканців будинку [ADDRESS] до підприємства не надходило. На відміну від гідравлічного іспиту, подача теплоносія носить постійний характер, тобто вода в опалювальну систему заливається рівномірно без подачі високого тиску. На підставі листа Придніпровської теплової електричної станції ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго від 10.12.13р. №6690/13, тиск теплоносія що поступив в [ADDRESS] 10.10.2013 р. становить: 05,533 Мпа на прямий трубопровід та 0,096 Мпа на зворотній трубопроводі. Це дуже малий тиск. Тобто, вищезазначені показники тиску об'єктивно показують, що аварійна ситуація в квартирі [ADDRESS], де стався обрив на різьбовому з'єднані, не могла статися від подачі теплоносія в трубопровід. Вважає, що при запуску теплоносія трубопровід системи опалення вже був пошкоджений, але мешканці квартири своєчасно не звернулися з відповідною заявою до КП "ЖГ Самарського району" ДМР про проведення ремонтних робіт на системі опалення у своїй квартирі. Порив стався на кухні. Біля системи опалення, на якій стався обрив, стоїть кухонний стіл та стільці. Обрив на різьбовому з'єднанні може статися тільки під фізичним впливом. Так як труба знаходиться під кухонним столом то, на неї весь час ставили ноги і під фізичним натиском вона зламалася прямо на різьбовому з'єднані, так як ділянка труби де нарізана різьба найтонша. Мешканці вищезазначеного будинку були попереджені про майбутній запуск опалення 10.10.2013р. шляхом розвішування оголошень на дверях під'їзду будинку (а.с.29-31). Відповідачі [PERSON], [PERSON] та її представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що вони є власниками квартири [ADDRESS]. Дійсно 10 жовтня 2013 року в їх квартирі відбулась аварія - порив на згоні труби опалення, в наслідок чого була залита їх квартира та квартира [ADDRESS], що знаходиться поверхом нижче. Не вважають себе винним, так як трубами опалення у цій квартирі ніхто не займався з дня вводу будинку в експлуатацію. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони працюють в КП «ЖГ Самарського району на посаді слюсаря. 10.10.2013 року вони проводили пробний запуск системи опалення по [ADDRESS], заповнювали систему опалення стравлювали повітря та очікували, що піде вода але вода довгий час не йшла по трубам, тоді вони закрили задвижки і зрозуміли, що десь є порив, система опалення в даному будинку верхня. Потім пішли на роботу доповісти начальнику, що систему не можливо заповнити, дізнались про аварію та повернулись на [ADDRESS], коли прийшли на даний адрес то побачили порив труби, а саме, що вона розійшлась на 3 см. на згоні біля полу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює майстром в КП «ЖГ Самарського району», 10.10.2013 року їй зателефонував диспетчер та повідомив, що порив в квартирі [ADDRESS], куди вона пішла і побачила що в квартирі порив труби як їй сказали слюсаря, що тріснула труба на згоні. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснила, що вона повністю підтверджує висновки експертизи. Під час дослідження об'єкту вона оглянула як квартиру [ADDRESS], так і квартиру [ADDRESS]. Систему опалення не повинно було розірвати але є така обставина як людський фактор, якщо при монтажу системи опалення все було зроблено якісно з додержанням відповідних вимог, також тут можна розглядати такий фактор як застосування механічної великої сили зовні, якщо люди ставили ноги це не могло призвести до цього. На вимогу суду сторони не надали документів, на підставі чого суд розглядає справу за наявними у справі доказами. Вислухавши доводи та пояснення сторін та їх представників, представників відповідача КП «ЖГ Самарського району» ДМР, свідків, експерта, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.3, 4 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка його заподіяла. Особа, яка заподіяла шкоду, звільняється від його відшкодування, якщо доведе, що шкода заподіяна не по його провині. З матеріалів справи вбачається що, квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (а.с.5). 10 жовтня 2013 року о приблизно 14 годині 00 хвилин квартира [ADDRESS], що належить позивачу, була залита водою із квартири [ADDRESS], власниками та мешканцями якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджують відповідачі по справі. Управителем та виконавцем послуг з утримання будинку [ADDRESS] та його прибудинковій території є Комунальне підприємство "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради. Відповідно до пояснень сторін та акту обстеження квартири працівниками КП "Житлове господарство Самарського району" ДМР від 10 жовтня 2013 року, 10 жовтня 2013 року ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» проводився запуск системи опалення. Через деякий час, слюсарі в телефонному режимі отримали повідомлення про затоплення квартири [ADDRESS] і в той же час було припинено наповнювання системи опалення та проведено злиття води із системи. Із акту про залиття квартири від 10 жовтня 2013 року вбачається, що працівниками КП "Житлове господарство Самарського району" ДМР проведено обстеження квартири [ADDRESS] на предмет залиття та встановлено, що залиття сталось внаслідок пориву на згоні труби опалення із квартири [ADDRESS]. У результаті залиття були виявлені на кухні, в залі та спальні, у коридорі та туалеті як на стелі, так і на стінах намокли шпалери, відклеївся полістироловий фриз, у ванній кімнаті розмило штукатурку на стелі, та було пошкоджено кахель. В спальні водою було суттєво пошкоджено ламінат. Винного в затоплені не встановлено. Як вбачається із висновку судової будівельно-технічної експертизи за № 21-14 від 15 травня 2014 року причиною виникнення затоплення квартири [ADDRESS] є порив на згоні труби опалення, яка розташована поверхом вище в квартирі [ADDRESS]. Стояк системи опалення на якому стався порив розташований в приміщенні кухні. На час дослідження місце пориву на згоні труби опалення було відновлено (а.с. 60). Порив на різьбовому з'єднанні системи опалення у квартирі та відведення труби на відстані одна від одної на 3 см, при повільному заповнюванні внутрішньо будинкової системи теплоносієм під тиском 0,533 МПa на прямому трубопроводі, в результаті якого сталося затоплення нижче розташованої квартири в будинку не можливий, за умови якщо різьбове з'єднання системи опалення було виконано за дотриманням технічних умов та без впливу механічної сили ззовні (а.с.63). Відповідно до ст.24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» право визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна покладено на балансоутримувача будинку. Згідно з п.32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», виконавець зобов'язаний своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров'я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства та цих Правил; проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку із складанням відповідного акта. Як встановлено п. 12 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. №45, балансоутримувач житлового будинку або уповноважена ним особа несе відповідальність перед власником, наймачем (орендарем) приміщення житлового будинку в разі ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до збитків, завданих його майну та або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю, - шляхом відшкодування збитків. Відповідно до додатку до Порядку формування тарифів на послуги по утримання будинку, споруд та прибудинкових територій затверджених постановою КМУ України від 01.06.2011 року № 869 до послуг по утриманню будинку, споруд та прибудинкових територій відносяться у тому числі, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем гарячого водопостачання; поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання. Згідно з п.13 даного Порядку, внутрішньо будинковою системою гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення є система від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або (у разі її відсутності) трійника (врізки) включно, що знаходиться у квартирі споживача (житлового приміщення у гуртожитку), нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку). Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. N76, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N927/11207 передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, типова форма якого міститься у додатку № 4 до зазначених Правил. Згідно встановленої форми факт залиття квартири та його наслідків фіксується комісією. Відповідно до типового акту та роз'ясень Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття в акті залиття квартири повинно бути відображено: дата складання акта; прізвище, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище,ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода; висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Додатком №4 до Правил затверджено форму акту. Зокрема, як вбачається з форми акту, з даним актом повинні бути ознайомлені власники приміщень. Проте акт від 10.10.2013 року не відповідає вимогам встановлених законом. Крім того, власником квартири [ADDRESS] акт не підписаний, що суперечить вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. N76 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N927/11207. Окрім того, з пояснень в судовому засіданні сторін та свідків, вбачається, що майстер та слюсарі 10.10.2013 р. знаходились у квартирі [ADDRESS]. У судовому засіданні представник КП "Житлове господарство Самарського району" ДМР не заперечувала, що стояки холодного, гарячого водопостачання та централізованого опалення до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка знаходяться введені житлової організації, і вони згодні, що причиною залиття був порив стояка системи опалення. При цьому, КП "Житлове господарство Самарського району" ДМР яких не будь документів, які б свідчили про належність виконання з боку житлової організації заходів передбачених Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій та Порядком утримання та експлуатації житлового фонду, інженерних систем і обладнання у будинку [ADDRESS] суду не надало. Посилання представника КП "Житлове господарство Самарського району" ДМР про те, що при заповнювані системи опалення теплоносієм труба у квартирі [ADDRESS] вже була пошкодженою під фізичним впливом, суд відноситься критично, оскільки будь-яких доказів суду надано не було. Посилання представника на те, що у зв'язку з тим, що мешканці квартири [ADDRESS] не сплачують комунальні послуги та на даний час існує заборгованість в розмірі 24893 гривень тому у підприємства відсутні кошти на ремонт труб, суд також не може прийняти до уваги, оскільки представники підприємства не позбавлені права звернутися до суду для вирішення питання про стягнення заборгованості. Відповідно до ст.179 Житлового кодексу УРСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Права та обов'язки балансоутримувача визначені в ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV, серед іншого, балансоутримувач зобов'язаний забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Враховуючи, що причиною залиття квартири позивача стало неналежне виконання КП "Житлове господарство Самарського району" ДМР обов'язків по утриманню та технічному обслуговуванню внутрішньо будинкових систем централізованого опалення, що потягло до пориву на стояку системи опалення, а саме: на згоні труби опалення до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка, що знаходиться у квартирі споживача, суд вважає доведеними посилання позивача про винність житлової організації у залитті її квартири. Щодо стягненнення з мешканців квартири [ADDRESS] майнової та матеріальної шкоди, суд приходить до наступного. Відповідно до п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники квартир зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла. Як встановлено ст.382 ЦК України власникам квартири у дво-або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані в житловому будинку. Згідно ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч.1 ст.177 ЖК України громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітинах та в інших місцях загального користування. Відповідно до ст.20 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний у тому числі: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини. Заперечуючи проти позову, мешканці квартири [ADDRESS] та їх представник на підставі ст.10, 60 ЦПК України не надали належних та допустимих доказів на обгрунтування своєї правової позиції. Доказів того, що ними вживалися заходи до заміни труби опалення, її перевірки спеціалістами суду не було надано, як і не було надано доказів того, що вони звертались до КП "Житлове господарство Самарського району" ДМР з претензіями про неналежну якість або ненадання певних житлово-комунальних послуг за умовами договору ( якщо такий укладався ), тощо. В судовому засіданні встановлено, що договір про надання послуг з отримання будинку і споруд та прибудинкової території між відповідачами не укладався. Зроблені у судовому засіданні заяви про ймовірні причини пориву на згоні труби опалення внаслідок гідравлічного удару, тощо є тільки припущеннями, які також не доведені належними доказами. На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає, що в даному випадку мало місце халатне відношення також мешканців квартири [ADDRESS], які не вжили всіх заходів щодо профілактичної перевірки та належного утримання внутрішньоквартирної мережі водопостачання, унеможливлення завдання шкоди іншим особам. В зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що залиття квартири позивача відбулося також з вини мешканців квартири [ADDRESS], оскільки вони зобов'язані були слідкувати за сантехнічним станом своєї квартири та неухильно дотримуватись правил поводження із сантехнічним обладнанням, однак цього зроблено не було. Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи № 21-14 від 15 травня 2014 року вартість матеріальної шкоди складає 15434 грн. 60 коп. (а.с. 62). Задовольняючи позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачів матеріальну шкоду, суд вважає такими, що підлягають задоволенню частково і позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 із змінами, внесеними постановою ВСУ № 5 від 25 травня 2001 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Встановлено, що з вини відповідачів позивачеві була дійсно заподіяна моральна шкода. В наслідок залиття квартири пошкоджене майно в її квартирі, у зв'язку з чим позивач був змушений застосовувати додаткові зусилля для встановлення свого побуту у пошкодженій квартирі, приймати заходи до поновлення своїх прав в судовому порядку. Вирішуючи питання про розмір компенсації позивачу моральної шкоди, суд виходить з характеру та обсягу душевних страждань, яких він зазнав, та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення позивача з боку відповідачів, а не про покарання останніх за їх неправомірні дії, що не відповідало б принципам цивільного законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України. Виходячи з цього, суд вважає за можливе визначити доведеною заподіяну моральну шкоду у розмірі 500 грн., у задоволенні іншої частини ці позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial