Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 14.02. 1999 року у виконавчому комітеті Великобичківської селищної ради за актовим записом № 10. Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] які проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні. Відповідач, як батько дітей, не проживає з ними, не цікавиться їх життям, навчанням та духовним розвитком, не приймає участі у їх вихованні та не забезпечує їх матеріально. Відповідач молода працездатна особа, інших дітей та утриманців не має а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей. У зв'язку з наведеним, просить суд зобов'язати відповідача сплачувати аліменти на її користь на утримання дітей в сумі по 600 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не з'явилася. Однак, через канцелярію суду надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні, вказав, що наразі працює транспортувальником деревообробного цеху ТОВ "Карпати", його середньомісячна заробітна плата становить 804 гривні. Сплачувати аліменти на утримання дітей згідний, однак в меншому розмірі, ніж просить позивачка, оскільки його заробіток не дає змоги вносити кошти на утримання дітей в сумі 1200 гривень. Заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.02. 1999 року, державна реєстрація якого була проведена відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області за актовим записом 10. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] та відповідно до свідоцтв про народження дітей, відповідач [PERSON], являється їх батьком. Наразі діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач, в порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що підтверджено довідкою виконавчого комітету Великобичківської селищної ради № 695 від 14.10. 2014 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Про право суду при визначенні розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їхніх розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дітей, їхнього матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON], працює транспортувальником деревообробного цеха ТОВ "Карпати" з 07.04. 2014 року та його середньомісячна заробітна плата становить 804,40 гривень. Вказана обставина стверджується довідками ТОВ "Карпати" № № 37, 38 від 11.11. 2014 року. Отже, у зв"язку з наявністю у відповідача регулярного доходу, суд вважає за доцільним стягувати з відповідача аліменти у частці від доходу останнього, що узгоджується з вимогами ст. 184 СК України, тому вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, виходячи із принципу розумності та справедливості з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дітей, а саме те, що вони є неповнолітніми, не мають доходу, і матеріальне становище відповідача, який являється працездатним, отримує регулярний дохід - заробітну плату в розмірі 804,40 гривень, суд, у відповідності до ст. 183 ЦПК України, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 22.10. 2014 року. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 243.60 гривень судового збору. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial