Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом та зазначила, що 25 вересня 2007 року між нею та відповідачем було укладено кредитний договір № 74/П/33/2007/840, предметом якого були грошові кошти у розмірі 10000 доларів США, отримані в кредит на строк до 22.09.2017 р. У забезпечення виконання зобовязання по поверненню в повному обсязі кредитних коштів того ж дня між нею та банком було укладено договір іпотеки, предметом якого є будинок по вул.Новій,12 у с.Дрозди Білоцерківського району Київської області та земельна ділянка за тією ж адресою. Зазначила, що на теперішній час відбулася істотна зміна обставин, якими вона керувалась, укладаючи кредитний договір, а саме: значне зростання курсу долара США по відношенню до гривні України, що призвело до подорожчання кредиту, та погіршення економічної ситуації в країні, внаслідок чого вона потрапила у скрутне матеріальне становище. 24.06.2015 вона звернулась до банку з заявою про перегляд умов договору та переведення заборгованості у національну валюту за курсом 2013 року, однак відповіді не отримала. Посилаючись на наведене, просила розірвати кредитний договір та зобовязати відповідача прийняти у неї суму залишку заборгованості рівними частинами у термін не менший, ніж передбачалось кредитним договором. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, підтримав позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, представник відповідача за довіреністю [PERSON] позов не визнав, вважаючи його необґрунтованим, та пояснив, що банк знаходиться на стадії ліквідації, а тому тимчасова адміністрація не може погодитись на умови, запропоновані позичальником. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з урахуванням такого. Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання; зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Згідно з частиною другою тієї ж статті, в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. За змістом наведеної норми та виходячи з положень п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність всіх перелічених умов одночасно. Згідно з п.16 тієї ж постанови, саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі ст.652 ЦК, оскільки зазначене стосується обох сторін договору й позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті. З кредитного договору № 74/П/33/2007/840 від 25.09.2007 р. судом встановлено, що позивач надав, а відповідач отримав грошові кошти у сумі 10000 доларів США на строк до 22.09.2017 р. з виплатою 14,49 % річних та зобовязався повертати кредит згідно встановленого графіку. Судом встановлено також, що 24.06.2015 р. позивач, посилаючись на скрутне матеріальне становище, звернулась до відповідача з проханням переглянути умови кредитного договору та перевести існуючу заборгованість у національну валюту за курсом, який існував у 2013 році. Доказів на підтвердження наявності всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання кредитного договору у звязку із істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, відповідачем у зверненні до банку не наведено, не надано таких доказів і суду. Згідно з поясненнями відповідача, постановою правління НБУ від 4 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку "Надра" розпочато його ліквідацію. Відповідно до п.8) ч.2 ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобовязань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. На підставі наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що вимоги позивача не ґрунтуються на законі, а тому у задоволенні позову відмовляє. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі зазначеного,

Outcome: dismissed