Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, надання дозволу на прописку дитини. Позов обґрунтовано тим, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають сина - [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Як стверджує позивач, відповідач не надає дозволу на прописку дитини в м. Хмільник, а тому просить надати такий дозвіл. Позивач в судовому засіданні вказала, що підтримує позовні вимоги з наведених у позовній заяві підстав, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення. Він надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Дозволу на здійснення прописки дитини у м. Хмільник не надавав, оскільки позивач з такою вимогою до нього не зверталась, а також він не вважає, що дитині буде краще в м.Хмільник. Окрім цього відповідач зазначає, що з його заробітної плати утримуються аліменти на утримання матері в розмірі 1/4 частки. На думку відповідача, належний розмір аліментів на дитину має становити 1/6 частину його доходу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8), а також ксерокопією паспорта позивача (а.с.5-6) підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано за рішенням суду. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9) підтверджено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір'ю [PERSON], [INFO] Довідкою Хмільницької міської ради № 07-21/1501 від 11.10.2016 року (а.с.31) підтверджено, що [PERSON], разом із сином [PERSON], [INFO], проживає в [ADDRESS]. Дитина ходить в гімназію №1. Відповідними матеріалами справи (а.с.41-46) підтверджено, що [PERSON] навчається у 1-Б класі НВК: ЗШ І-ІІІ ступенів-гімназії №1 м. Хмільник, КПНЗ Хмільницькій школі мистецтв та Хмільницькій ДЮСШ. При цьому, з даних матеріалів вбачається, що мати займається вихованням дитини, приводить і забирає сина з гуртків, відвідує батьківські збори. Копією наказу ТОВ "Емерсон" (а.с.64), а також довідкою про доходи (а.с.65) підтверджено, що [PERSON] працює керівником інженерного центру ТОВ "Емерсон". Загальна сума його доходу за період з 01.11.2015 року по 31.10.2016 року становить 418427,10 грн. При цьому, з даної довідки вбачається, що із доходу [PERSON] за місцем роботи утримуються аліменти. Сторонами визнається та обставина, що ці аліменти відраховуються на утримання матері відповідача. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч. 3 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Суд враховує, що на час розгляду справи сторони не дійшли згоди щодо розміру аліментів, зокрема позивач просить стягнути ? частку, а відповідач вважає, що розмір аліментів має становити 1/6 частку його доходу. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка здорова, проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, потребує матеріальної допомоги, відвідує багато гуртків, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який працює, отримує постійний дохід, з якого також сплачує аліменти на утримання матері, що підтверджується довідкою ТОВ "Емерсон"(а.с.65). Також суд приймає до уваги те, що відповідачем надається допомога на утриманні сина, що підтверджується зокрема копіями платіжних доручень № 13 від 30.08.2016 року, № 14 від 05.09.2016 року про перерахування на картку позивача коштів в сумі 1000 грн. та 2000 грн., що також визнається позивачем. Однак, позивач звертає увагу суду на те, що така допомога є не регулярною і сплачується за бажанням відповідача, що зумовило її звернення до суду з даним позовом. Окрім цього суд враховує, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.04.2015 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина, однак з пояснень сторін, наданих у судовому засіданні, встановлено, що дане рішення переглянуто судом, та в подальшому позов залишено без розгляду (а.с.59-63). Вказана обставина визнається сторонами, і відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України, з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, вимога про надання відповідачем дозволу на прописку дитини задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З матеріалів справи встановлено, що дитина [PERSON], [INFO], проживає разом із матір'ю в [ADDRESS], відвідує школу та гуртки по місцю проживання. При цьому, доказів будь-якого порушення права позивача, пов'язаного з ненаданням відповідачем згоди на прописку дитини суду не надано, як не надано доказів того що позивачу відмовлено в реєстрації дитини. Таким доказом не може бути заява про реєстрацію, яка надана позивачем (а.с.30). Вказана заява від 11.10.2016 року підтверджує звернення позивача до Сектору ведення реєстру територіальної громади Хмільницької міської ради для реєстрації дитини, однак не є доказом відмови у такій реєстрації. Враховуючи викладене позовна вимога про надання дозволу на прописку дитини задоволенню не підлягає. Суд не приймає до уваги, як такі що не мають значення для розгляду справи, надані позивачем довідку МВС про відсутність судимостей у позивача, довідки Хмільницької ЦРЛ про те, що позивач не знаходиться на обліку в даній лікарні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Також з відповідача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial