Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 2,43 га, що знаходиться в адміністративних межах Жовнинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Мотивує позов тим, що земельна ділянка належала її бабі [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Не може оформити свої спадкові права у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності померлої на спадкове майно. В подальшому позивач зменшила позовні вимоги та просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право на завершення процесу приватизації земельної ділянки площею 2,43 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої в адміністртативних межах Жовнинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаськї області. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з'явилися, в позовній заяві просили розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подав до суду в якій просив розгляд справи проводити в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Представник Жовнинської сільської ради в судове засідання не з'явився. 22.11.2017 р. до суду надійшла заява, в якій відповідач просить розглядати справу без участі представника сільської ради. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем по справі, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] та онукою [PERSON] (копія свідоцтва про народження та свідоцтв про одруження а.с.17 -19). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с. 11). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої зокрема, входили: - 1/2 частину будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. - земельну ділянку площею 2,43 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Жовнинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Правовстановлюючий документ на зазначене нерухоме майно спадкодавець за життя отримати не встигла, державний акт серії [NUMBER] зареєстрований 08 серпня 2002 року за № 658 власниці не видавався. 10 лютого 1995 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Жовнинської сільської ради народних депутатів Чорнобаївського району Черкаської області та зареєстрований в книзі для запису нтаріальних дій за № 10, яким заповіла все своє майно, в тому числі 1/2 частину будинку в с. Жовнино дочці [PERSON] (а.с.12). З наданих Черкаським обласним державним нотаріальним архівом документів спадкової справи (лист від 13.10.2017 року за № 1285/01-24), спадщину померлої [PERSON] прийняла дочка [PERSON] шляхом подачі до Чорнобаївської державної нотаріальної котори заяви про прийняття спадщини. На ім"я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с.64-66). У відповідності до п. 1,2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами ЦК , якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР . Оскільки [PERSON] померла [INFO], відповідно при вирішенні даної справи необхідно застосовувати положення чинного на той час ЦК Української РСР. Згідно положень ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Як зазначено вище, дочка спадкодавця [PERSON] спадщину прийняла, відповідно весь об"єм спадкового майна, належні спадкодацеві права та обов"язки належали їй з моменту відкриття спадщини, в тому числі й право на завершення процедури приватизації земельної ділянки (паю). [INFO] мати позивача [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER], а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входило успадковане від матері право на завершення процедури приватизації земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,43 га, що розташована в адміністративних межах Жовнинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Заповіту померла не складала. Згідно довідки Комунального підприємства "Жилкомсервіс" дільниця № 21 від 14.07.2017 року за № 6018 (а.с. 15) [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS], з чоловіком [PERSON], дочкою [PERSON], онуками [PERSON] та [PERSON] З спадкової справи, наданої Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою (лист № 5538/01-16 від 04.12.2017) вбачається, що з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законодавством шестимісячний строк звернулося два спадкоємці - чоловік та донька померлої, сторони по справі. Нотаріусом їм видані свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться в Ощадбанку м. Харкова. В матеріалах спадкової справи також міститься заява іншої доньки спадкодавця [PERSON] - [PERSON] від 25.11.2014 про відсутність намірів в судовому порядку вирішувати питання щодо поділу спадкового майна (а.с. 88-117). Разом з тим, відповідач [PERSON] позив визнав, не заперечує проти його задоволення. За положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 125, 126 ЗК України (в редакції чинній на день смерті спадкодавця) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. За роз»ясненями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в інформаційному листі № 24-753/04-13 від 16.05.2013 року, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність для задоволення позовних вимог, оскільки вони є обґрунтованими з огляду на вищенаведені обставини.

Outcome: approved