Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач у серпні 2012 р. звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 12.11.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством "Банк Універсальний", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк" та відповідачкою був укладений кредитний договір за № VС1027, відповідно до якого останній був наданий кредит в розмірі 14 000 грн. строком до 31.07.2009 р. та оплатою по процентній ставці 30 % річних. Позивачем вимоги договору виконані в повному обсязі, однак відповідачкою договірні зобов'язання невиконані належним чином в результаті чого виникла заборгованість по кредиту, яка станом на 10.08.2012 р. становить 23 134 грн. 21 коп., та складається з простроченої заборгованості за кредитом - 11 491 грн. 44 коп., відсотків - 11 195 грн. 77 коп. та плати за обслуговування - 447 грн. Позивач просить стягнути з відповідачки вказану вище суму та судові витрати. Заочним рішенням від 28.02.2013 р. позов задоволено (а.с. 53-54). Ухвалою суду від 01.02.2016 р. вказане вище заочне рішення скасовано з призначенням справи до судового розгляду (а.с. 79). Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, при цьому, суд приймає до уваги заяву позивача про розгляд справи у його відсутність від 07.11.2012 р. (а.с. 34), а тому вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, при цьому, просив суд застосувати строки позовної давності щодо позовних вимог про стягнення відсотків та відмовити в цій частині позову. Суд, заслухавши представника відповідачки та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що правонаступником ВАТ "Банк Універсальний" є ПАТ "Універсал Банк" (а.с. 29). Встановлено, що 12.11.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством "Банк Універсальний" та відповідачкою був укладений Договір про видачу та використання кредитних карток за № VС1027, відповідно до якого останній був наданий кредит в розмірі 14 000 грн. строком до 31.07.2009 р. та оплатою по процентній ставці 30 % річних (а.с. 5-16). Встановлено, що відповідно до п. 11.1 Договору, держатель - відповідачка по справі, повинна сплачувати щомісячно баланс заборгованості в розмірі 3% від суми заборгованості (але менше, ніж 50 грн. і не більше, ніж сума фактичної заборгованості). Також відповідно до п. 13.1. Договору, якщо заборгованість що виникла внаслідок використання Картки виплачується частинами (картка використовується як кредитна картка), то на неї нараховуються відсотки згідно процентної ставки, що застосовується на суму здійсненої транзакції або несплачений залишок з дати здійснення транзакції до повного повернення коштів. Судом встановлено, що відповідно до п. 12.1. Договору та Додатку до нього, плата за обслуговування становить 499 грн. на рік. Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, про що свідчить виписка з особового рахунку (а.с. 19-21). Проте, відповідно до розрахунку наданого позивачем відповідачка [PERSON] не виконала належним чином умови Договору, внаслідок чого утворилась значна заборгованість, яка станом на 10.08.2012 р. становить 23 134 грн. 21 коп., та складається з простроченої заборгованості за кредитом - 11 491 грн. 44 коп., відсотків - 11 195 грн. 77 коп. та плати за обслуговування - 447 грн. (а.с. 34). Встановлено, що позивач просить суд стягнути з відповідачки відсотки в розмірі 11 195,77 грн. за період з листопада 2007 р. по жовтень 2011 р. (а.с. 17-18), по кредитному договору, строк дії якого закінчився у 2009 р., тобто відсотки по договору нараховані після закінчення терміну дії кредитного договору. При цьому, судом не встановлено направлення позивачем досудової вимоги на адресу відповідачки з вимогою усунення порушень, а саме сплати утвореної заборгованості, в тому числі відсотків, саме у період дії кредитного договору. При цьому, в матеріалах справи наявна досудова вимога, проте, від 25.04.2012 р., тобто після спливу строку дії кредитного договору, понад два роки, крім того, доказів отримання якої відповідачкою, позивачем не надано, у зв'язку з чим суд не приймає до уваги зазначену вище досудову вимогу (а.с. 28). Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Сплив давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, враховуючи заяву представника відповідачки про застосування строку позовної давності до позовних вимог щодо стягнення відсотків, також, враховуючи, що загальний строк позовної давності 3 роки, такий строк закінчився 31.07.2012 року, а позов пред'явлено до суду 31.08.2012 р., при цьому, представником позивача жодним чином не обґрунтовано пропуск строку звернення до суду з позовними вимогами щодо стягнення відсотків в розмірі 11 195,77 грн. за період з листопада 2007 р. по жовтень 2011 р. Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідачки відсотків в розмірі 11 195,77 грн. за період з листопада 2007 р. по жовтень 2011 р., у зв'язку з пропуском строк позовної давності на підставі заяви представника відповідачки. При цьому, решта позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача простроченої заборгованості за кредитом - 11 491 грн. 44 коп. та плати за обслуговування - 447 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем на виконання вимог ст. 60 ЦПК України, частково доведені позовні вимоги, які знайшли своє часткове підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 526, 530, 536, 610-612, 625, 1048-1050, 1054, 1057 ЦК України та

Outcome: partial