Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП. В судовому засіданні представник позивача Шпура Ю.В. позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що [PERSON] 17.02.2018 о 09 год. 30 хв. по проспекту М.Бажана в м. Києві, керуючи автомобілем марки «Тойота», державний номерний знак [NUMBER] , не дотримався безпечного бокового інтервалу в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Фіат», державний номерний знак [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, порушивши при цьому вимоги п. 13.1 ПДР України та своїв адмінстративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Фіат», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта». До позивача звернувся власник автомобіля марки «Фіат» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПАТ «НАСК «Оранта» на підставі рахунку станції технічного обслуговування від 26.02.2018 та страхового акту СТО-18-2248/1 від 06.04.2018 виплатило страхове відшкодування в розмірі 53765,33 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 53765,33 грн. та судовий збір. У судовому засіданні відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував та пояснив суду, що розмір майнової шкоди має бути зменшений, оскільки відсутні фотографії пошкоджених деталей, деякі запчастини безпідставно включені до рахунку від 26.02.2018 та він був відсутній при огляді автомобіля. Заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. «Фіат», державний номерний знак [NUMBER] , 2013 року випуску, білого кольору, належить на праві власності ТОВ «Екомашпрод» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Центром ДАІ 8050 (а.с. 17). У відповідності до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної безпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. П. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 1.03.2013 року за №4 зазначає, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Як встановлено у судовому засіданні, водій [PERSON] 17.02.2018 о 09 год. 30 хв. в м. Києві по проспекту М.Бажана, керуючи автомобілем марки «Тойота», державний номерний знак [NUMBER] , не дотримався безпечного бокового інтервалу в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Фіат», державний номерний знак [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, порушивши при цьому вимоги п. 13.1 ПДР України. За змістом ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва Леонтюк Л.К. від 20.03.2018 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с. 15). В подальшому дана постанова ним не оскаржувалась і зміст визнаний у судовому засіданні. Описані вище обставини визнані у судовому засіданні учасниками справи, тому не доказуються в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Автомобіль «Фіат», державний номерний знак [NUMBER] , 2013 року випуску, білого кольору, на день ДТП був застрахований ПАТ "НАСК "Оранта", згідно договору добровільного страхування №1234757 від 23.06.2017, за яким встановлена страхова сума у розмірі 337500,00 грн. (а.с. 11). До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року №1961-IV „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"(Закон № 1961-IV). Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"статтею 3 визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 цього Закону №1961-IV). Згідно зі ст.6 Закону України №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону № 1961-IV (ст. 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбачає ч.1 ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За приписами п.3 ч.1 ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Системний аналіз вказаних норм права, а також інших норм, пов`язаних з даними правовідносинами наголошує, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 зазначеного Закону України, цей страховик набуває зворотної вимоги (регресу) до завдавача шкоди на суму, виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Як регламентує п.5 ч.1 ст.991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Як встановлено судом, ТОВ «Екомашпрод» виконало свої зобов`язання щодо своєчасного повідомлення свого страховика ПАТ «НАСК «Оранта» про настання страхового випадку за описаною вище подією, що підтверджується заявою про страхове відшкодування від 20.02.2018 року (а.с. 9). Таким чином, обов`язок по виплаті потерпілому завданої шкоди перейшов до страховика відповідача. Відповідно до рахунку ФО-П [PERSON] № [NUMBER] /0000030149 від 26.02.2018 вартість ремонтних робіт автомобіля марки «Фіат», державний номерний знак [NUMBER] , складає 57140,33 грн. (а.с. 12). Відповідно до страхового акту ПАТ «НАСК «Оранта» № СТО-18-2248/1 від 06.04.2018 та платіжного доручення №18287 від 12.04.2018 ПАТ «НАСК «Оранта» перерахувало на користь ФО-П [PERSON] 53765,33 грн. (а.с. 8, 10). Згідно ст.29 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що ПАТ «НАСК "Оранта", виконуючи свої зобов`язання за договором страхування, виплатило страхове відшкодування ТОВ «Екомашпрод» та до страховика перейшло право зворотної вимоги (регресу) на суму, виплаченого потерпілому страхового відшкодування, крім того відповідач не надав суду будь-яких доказів, які спростовують ціну позову (звіт або висновок експерта про визначення розміру матеріальної шкоди), тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, страховика майно потерпілого, суму страхового відшкодування в розмірі 53765,33 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved