Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позиція позивача. Позивач [PERSON] 3 січня 2020 року звернувся до суду з цим позовом і вказав, що [INFO] в с. Біликівці Жмеринського району померла його тітка - [PERSON] , яка постійно до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в с. Біликівці Жмеринського району. Спадщина [PERSON] складається із земельної ділянки площею 2,23 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Біликовецької сільської ради, яка належала померлій на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ВН №0370346 . На час відкриття спадщини разом із [PERSON] проживала та була зареєстрована мати позивача та третьої особи - [PERSON] . Спадщину після [PERSON] прийняла [PERSON] в порядку статті 1268 ЦК України. Інші спадкоємці відсутні. [INFO] мати позивача - [PERSON] , не оформивши своїх спадкових прав на вищевказане майно, померла. Спадкоємцями майна [PERSON] є позивач та його брат - третя особа [PERSON] .. Сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН №0370346 було втрачено, відповідне оголошення про це було опубліковано позивачем в регіональній газеті "Наша газета". Позивач звернувся до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки правовстановлюючі документи на вищевказане спадкове майно відсутні. Крім цього, відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] (а.с.1-3). Тому позивач звернувся до суду і, уточнившивши свої вимоги, просив встановити, що померла [PERSON] була рідною сестрою [PERSON] , а також визнати за ним право на 1/2 частину вищезазначеної земельної частки (паю) на території Біликовецької сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (а.с.110). На обґрунтування своєї позиції позивач надав копії документів, які підтверджують, що [PERSON] була його матір`ю, копію архівної довідки про відсутність на зберіганні актових записів про народження, копії свідоцтв про смерть його батьків та [PERSON] , довідки виконкому Біликовецької сільської ради, що були видані на основі відомостей з погосподарських книг, копії документів, які підтверджують, що за [PERSON] рахується земельна частка (пай), копію газети з оголошенням про втрату сертифікату, копії витягів зі спадкового реєстру, а також копію постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю з підстав, вказаних у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Позиція відповідачів. Представник відповідача Біликовецької сільської ради відзиву на позов не надав. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Не заперечував щодо задоволення позову (а.с.54). Представник відповідача Жмеринської РДА відзиву на позов не надав, в судове засідання жодного разу не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення (а.с.45, 74. Про причини неявки суд не повідомив. Позиція третьої особи. В своїй позовній заяві третя особа [PERSON] , який є рідним братом позивача [PERSON] просив встановити факт, що померла [PERSON] була рідною сестрою [PERSON] , а також визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної частки (паю) на території Біликовецької сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (а.с.78-80). В судове засідання третя особа та його представник не з`явилися. Представник третьої особи подала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, зменшені позовні вимоги визнала повністю, позов третьої особи підтримала (а.с.119). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Справа передана до провадження судді 3 січня 2020 року, що видно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями (а.с.40). Ухвалою від 10 січня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.41). Ухвалою від 30 січня 2020 року відкладено підготовче судове засідання за клопотанням третьої особи по справі (а.с.56). Ухвалою від 4 березня 2020 року позовну заяву третьої особи [PERSON] прийнято до розгляду разом із первісним позовом [PERSON] (а.с.108). Підготовче провадження закрите ухвалою суду від 12 травня 2020 року, а справа призначена до судового розгляду (а.с.123). Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин. Досліджуючи факти та питання права, що лежать в основі спору, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про народження позивач [PERSON] народився [INFO] в с. Біликівці Жмеринського району. Батьками його вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Згідно з копією свдоцтва про одруження батьків позивача, вони одружилися 16 листопада 1956 року , дошлюбне прізвище матері позивача " [PERSON] " (а.с.16, 15). Відповідно до копії листа Державного архіву ВІнницької області від 12 серпня 2015 року книг актових записів про народження громадян по с. Біликівці Жмеринського району за 1927-1930 роки в архіві на зберіганні немає, тому неможливо видати довідку про народження [PERSON] , 1929 року народження (а.с.17). Згідно з копіями свідоцтв про смерть, [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] померла [INFO] - всі в с. Біликівці Жмеринського району (а.с.18, 19, 20). Відповідно до довідок Біликовецької сільської ради [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . На час відкриття спадщини разом із спадкодавицею проживала та була зареєстрована сестра [PERSON] .. [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в с.Біликівці Жмеринського району. На час відкриття спадщини разом із спадкодавицею ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.21, 22, 23). Згідно із випискою з погосподарської книги Біликовецької сільської ради за 1953-1955 роки, до складу сім`ї [PERSON] (голова двору) входили дружина [PERSON] , 1908 року народження, дочка [PERSON] , 1927 року народження, дочка [PERSON] , 1929 року народження, та син [PERSON] , 1939 року народження (а.с.24-26). Відповідно до копії газети "Наша газета" за 7 листопада 2018 року №45 (1199), позивач розмістив оголошення про втрату сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН 0370346 на ім`я [PERSON] (а.с.28-29). Збереглась лише копія вказаного документу (а.с.30). Відповідно до інформації відділу у Жмеринському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за [PERSON] рахується земельна частка (пай) ділянка № [NUMBER] загальною площею 1,7644 га на території Біликовецької сільської ради Жмеринського району (а.с.31). Згідно з розпорядженням Жмеринської РДА від 3 жовтня 2007 року №679 "Про затвердження технічної документації по передачі у власність земельних ділянок та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки власникам земельних часток (паїв) на території Біликовецької сільської ради" та Списку померлих власників земельних часток (паїв) спадкоємцям, яких будуть передаватися у власність земельні ділянки на території Біликовецької сільської ради після оформлення спадщини у встановленому законом порядку, за [PERSON] рахується земельна частка (пай) ділянка № [NUMBER] загальною площею 1,7644 га на території Біликовецької сільської ради Жмеринського району (а.с.32-35). Відповідно до копії витягів зі спадкового реєстру заповіту [PERSON] не залишила, спадкова справа після її смерті не заводилася (а.с.36, 37). Згідно з постановою державного нотаріуса Жмеринської районної державної нотаріальної контори від 28 листопада 2018 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), розташовану на території Біликовецької сільської ради, яка належала померлій [PERSON] , оскільки правовстановлюючі документи на земельну частку (пай) відсутні, а також у зв`язку із тим, що відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] (а.с.38). Згідно з листом завідувача Жмеринською районною державною нотаріальною конторою, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.44). Відповідно до копії свідоцтва про народження третьої особи, він народився [INFO] в с. Біликівці Жмеринського району, батьками його вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.85). Таким чином [PERSON] є рідним братом позивача [PERSON] .. Згідно із копією рішення Жмеринського міськрайонного суду від 7 листопада 2017 року, за позивачем та його братом визнано право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 1,7619 га на території Біликовецької сільської ради Жмеринського району, яка відповідно до державного акта про право приватної власності на землю серії ЯД № 389797 від 14 грудня 2007 року рахувалась за [PERSON] , померлою [INFO] в с.Біликівці Жмеринського району (а.с.86, 102). Тобто [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна, яке належало [PERSON] . Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Надані позивачем та третьою особою докази прийняті судом до уваги, підстав для їх відхилення не вбачається. Кожний аргумент, наведений позивачем та третьою особою, відноситься до предмета спору, обґрунтований з огляду на законодавство і містить підстави для задоволення позову. Юридична кваліфікація встановлених обставин. Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд приймає до уваги пояснення позивача та третьої особи в частині, що померла [PERSON] була рідною сестрою [PERSON] та що за нею рахується земельна ділянка № [NUMBER] площею 1,7644 га на території Біликовецької сільської ради, однак правовстановлюючі документи на цю земельну ділянку відсутні, оскільки дана земельна ділянка була виділена спадкодавцю після її смерті, вони узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні доказами, підстав не брати до уваги які у суду немає. Документи, які підтверджують народження [PERSON] не збереглися. Тому інакше, як тільки рішенням суду, встановити факт родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] не представляється можливим. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до частини першої статті 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно зі статтею 1262 ЦК України, У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] була спадкоємцем другої черги за законом після смерті своєї сестри [PERSON] .. Оскільки на день смерті [PERSON] [PERSON] була зареєстрована та проживала разом із нею, то вона вважається такою, що прийняла спадщину. Не встигнувши оформити своїх спадкових прав, [PERSON] померла. Спадкоємцями її майна є позивач та третя особа по справі. Згідно зі статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 5 ЗК України (в редакції 1990 року) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств. Відповідно до статті 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до частин першої, другої третьої та п`ятої статті 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно. Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Згідно з частиною другою статті 22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належить зокрема рілля. Згідно з частиною третьою статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення, зокрема особистого селянського господарства, ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України. Висновки суду. Таким чином суд дійшов висновку, що право позивача та тертьої особи як рідних синів померлої [PERSON] на спадкування належного останній права на земельну частку (пай) підлягає поновленню, що стало підставою їхнього звернення до суду з цим позовом. Тому суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: partial