Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

04 вересня 2015 року позивач звернулась до Центрального райнного суду м.Миколаєва із позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку № 26, розташованого за адресою: м.Миколаїв. вул. Річна, дійсним. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що на Універсальній товарній біржі "Нерухомість Н", 29.10.2001 року згідно договору купівлі-продажу №60, він за 1700,00 грн. придбала житловий будинок № 26, який розташований за адресою: м.Миколаїв. вул. Річна у [PERSON]. Договір зареєстровано у Миколаївському БТІ за реєстровим номером 1460 від 27.11.2001 року. Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її істотних умов та виконали умови договору, але на час укладання договору відповідач ухилилась від нотаріального посвідчення, посилаючи на брак часу та коштів, позивач просив визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна № 60 дійсним. У судове засідання сторони не з'явились, від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістив. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, оглянувши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29 жовтня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] на Універсальній товарній біржі "Нерухомість Н" був укладений договір № 60 купівлі-продажу житлового будинку № 26, який розташований за адресою: м.Миколаїв. вул. Річна, який належав відповідачу на підставі свідоцтва про право власності від 01.08.2001 року, зареєстрованого Миколаївським БТІ №1460 від 01.08.2001 року /а.с.5/. Цей Договір купівлі-продажу житлового будинку був зареєстрований на Універсальній товарній біржі "Нерухомість Н" за № 60 від 29.10.2001 року, право власності на квартиру зареєстровано за позивачем у БТІ 27.11.2001 року за № 1460 /а.с.6/. Згідно зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно положень ч. 2 ст.47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч.2 ст.220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі вищевикладеного суд, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору за розгляд справи, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача, разом з тим суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися в подальшому з заявою для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved