Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат за навчання, посилаючись на те, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 21.07.2007 року відповідача зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ з 01.09.2007 року, 04.12.2007 року між університетом та відповідачем був укладений договір № Жт-13 про підготовку фахівця за державним замовленням та його працевлаштування. Відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання повинен був відпрацювати за місцем розподілу не менше ніж три роки, а у разі відмови від проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. В період навчання з 01.09.2007 року по 17.06.2011 року відповідач перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом від 17.06.2011 року № 463 [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста та видано диплом спеціаліста, після чого він був направлений до слідчого відділення Коростенського міського відділу для проходження служби в органах УМВС України в Житомирській області. Наказам від 30.08.2011 року № 201о/с він звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням. Відповідно до п.3.2 Типового договору підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання. Згідно з п.п.4.1,4.2 цього договору відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, перевезенням до місця служби за направленням після закінчення навчання, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Такі саме положення містить договір, укладений з відповідачем. Згідно з Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ витрати в повному обсязі відшкодовуються за період, що перевищує строк строкової служби (1 рік), а за період, що зараховується в строк військової служби - лише витрати, що складають різницю між витратами на утримання курсанта та витратами на утримання військовослужбовця. За весь період навчання вартість витрат становить 23726,52 грн.. У зв'язку з наведеним просить стягнути з відповідача зазначену суму витрат, а також сплачений судовий збір в сумі 237, 37 грн.. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач та його представник проти позову заперечили, письмові заперечення долучені до матеріалів справи. Заперечення обґрунтовують тим, що відповідач звільнився з органів внутрішніх справ з поважних причин, а саме: 02.07.2011 року він уклав шлюб з громадянкою Республіки Білорусь, чекали на народження дитини, вирішили постійно проживати в Білорусі. В порушення п.7.4 договору розірвання договору не оформлено окремим договором, строк добровільного відшкодування коштів був наданий відповідачеві до 25.03.2014 року, позов пред'явлений до цієї дати, вимога є передчасною. Законом України „Про вищу освіту" не передбачено обов'язкового відпрацювання та відшкодування до державного бюджету вартості навчання, компенсування витрат у разі звільнення протягом трьох років. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Наказом № 655 від 21.07.2007 року по Київському національному університету внутрішніх справ ( після реорганізації - Національна академія внутрішніх справ)[PERSON] зараховано на 1 курс навчання до Київського національного університету внутрішніх справ за спеціальністю „Правознавство" з 01.09.2007 року.(а.с.8) 04.12.2007 року між Київським національним університетом внутрішніх справ та [PERSON] був укладений договір № Жт-13 про підготовку за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня - бакалавр за спеціальністю -правознавство.(а.с.9-10) Відповідно до п.п.2.1 - 2.1.4 умов договору позивач зобов'язався забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів. Створити умови для навчання відповідача та розробити програми для успішного проходження практик і стажування в підрозділах замовника або в інших розділах за погодженням з замовником. Забезпечити відповідача харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України. Забезпечити можливість користування відповідачем бібліотеками, читальними залами, навчальною та методичною літературою, комп'ютерною технікою, об'єктами спортивно-оздоровчого, соціально-побутового та культурного призначення. Згідно умов пунктів 2.3.5 та 2.3.6 договору відповідач взяв на себе зобов'язання після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначений замовником, і відпрацювати не менше трьох років. У разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженим розрахунком. Пунктами 3 договору передбачено підстави відшкодування фактичних витрат на підготовку, згідно умов підпунктів 3.2 яких підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Згідно з п.7.6 договору договір набирає чинності з моменту його підписання і діє на весь період навчання та на протязі трьох років з дати призначення на посаду замовником. Наказом № 463 від 17 червня 2011 року [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю „Правознавство" та видано диплом спеціаліста.(а.с.11) Наказом начальника УМВС України в Житомирській області № 141 від 22.06.2011 року його призначено на посаду слідчого слідчого відділення Коростенського міського відділу з 18.06.2011 року.(а.с.12) Наказом Управління УМВС України в Житомирській області від 30.08.2011 року № 201 о/с відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України лейтенанта міліції [PERSON] звільнено з органів МВС в запас ( з постановленням на військовий облік) за п. 64 "ж" за власним бажанням (а. с. 22). Відповідач як на підставу заперечень проти позову посилається на факт свого звільнення з органів МВС з поважних причин. На підтвердження цього надав суду письмові докази, зокрема, свідоцтво про шлюб від 02.07.2011 року, який укладений ним з громадянкою Республіки Білорусь [PERSON](а.с.51), паспорт громадянки Білорусі [PERSON](а.с.47-49), свідоцтво про народження дитини - [PERSON], [INFO],(а.с.50), свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], - сина дружини відповідача від першого шлюбу(а.с.53), довідку про те, що сім'я проживає в Республіці Білорусь, відповідач працює в м.Орша на підставі трудового договору в ТОВ „Електросервіс і Ко" з 01.08.2013 року.(а.с.54,58-59,60) Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] одружився і написав рапорт на звільнення, оскільки виникли проблеми: його дружина не могла знайти роботу в м.Коростень, її син від першого шлюбу проживав в с.В.Нізгірці у матері [PERSON], у дитини виникли труднощі у спілкуванні з оточуючими, оскільки він не володів українською мовою. Сім'я не була забезпечена житлом, зарплати відповідача не вистачало для її матеріального забезпечення. З цих причин вони вирішили виїхати на постійне місце проживання до Білорусі. Пунктами 5 укладеного між сторонами договору визначені підстави дострокового розірвання договору без відшкодування фактичних витрат на підготовку, зокрема, відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справи за станом здоров'я на підставі висновку військово-лікарської комісії та у разі невиконання виконавцем або замовником зобов'язань за цим договором. Відповідно до пунктів 6 договору сторони несуть відповідальність за повне виконання взятих на себе зобов'язань за цим договором. Сторони звільняються від відповідальності за невиконання зобов'язання, якщо воно не виконано через форс-мажорні обставини. Умови договору позивачем виконані в повному обсязі. Як вбачається з наданих доказів відповідач подав рапорт на звільнення 29.06.2011 року, 02.07.2011 року уклав шлюб, 30.08.2011 року звільнений з органів внутрішніх справ, з 15.11.2011 року зареєстрований за місцем проживання в [ADDRESS]. З його слів він має право постійного проживання в Білорусі. Отже, [PERSON] працював в органах внутрішніх справ за направленням після закінчення навчання у Національній академії внутрішніх справ з 18.06.2011 року по 30.08.2011 року, ще до одруження 29.06.2011 року подав рапорт про звільнення за власним бажанням. Згідно з п.5 договору сторонами передбачено лише дві підстави дострокового розірвання договору без відшкодування фактичних витрат на підготовку, це відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ за станом здоров'я та у разі невиконання виконавцем або замовником зобов'язань за цим договором, а також форс-мажорні обставини відповідно до п.6 договору. З наданих сторонами доказів не вбачається наявність зазначених обставин, які надають право на звільнення відповідача без відшкодування фактичних витрат на його навчання. Враховуючи, що відповідач звільнився з органів внутрішніх справ за власним бажання протягом трьох років після закінчення навчального закладу, він, відповідно до договору, зобов'язаний відшкодувати фактичні втрати на його підготовку. Пунктами 4 договору передбачено порядок відшкодування особою фактичних витрат на підготовку, за умовами якого відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; перевезенням до місяця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. У разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. У разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку. Згідно частин першої та другої ст. 18 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України. За правилами частини 7 указаної статті в редакції Закону України "Про внесення змін до статті 18 Закону України "Про міліцію" щодо підготовки фахівців" № 3455-VI від 2 червня 2011 року курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. З огляду на викладені обставини справи та відповідно до умов договору і вимог Закону України «Про міліцію», вимоги позивача про відшкодування фактичних витрат, пов'язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі, є обґрунтованими, оскільки відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, відмовився від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання, звільнившись з органів МВС за власним бажанням з 30 серпня 2011 року. Тому відповідно до умов підпунктів 2.3.6 та 3.2 пунктів 2.3 та 3 договору він зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Згідно п.п 2 п. 1, пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 7 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313, який діяв на час укладання договору, цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС прирівнюється до проходження військової служби (далі - особи), витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Зокрема, відповідно до ч.1, 2 п.5 Порядку витрати в повному обсязі відшкодовуються за період, що перевищує строк строкової служби (1 рік), а за період, що зараховується в строк військової служби - лише витрати, що складають різницю між витратами на утримання курсанта та витратами на утримання військовослужбовця. Згідно з наданим позивачем розрахунком від 20.11.2013 року розмір фактичних витрат, пов'язаних з утриманням відповідача у Київському національному університеті внутрішніх справ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313 за період з 01.09.2007 року по 17.06.2011 року становить 23726,52 грн., в тому числі: фактичні витрати пов'язані з грошовим забезпеченням - 11445,30 грн., з продовольчим забезпеченням - 4278,62 грн., з речовим забезпеченням - 639,23 грн., з оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв - 7363,37 грн.. (а. с. 13). Даний розрахунок фактичних витрат відповідачем не заперечується, однак, його представник вважає, що витрати можуть бути нараховані лише з моменту укладення сторонами договору, тобто з 04.12.2007 року. Проте, п.2.3.6 договору передбачено, що у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, відшкодовуються витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі. Враховуючи, що відповідач утримувався в навчальному закладі з 01.09.2007 року по 7.06.2011 року, розрахунок витрат зроблений саме за цей період. З урахуванням наведеного, оскільки відповідач навчався за державним замовленням у вищому навчальному закладі МВС і не виконав умови договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України від 04.12.2007 року, звільнившись за власним бажанням з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, то він зобов'язаний відшкодувати позивачу фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі за весь період навчання, що становить 23726,52 грн.. Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача, що подання позову до суду є передчасним. Вимога про добровільне відшкодування фактичних витрат позивачем була направлена [PERSON] 15.02.2013 року з пропозицією відшкодувати витрати до 25.03.2013 року, а не до 25.03.2014 року, як стверджує представник. В зазначений термін відповідачем вимога не була задоволена, після чого позивач звернувся до суду.

Outcome: approved