Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

У грудні 2016 року представник відповідача [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року у цивільній справі №2/756/879/16 за позовом ТОВ "Авто Просто" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року у цивільній справі №2/756/879/16 за позовом ТОВ "Авто Просто" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості позовні вимоги задоволено. Представник відповідача [PERSON] вказав, що зазначене рішення суду було ухвалене з порушенням вимог ст.74 ЦПК України. Так, на думку заявника, [PERSON] не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не отримував судових повісток та копії позовної заяви з додатками. Крім того, у заяві про перегляд заочного рішення заявник вказує, що у зв'язку з порушенням позивачем механізму збільшення обсягу зобов'язання, узгодженого договором поруки, порука припинилась на підставі ч.1 ст.559 ЦК України. Крім того, заявник вважав, що у договорі поруки та у додатку №2 до угоди відсутні будь-які відомості стосовно ознайомлення [PERSON] погодження безпосередньо зі змістом додатку №2 до угоди. З цих підстав заявник просив суд скасувати заочне рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року у цивільній справі №2/756/879/16 та призначити справу до розгляду в загальному порядку. Представник [PERSON] в судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення підтримала, просила суд її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Представник позивача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у її задоволенні. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, оскільки відповідно до норми ст.231 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року у цивільній справі №2/756/879/16 позовні вимоги ТОВ "Авто Просто" задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за угодою від 29 листопада 2011 року №379994 у сумі 292684,03 грн., що складається з заборгованості за угодою зі сплати чистих внесків та внесків в оплату послуг у сумі 226893,48 грн., заборгованості із сплати штрафу та пені за прострочення виконання зобов'язань у сумі 65790,55 грн., а також стягнуто з кожного з відповідачів по 1463,42 грн. судового збору (а.с.62-65). Згідно з ч.1 ст.74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Ч.5 цієї ж статті визначено, що разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Також слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. [PERSON] під час розгляду справи не повідомляв суд про зміну свого місця проживання або місцезнаходження, тому повістки про виклик до суду на 09 год. 30 хв. 18 листопада 2015 року, на 12 год. 00 хв. 22 грудня 2015 року, на 15 год. 30 хв. 16 лютого 2016 року та на 09 год. 30 хв. 31 березня 2016 року надсилались йому на останню відому судові адресу, за якою зареєстровано місце проживання [PERSON], а саме: [ADDRESS], однак поштові відправлення з судовими повістками про виклик, надіслані за цією адресою, було повернуто до суду у зв'язку з закінченням встановленого терміну зберігання (а.с.27,33-34,36,37-38,45,46-47,53,55-56). З огляду на наведені вище законодавчі положення, вважається, що відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи на 09 год. 30 хв. 18 листопада 2015 року, на 12 год. 00 хв. 22 грудня 2015 року, на 15 год. 30 хв. 16 лютого 2016 року та на 09 год. 30 хв. 31 березня 2016 року. Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Зі змісту наведеної норми вбачається, що заочне рішення може бути скасоване судом лише за наявності двох підстав, визначених у ст.232 ЦПК України, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи (до зазначеного висновку прийшов також Верховний Суд України у здійсненому ним Узагальненні судової практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах). Суд вважає, що докази, на які посилається представник відповідача [PERSON] у своїй заяві про перегляд заочного рішення, не мають істотного значення для правильного вирішення справи. Таким чином, у даному випадку відсутня сукупність двох підстав, наявність яких є необхідною умовою для скасування судом ухваленого ним заочного рішення. З огляду на вищевикладене,

Outcome: dismissed