Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач звернувся в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про стягнення втраченого заробітку внаслідок каліцтва, завданого джерелом підвищеної небезпеки, мотивуючи тим, що 20 листопада 2010 року [PERSON], керуючи автомобілем марки "Мітсубіші Лансер", державний номерний знак [NUMBER], який належав його батьку - [PERSON], вчинив наїзд на перешкоду, внаслідок чого автомобіль втратив керованість та, виїхавши на узбіччя дороги, зіткнувся з електричною опорою та деревами. По факту дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20 листопада 2010 року, було порушено кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на сьогодні слідство триває. Як зазначено в позовній заяві, позивач, поряд з двома іншими пасажирами, перебував у салоні вказаного автомобіля і внаслідок ДТП отримав тяжкі тілесні ушкодження. На час дорожньо-транспортної події він перебував на посаді слідчого в особливо важливих справах відділення розслідування злочинів у сфері економіки слідчого відділення управління по боротьбі з організованою злочинністю в місті Києві ГУМВС України, загальний стаж роботи в органах внутрішніх справ - 5 років 3 місяці. Висновком медико-соціальної експертної комісії позивачу встановлено першу групу інвалідності у зв'язку з втратою 95% професійної працездатності. Наказом керівника Головного управління МВС України в м. Київ від 19 квітня 2011 року № 219 о/с його звільнено з органів внутрішніх справ у відставку зі Збройних Сил України (зі зняттям з військового обліку) згідно з п. 65 п. п. "б" (через хворобу) "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ" з 19 квітня 2011 року. Під час перебування на вищевказаній посаді у листопаді - грудні 2010 року його щомісячна заробітна плата складала відповідно 4296,60 грн. і 4322, 90 грн. Починаючи з 20 квітня 2011 року позивач отримує соціальну пенсію, як інвалід першої групи. Розмір виплати щомісячно з 01 травня 2015 року складає 3017, 65 грн. З метою захисту майнових прав 12.12.2011 позивач за допомогою представників звертався до Солом'янського районного суду м. Київ з позовною заявою про стягнення з [PERSON] втраченого заробітку. Рішенням Солом'янського районного суду м. Київ від 02.07.2013 (справа № 2609/11421/12) позов задоволено частково, вирішено стягнути з [PERSON] на його користь втрачений заробіток в розмірі 52215, 84 грн., в іншій частині відмовити. Суд першої інстанції врахував довідку ГУ МВС України в м. Києві за №19/521 від 19.06.2013 щодо розміру місячного грошового забезпечення лейтенанта [PERSON] - слідчого ГУМВС України в м. Києві в розмірі 2664,00 грн. Судом встановлено, що втрачений ним заробіток за період з 19.04.2011 по 19.05.2013 становить 63936, 00 грн. (2664 х 24 = 63936 грн.). При цьому суд, діючи в межах заявлених позовних вимог задовольнив їх в сумі 52215, 84 грн. В цій частині судове рішення є чинним. Відтак, у вказаній позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача залишок суми у розмірі 11720, 16 грн. (63936 - 52215, 84 = 11720, 16 грн.), як частину втраченого заробітку за період з 19.04.2011 по 19.05.2013. Рішенням Апеляційного суду м. Київ від 02 липня 2014 року позов [PERSON] в його інтересах про зобов'язання [PERSON] відшкодовувати щомісячно втрачений заробіток задоволено частково, вирішено стягнути з [PERSON] на його користь щомісячно, починаючи з 28 травня 2013 року по 1 травня 2015 року втрачений заробіток в розмірі 2530 грн. 80 коп. Рішення є чинним з моменту проголошення. За результатами чергового огляду статус інваліда першої групи "Б" позивачу надано без терміново, про що свідчить довідка серії 12 № 046241 до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 21.05.2015. На теперішній час поновити працездатність не вважається за можливим у зв'язку з тяжкістю травми. Таким чином, щомісячному стягненню з відповідача на його користь, починаючи з 01 грудня 2015 без терміново підлягає сума в розмірі 2530, 80 грн. (2664 грн. х 95%). Крім того, на час звернення до суду розмір заборгованості за період з 01 травня 2015 року по 01 грудня 2015 року становить 8 місяців і складає із розрахунку 2530,80 х 8 міс. - 20246, 40 грн. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22.07.2014 (справа № 138/1049/14-ц) скасоване рішення Замостянського районного суду м. Вінниця, ухвалене 09 вересня 2011 року про визнання позивача недієздатним, та поновлено цивільну дієздатність. Це рішення є чинним. А тому позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь частину втраченого в період з 19.04.2011 по 01.05.2013 заробітку у сумі 11720,16 грн.; щомісячно втрачений з 01 травня 2015 року по 1 грудня 2015 року заробіток у сумі 20246, 40 грн.; щомісячно втрачений заробіток в розмірі 2530 грн. 80 коп. з 01 грудня 2015 року без терміново. Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] обставини викладені в позовній заяві підтвердили, уточнили позовні вимоги, просили стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON] частину втраченого в період з 19.04.2011 по 01.05.2013 заробітку в сумі 11720, 16 грн.; щомісячно втрачений з 01 травня 2015 року по 01 липня 2016 року заробіток у сумі 35431,20 грн.( з розрахунку 2530,8 грн. х 14 м.); щомісячно втрачений заробіток в розмірі 2530 грн. 80 коп. з 01 липня 2016 року без терміново. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки в довідці МСЕК від 20.04.2011 року зазначено, що причиною інвалідності є захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а позивачем не надано доказів отримання інвалідності внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згідно рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22 липня 2014 року [PERSON] визнаний дієздатним, що тягне за собою зміну втрати працездатності в процентному відношенні, однак МСЕК цю обставину не враховувала, що ставить під сумнів довідку МСЕК від 21.05.2015 року про втрату [PERSON] працездатності на 95%. Заслухавши представників позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. Згідно до ч.1 ст.1197 ЦК України, розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. На підставі ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02 липня 2013 року, позов [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], до [PERSON], [PERSON], третя особа - СК «ПРОСТО страхування», про стягнення матеріальних збитків понесених на лікування, та втраченого заробітку внаслідок каліцтва, задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] втрачений заробіток у сумі 52215 грн. 84 коп. та 6136 грн 07 коп. витрат на правову допомогу. В іншій частині позову відмовлено. (а.с.48-52). Проте, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 02 липня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні втраченого заробітку в розмірі 2664 грн. скасовано та у цій частині ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], який діє в інтересах недієздатного [PERSON], щомісячно втрачений заробіток у розмірі 2530 грн. 80 коп. з 28 травня 2013 року по 01 травня 2015 року. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.(а.с.53-55). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 01 жовтня 2014 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02 липня 2013 року у нескасованій частині та рішення Апеляційного суду м. Києва від 02 липня 2014 року залишено без змін (а.с.56-57). Всі вище зазначені рішення набрали законної сили. Попередніми рішеннями судів встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження здоровя та став інвалідом 1-ї групи із втратою працездатності на 95%, що також підтверджується довідкою МСЕК серії 10 ААА №019876 від 20.04.2011 (а.с.72). Крім того, згідно довідки МСЕК серії 10 ААВ №523326 від 28.05.2013, [PERSON] встановлено першу «Б» групу інвалідності, в звязку з захворюванням повязаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ до 01 травня 2015 року, та згідно довідки МСЕК серії 12 ААА №046241 від 21.05.2015, [PERSON] встановлено першу «Б» групу інвалідності безтерміново та зазначено, що він потребує постійної сторонньої допомоги (а.с.24). Згідно п. 2.10. та п. 2.13.2. «Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків", затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я від 05.06.2012, № 420, група інвалідності потерпілому внаслідок виробничої травми або професійного захворювання встановлюється безстроково у випадках, передбачених Інструкцією про встановлення груп інвалідності. Ступінь втрати професійної працездатності потерпілому у відсотках встановлюється безстроково незалежно від віку у випадку анатомічних дефектів, стійких необоротних морфологічних змін та розладу функцій органів і систем організму, неефективності реабілітаційних заходів, несприятливого прогнозу відновлення працездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання зі стійким порушенням професійних здібностей. При повній втраті здатності потерпілого на виробництві до самообслуговування та потреби у постійному сторонньому догляді чи допомозі (I-А чи I-Б група інвалідності) встановлюються 85 - 100 відсотків втрати професійної працездатності. В даних довідках МСЕК зазначено причину інвалідності, як захворювання повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та рішеннями судів встановлено, що [PERSON] отримав ушкодження здоров'я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22.07.2014 скасоване рішення Замостянського районного суду м. Вінниця від 09 вересня 2011 року про визнання [PERSON] недієздатним, та поновлено цивільну дієздатність. Дане рішення набрало законної сили. Згідно довідки ТУ МВС України в м. Києві за №19/521 від 19.06.2013 року, розмір місячного грошового забезпечення лейтенанта міліції [PERSON] - слідчого ГУМВС України в м. Києві становив 2664,00 грн. (а.с.23). Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 02 липня 2013 року встановлено, що втрачений заробіток [PERSON] за період з 19.04.2011 р. по 19.05.2013 р. становить 63936 грн. Однак, з огляду на те, що позивачем були заявлені вимоги про стягнення середнього заробітку в порядку ст.1195 ЦК України в сумі 52215,84 грн., суд першої інстанції, задовольнив вимоги саме в сумі 52215, 84 грн. А тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] частину втраченого в період з 19.04.2011 по 01.05.2013 заробітку в сумі 11720, 16 грн.; щомісячно втрачений з 01 травня 2015 року по 01 липня 2016 року заробіток у сумі 35431,20 грн.(з розрахунку 2530,8 грн. х 14 м.); та щомісячно втрачений заробіток в розмірі 2530 грн. 80 коп. (2664 грн. х 95%) з врахуванням ступеню втрати працездатності, починаючи з 01 липня 2016 року без терміново. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд стягує з відповідача на користь державного бюджету м. Могилів-Подільського судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved