Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,3136 га., кадастровий номер 7125181600:03:000:0000, та площею 3,099 га., кадастровий номер 7125181600:03:000:0376. Позивач прийняла спадщину [PERSON] , оскільки вчасно подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права на земельні ділянки, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні. У зв`язку з цим позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. У підготовче засідання сторони не з`явилися. Позивач подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. Від відповідача також надійшла заява, відповідно до змісту якої остання позовні вимоги визнала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 04 березня 2019 року серії [NUMBER] (а.с. 6). Позивач є дочкою [PERSON] та відповідача по справі, що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 17), та копією свідоцтва про одруження від 24 травня 1997 року серії [NUMBER] , згідно з яким позивач після укладення шлюбу змінила дівоче прізвище " [PERSON] " на шлюбне прізвище " [PERSON] " (а.с. 18). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.3136 га, кадастровий номер 7125181600:03:000:0000, що розташована в адміністративних межах Новоукраїнської сільської ради Чорнобаївського району, Черкаської області, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності за землю серії ІІ-ЧР № 023614 від 28 грудня 2001 року (а.с. 19); - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,099 га, кадастровий номер 7125181600:03:000:0376, що розташована в адміністративних межах Великоканівецької сільської ради Чорнобаївського району, Черкаської області, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18 лютого 2014 року № 17911715 (а.с. 22). Згідно зі змістом листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 13 листопада 2020 року, що надійшов у відповідь на запит суду, позивач зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 33-34). Водночас листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 17 вересня 2020 року (вих. № 206/02-16) позивачу повідомлено про відсутність у спадковій справі [PERSON] правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що в силу вимог підпункту 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, та роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 16). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, тобто [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки, оскільки правовстановлюючі документи на них відсутні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved