Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 13.07.2013 року між сторонами був укладений шлюб. В шлюбі у сторін [INFO] народився спільний син [PERSON] . Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області шлюб між сторонами розірвано. Відповідач добровільно не сплачував аліменти, нею 07.05.2019 було подано до суду заяву про стягнення аліментів. 13.09.2019 Києво-Святошинський районний суд Київської області прийняв судовий наказ №369/5787/19 02.10.2019 Києво-Святошинським районним ВДВС ГТУ юстиції у Київській області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 60192635. Станом на 31.10.2019 у відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів у сумі 18 478, 52 грн. Заборгованість за період з 07.05.2019 по 31.10.2019, а період з кінця 2017 року по квітень 2019 року включно так і залишиться не оплаченим. В добровільному порядку відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину, які полягають у: -лікуванні та медичному обстеженні на загальну суму 1 060,00 грн., забій правої гомілки, функціональний розлад травлення на суму 610 грн., прийом лікаря педіатра TOB «АТ АМЕДА» на суму 440 грн.; медичні послуги TOB «АТ АМЕДА» на суму 440,00 грн.; стоматологічні послуги на суму 500,00 грн. Загальні витрати на лікування за період з липня по листопад 2019 загалом склали 4 160,00 грн. -заняття в мистецьких та спортивних гуртках: гурток англійської мови (жовтень - листопад 2019 року) на суму 800 грн.; танцювальний гурток з хореографії - 400,00 грн.; тренування з плавання (грудень 2019-лютий 2020 р включно) - 5 840,00 грн.; дитячий садочок (вересень - жовтень 2019р. ), за вересень - 135,00 грн, та за жовтень - 337,50 грн. Загальні витрати на заняття в мистецьких та спортивних гуртках загалом склали 7512,50 грн. -для здорового розвитку сина, його осанки, здорового відпочинку та сну, а також морального стану, Позивачем придбано дитячі меблі на загальну суму 11 215,00 грн. Загалом вартість додаткових витрат на розвиток дитини, відпочинок, лікування та оздоровлення за 2019 рік склали 22 887,50 грн. Тому вважає, що з відповідача підлягає стягненню половина витрачених додаткових витрат на дитину, а саме: 11 443,75 грн. Станом на день розгляду, син зареєстрований та проживає постійно з нею більше 1 року за адресою: [ADDRESS] , в якій проживають та зареєстровані позивач та її син, належить її батькові - [PERSON] . У квартирі гарні житлові умови, є окрема дитяча кімната, яка обладнана всім необхідним для комфортного проживання, навчання та дозвілля сина. Дитина знаходиться на обліку у закладі охорони здоров`я за місцем проживання, у зв`язку із чим всі планові огляди у лікарів та лікування у разі необхідності здійснюється виключно нею, за її кошти та кошти її батьків. Також син ходить у дитячий садочок за місцем реєстрації в будні дні з 7.00 до 19.00 години. 07.12.2018 розпорядженням №871 Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області було визначено місце проживання дитини [PERSON] , з матір`ю - гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Висновком Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області №07-21/1603 від 21.05.2019 про визначення місця проживання було визначено місце проживання дитини з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Жодні спроби дійти згоди, щодо місця проживання дитини не були взагалі прийняті відповідачем. Тому позивач просила стягнути з відповідача на свою користь половину вартості додаткових витрат на дитину - [PERSON] , [INFO] , а саме грошові кошти в сумі - 11 443,75 грн. Визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з відповідача судовий збір. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.01.2019 року відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі та розпочато підготовче провадження. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.06.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Письмовий відзив до суду не надходив. Третя особа в судове засідання не з`явилась, згідно заяви представника просили слухати справу у свою відсутність, вирішити питання у відповідності до вимог діючого законодавства. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. 13.07.2013 між громадянами сторонами був укладений шлюб. В шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.04.2018 шлюб між сторонами було розірвано. 13.09.2019 Києво-Святошинський районний суд Київської області видав судовий наказ №369/5787/19 про стягнення з [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 07.05.2019 і до досягнення дитиною повноліття. 02.10.2019 державним виконавцем Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області Примак К.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 60192635. Згідно довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вих. №32098 від 20.11.2019, виданої державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Примак К.В., станом на 31.10.2019 у відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів у сумі 18 478,52 грн., за період з 07.05.2019 по 31.10.2019. Як вказала позивачка в позовній заяві, вона понесла додаткові витрати на утримання дитини. У відповідності до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 62 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За змістом ст. 185 СК України витрати є додатковими, якщо вони понесені понад витрат, що здійснюються у звичайному житті дитини,та викликані особливими обставинами. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. В пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року увагу судів звернуто на те, щодо передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Виходячи з викладеного вище, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою. Судом враховується, що заявляючи додаткові витрати, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати, тобто надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Дані додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами. Тобто, якщо аліментні зобов`язання здебільшого суд задовольняє, так як їх стягнення викликане саме необхідністю дитини у харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, витрати, які пов`язані з розвитком здібностей дитини. Тобто, заявляючи разові витрати - необхідно надати докази усієї суми витрат. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (Постанова ВСУ від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17). Заявляючи вимоги про стягнення додаткових витрат, позивач вказала та надала суду рахунок за дослідження медичної лабораторії «СІНЕВО»: Натрій (сироватка) - 80.00 грн.; калій (сироватка) - 80,00 грн.; взяття крові одноразовими системами - 30 грн.; Біохімія крові з клінічним аналізом крові (автоматизований з формулою)+ звіт з описом лабораторних показників) - 750,00 грн.; аналіз сечі загальний (ЗАС + мікроскопія осаду) -120.0 грн., на загальну суму 1 060,00 грн., що підтверджується замовлення від 21.11.19 мед. лабораторії «СІНЕВО» та фіскальним чеком №0000010540 від 21.11.2019р. на суму 1060,0 грн.; консультація дитячого ортопеда-травматолога ТОВ «Медичний центр «ДОБРОБУТ-КЛІНІКА» від 22.07.2019, що підтверджується фіскальним чеком № 000013549 від 22.07.2019 на суму 1110,00 грн.; консультативний висновок лікаря-педіатра ТОВ «Медичний центр «ДОБРОБУТ-КЛІНІКА» від 29.08.2019, що підтверджується фіскальним чеком № 000016731 від 29.08.2019 на суму 610,00 грн.; прийом лікаря педіатра TOB «АТ АМЕДА», що підтверджується актом про надані медичні послуги на суму 440 грн. по замовленні № Южн - 190306-0539 на 06.03.2019; медичні послуги TOB «АТ АМЕДА», що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 4165 від 22.02.2019р. за медичні послуги, на суму 440,00 грн.; стоматологічні послуги, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 7191 від 09.10.2019 на суму 500,00 грн. Загальні витрати на лікування за період з липня по листопад 2019 загалом склали 4 160,00 грн. Позивач понесла додаткові витрати на заняття дитини в мистецьких та спортивних гуртках: гурток англійської мови (жовтень - листопад 2019 року) - 400,00 грн. за місяць Х 2 міс. = 800 грн., що підтверджується дублікатом квитанції № 93514267636693778554 13.11.2019 на суму 400 грн. та платіжним дорученням від 08.11.2019 на суму 200,00 грн., та платіжним дорученням від 13.11.2019 на суму 200,00 грн.; танцювальний гурток з хореографії - 400,00 грн. в місяць (листопад 2019), що підтверджується скрін шотом про оплату з програми приват24 від 05.12.2019 на суму 400 грн.; тренування з плавання (грудень 2019-лютий 2020 р включно) - 5 840,00 грн., що підтверджується договором про надання спортивно-оздоровчих послуг від 02.12.2019 та підтвердження оплати послуг по абонементу № 000039821 на суму 5840 грн. ; дитячий садочок (вересень - жовтень 2019), за вересень - 135,00 грн., що підтверджується квитанцією №45 від 08.10.2019 на суму 135,00 грн., та за жовтень - 337,50 грн., що підтверджується дублікатом квитанції № 0.0.1522575503.1 від 14.11.2019 на суму 337,50 грн., всього на суму - 472,50 грн. Загальні витрати на заняття в мистецьких та спортивних гуртках загалом склали 7512,50 грн. Суд погоджується, що понесені позивачем витрати є додатковими витратами. Позивачем придбано дитячі меблі на загальну суму 11 215,00 грн.: комод БМВ Space 75X82X50 MebelKon Синій - 3 365,00 дитячу кровать машину БМВ Space 80x180 з підйомним механізмом та матрацом - 6 800,00 грн.; не промокаючий наматрацник Аква-Стоп 180x80 MebelKon - 700,00 грн. декоративні полоси Спорт на матрац MebelKon-300,00 грн., послуги по зборці, доставці та заносу меблів - 717,00 грн. що підтверджується бланком замовлення № НФ-00003998 та товарним чеком № НФ - 00003998 від 30.06.2019. Проте, вказані витрати не підпадають під розуміння додаткових витрат, оскільки ці кошти не є додатковими, а є коштами, які несе позивач на утримання дитини. Загалом вартість додаткових витрат на розвиток дитини, відпочинок, лікування та оздоровлення за 2019 рік склали 11 672, 50 грн. Враховуючи те, що відповідач зобов`язаний утримувати доньку на рівні з позивачем, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача половини суми додаткових витрат, пов`язаних з лікуванням та розвитком дитини у розмірі 5 836 грн. 25 коп. Щодо вимоги про визначення місця проживання дитини, суд проходить до наступних висновків. Дитина - [PERSON] , проживає та зареєстрований разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи №169 від 17.01.2019 та №355 від 04.02.2019, виданими відділом реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 04.02.2019 № 422, та довідкою №191 від 17.01.2019, що видані виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. У квартирі гарні житлові умови, є окрема дитяча кімната, яка обладнана всім необхідним для комфортного проживання, навчання та дозвілля сина, що підтверджується актом обстеження житлових умов заявника від 29.01.2019, наданим депутатом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Нестеруком А.А. Згідно довідки Комунального підприємства закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Щаслива країна» №06 від 18.10.2019, [PERSON] , [INFO] є вихованцем Комунального підприємства закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Щаслива країна» Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з 02 вересня 2019 року. Адреса місця проживання відповідача: [ADDRESS] , що підтверджується актом перевірки житлових умов відповідача від 25.01.2019. Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області №871 від 07.12.2018 було визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю - гр. [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Висновком Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області №07-21/1603 від 21.05.2019 про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] органом опіки та піклування Києво-Святошинської РДА Київської області вирішено за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю - гр. [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Нормою ч. 4 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Малолітній [PERSON] не досяг десяти років, його батьки мешкають окремо, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що сторони справи дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати їх син (наприклад, між сторонами укладеного договір про визначення місця проживання дитини). Вирішуючи спір щодо визначення місця проживання дитини, суд виходить з таких обставин. Ст. 51 Конституції України кожному з подружжя гарантовані рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Нормами ч 1, ч. 2 ст. 161 цього Кодексу передбачено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (ст. ст. 11, 15 Закону України "Про охорону дитинства"). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 171 СК України передбачено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Зважаючи на вік дитини, ураховуючи те, що участь малолітнього [PERSON] у розгляді справи про визначення його місця проживання може негативно позначитись на його психоемоційному стані, а тому, виходячи з інтересів дитини, суд не викликав його для участі у судовому засіданні. Відтак, суд вирішує спір між сторонами про визначення місця проживання їх сина виключно на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі "М.С. проти України" наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України" ЄСПЛ зазначив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Матеріалами справи засвідчується, що позивачем у квартирі за адресою: [ADDRESS] , створені усі умови, що необхідні для проживання та повноцінного розвитку малолітнього [PERSON] . Дитина відвідує дошкільний навчальний заклад. За приписами ч. 4, ч. 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до Порядку провадження органами опіки і піклування діяльності, пов`язаної з захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866 (далі - Порядок), органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад. Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад. П. 72 Порядку вказано, що під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. При вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи рішення, суд виходить з інтересів дитини, бере до уваги ту обставину, що на день розгляду справи неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю, відсутність заперечень відповідача щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю, враховуючи висновки, до яких дійшов Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] . При цьому суд визначає місце проживання дитини за конкретною адресою: [ADDRESS] , що унеможливить маніпуляції з боку того з батьків, з ким буде проживати [PERSON] , [INFO] , зокрема проживати де завгодно, унаслідок чого батько дитини не буде мати змоги брати участь у його вихованні (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, сформульованій у постанові від 12 квітня 2017 року у справі №6-15цс17, та правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 03 травня 2018 року у справі №607/1091/16-ц). Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 768,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу щодо стягнення додаткових витрат, відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial