Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Заступник керівника Рівненської місцевої прокуратури звернувся до Рівненського міського суду з позовом в інтересах держави в особі Рівненської міської ради до [PERSON] третя особа ДПІ у м. Рівне ГУ ДПС у Рівненській області про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки. Просили розірвати договір оренди землі, площею 10339 кв.м. по [ADDRESS] від 06.11.2007, укладений між Рівненською міською радою та [PERSON] , зареєстрований 29.11.2007 у Рівненській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» за № 040758300268. Зобов`язати [PERSON] повернути Рівненській міській раді земельну ділянку, загальною площею 10339 кв.м. нормативна грошова оцінка якої становить 2875 598,38 грн., що розташована за адресою: [ADDRESS] у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому її було одержано в оренду, шляхом підписання акту приймання- передачі. Стягнути з [PERSON] судові витрати в сумі 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп. на користь прокуратури Рівненської області. Свої вимоги обґрунтовують тим, що на підставі рішення Рівненської міської ради № 929 від 19.07.2007, 06.11.2007 між Рівненською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 10339 м.кв. по [ADDRESS] . Вказаний договір 29.11.2007 зареєстровано у Рівненській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 040758300268. Згідно умов вказаного договору, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 10339 кв.м. Пунктом 9 Договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка передається в оренду, становить 2 875 598,38 гривень. Орендна плата вноситься орендарем виключно в грошовій формі. Розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 28 755,98 грн. Річна орендна плата не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється законодавством України. Рішенням Рівненського міського суду від 05.12.2013 по справі № 569/17051/13-ц до п. 9 вищевказаного договору внесено зміни і викладено його в наступній редакції: «Розмір орендної плати в рік за земельну ділянку становить 108 190, 98 грн. Пунктом 10 Договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Згідно п. 1 .1 Договору орендна плата сплачується Орендарем рівними частинами у два строки - до 15 серпня та 15 листопада щорічно. Про передачу Відповідачу вказаної у договорі земельної ділянки в оренду свідчить акт приймання - передачі земельної ділянки. Пунктом 35 Договору визначено, що його дія припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. У той же час встановлено, що в період часу з 2013 року по даний час відповідачем належним чином зобов`язання по сплаті орендних платежів не виконуються. Так, упродовж вказаного періоду, орендарем жодного разу не сплачено орендну плату за землю та згідно інтегрованої картки платників податків сума заборгованості по орендній платі [PERSON] станом на 31.12.2016 становить 497 902,65 грн.. Нарахування вищевказаної заборгованості підтверджується інфомрацією ДПІ у м.Рівне №3402/17-16-13-05 від 25.04.2017, інформацією ДІЛІ у м.Рівне №3969/17-16-13-05 від 24.05.2017 та інформацією, яка міститься в інтегрованій картці платника податків. Таким чином, відповідачем, всупереч умовам договору та приписам ст. 96 ЗК України, без належних на те підстав, не сплачувалась орендна плата за користування земельною ділянкою, та ця несплата носить системний характер, що свідчить про порушення істотних умов договору. Систематична повна або часткова несплата орендних платежів за земельну ділянку порушує права орендодавця на своєчасне та в повному обсязі отримання орендної плати та є безумовною підставою для розірвання договорів оренди землі. За приписами ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендареві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Пунктом 31 договору сторони погодили, що після припинення дії договору оренди орендар зобов`язаний повернути земельну ділянку Орендодавцю у стані, придатному для її подальшого використання після припинення або розірвання договору, у зв`язку з чим, договір оренди землі №4 від 15.10.2014 підлягає розірванню на підставі ст. 32 Закону України «Про оренду землі», пункт «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України, ст. 651 ЦК України та як наслідок, земельна ділянка - поверненню. Однак, станом на даний час, заборгованість за вказаним договором не погашена. У зв`язку з цим, Рівненська місцева прокуратура визнала за необхідне захистити інтереси держави шляхом звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Рівненської міської ради про розірвання укладеного зі [PERSON] договору оренди земельної ділянки. У судовому засіданні представник позивача Рівненської міської ради підтримала позов у межах його доводів та просила задовольнити. Представник позивача прокурор Урбанович Ю.В. вважає що позовна заява обгрунтована, підтверджується належними та допустимими доказами, а тому позов підлягає до задоволення. Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали, вважають, що він пред"явлений неналежним позивачем, а відтак підлягає до залишення без розгляду. Окрім того, 30.11.2017р. представник відповідача адвокат Тарновецький Я.М. подавав до суду письмові заперечення на позов. Згідно даних заперечень вважає, що позовні вимоги є необгрунтовані, документально не підтверджені, та не відповідають чинному законодавству,тому не підлягають задоволенню. Зазначив, що відповідач в період з 2013 р. по 2017 рік не отримував від ДПІ у м. Рівне ні податкових повідомлень-рішень про нарахування йому земельного податку, ні податкових вимог про погашення податкового боргу. Враховуючи те, що податкові повідомлення рішення ДПІ у м. Рівне відповідачу не направлялися грошові зобов`язання з податку на землю визначені за період з 2013 р. по 2017 є неузгодженими, а отже відсутні підстави вважати, що у відповідача є борг по орендній платі за земельну ділянку у сумі 497 902,65 грн., а отже відсутні і підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки від 06.11. 2007 року в судовому порядку. Також, відсутні рішення суду про стягнення з відповідача податкового боргу по стягненню орендної плати за період з 2013 р. по 2017 рік. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`являвся. Представник третьої особи ДФС у Рівненській області подала до суду письмові пояснення, які підтримала у судовому засіданні. З пояснень вбачається, що Державна податкова інспекція у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області - ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наведених нижче підстав. ДПІ у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській області було визначено [PERSON] податкове зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб згідно податкових повідомлень-рішень форми «Ф» №7337-15 від 20.06.2014 року на суму 74504, 18 гри. за 2014р., № 8545648 від 31.08.2015 року на суму 86549,55грн. за 2015рік № 2057-1305 та від 05.07.2016 року на суму 124025,51грн. за 2016 рік. 17 квітні 2017 року Головне управління ДФС у Рівненській області звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до [PERSON] про стягнення податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб в сумі 285079,24 грн. 22 травня 2017 року Рівненським окружним адміністративним судом у справі №817/569/17 прийнято постанову про задоволення позову контролюючого органу. Рішення звернуто до виконання. Станом на 2018 рік за [PERSON] рахується податковий борг з орендної плати з фізичних осіб в сумі 629369,69 грн. Ухвалою суду від 17.07.2017 року у справі відкрите провадження, призначений судовий розгляд справи. За клопотанням представника відповідача до участі у справі ухвалою суду від 15.11.2018р. допущено третю особу без самостійних вимог ДПІ у м.Рівне ГУДФС у Рівненській області. Ухвалою суду від 28.03.2018р. провадження у справі зупинене за клопотанням представника відповідача до набрання законної сили рішенням у справі за позовом Головного управління ДФС у Рівненській області до [PERSON] про стягнення податкового боргу, яка розглядалася в апеляційному порядку. У зв`язку з надходженням до суду постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018р., ухвалою суду від 04.09.2018р. провадження відновлене. Ухвалою суду від 06.09.2018р. задоволено клопотання представника позивача Рівненської міської ради та зупинене провадження у справі до розгляду в апеляційному порядку адміністративної справи за позовом Головного управління ДФС у Рівненській області до [PERSON] про стягнення податкового боргу. Ухвалою суду від 07.10.2019р. поновлене провадження у справі оскільки обставини, що були підставою зупинення провадження, відпали. Ухвалою суду від 08.12.2020р. відмовлено представнику відповідача адвокату Таборовцю А.П. у задоволенні клопотання про залишення позову без руху. На підтвердження своїх доводів представник позивача подав до суду додаткові письмові докази судові рішення у справі № 817/569/17 за позовом Головного управління ДФС у Рівненській області до [PERSON] про стягнення податкового боргу: постанову від 22 травня 2017 року Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/569/17 ; постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018р. справі № 817/569/17; рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.03.2019р. у справі № 817/569/17; постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019р. справі № 817/569/17. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Згідно ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади. Статтею 93 ЗК України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою. Відповідно до ст. 206 вказаного Закону, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Стаття 24 вказаного Закону, визначає права та обов`язки орендодавця, зокрема, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною 1 ст. 96 ЗК України встановлено, що землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Статтею 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених поговором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є - систематична несплата земельного податку або орендної плати (пункт «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України). Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. У той же час, ч. 2 ст. 83 ЗК України передбачено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності (ч. 1 ст. 84 ЗК України). Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Судом встановлено, що рішенням Рівненської міської ради № 929 від 19.07.2007, 06.11.2007 між Рівненською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 10339 м.кв. по [ADDRESS] . Вказаний договір 29.11.2007 зареєстровано у Рівненській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 040758300268. Згідно умов вказаного договору, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 10339 кв.м. Пунктом 9 Договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка передається в оренду, становить 2 875 598,38 гривень. Орендна плата вноситься орендарем виключно в грошовій формі. Розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 28 755,98 грн. Річна орендна плата не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється законодавством України. Рішенням Рівненського міського суду від 05.12.2013 по справі № 569/17051/13-ц до п. 9 вищевказаного договору внесено зміни і викладено його в наступній редакції: «Розмір орендної плати в рік за земельну ділянку становить 108 190, 98 грн. Пунктом 10 Договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Згідно п. 1 .1 Договору орендна плата сплачується Орендарем рівними частинами у два строки - до 15 серпня та 15 листопада щорічно. Про передачу Відповідачу вказаної у договорі земельної ділянки в оренду свідчить акт приймання - передачі земельної ділянки. Пунктом 35 Договору визначено, що його дія припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Рішенням Рівненського міського суду від 05.12.2013р. задоволено позов Рівненської міської ради та внесено зміни у договір оренди землі від 29.11.2007р. № 040758300268, укладений між Рівненською міською радою та [PERSON] , ухвалено п.9 Договору викласти в наступній редакції: "розмір орендної плати в рік за земельну ділянку становить 108190,98 грн." Разом з тим, судом встановлено, що в період часу з 2013 року по даний час відповідачем належним чином зобов`язання по сплаті орендних платежів не виконуються. Так, упродовж вказаного періоду, орендарем жодного разу не сплачено орендну плату за землю та згідно інтегрованої картки платників податків сума заборгованості по орендній платі [PERSON] станом на 31.12.2016 становить 497 902,65 грн. Нарахування вищевказаної заборгованості підтверджується інформацією ДПІ у м.Рівне №3402/17-16-13-05 від 25.04.2017, інформацією ДПІ у м.Рівне №3969/17-16-13-05 від 24.05.2017 та інформацією, яка міститься в інтегрованій картці платника податків. Так, судом встановлено, що постановою від 22 травня 2017 року Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/569/17 , яка була скасована постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018р. - з [PERSON] було стягнуто податковий борг з орендної плати за земельну ділянку в сумі 285079,24 грн. Вирішуючи даний спір спір після скасування постанови апеляційним судом, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29.03.2019р. у справі № 817/569/17, залишеним в силі постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019р. справі № 817/569/17, було стягнуто податковий борг з орендної плати за земельну ділянку в сумі 285079,24 грн. Отже, судовими рішеннями підтверджено ухилення [PERSON] від виконання умов договору оренди та оплати орендної плати впродовж тривалого періоду часу , а саме за період з 2014-2016 роки , що є систематичним ухиленням від виконання зобов"язань за договором. Таким чином, відповідачем, всупереч умовам договору та приписам ст. 96 ЗК України, без належних на те підстав, не сплачувалась орендна плата за користування земельною ділянкою, та ця несплата носить системний характер, що свідчить про порушення істотних умов договору. Систематична повна або часткова несплата орендних платежів за земельну ділянку порушує права орендодавця на своєчасне та в повному обсязі отримання орендної плати та є безумовною підставою для розірвання договорів оренди землі. Так, у постанові ВС Об"єднаної палати КЦС від 06.03.2019р. у справі № 183/262/17, Верховний суд прийшов до наступних висновків: Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду у справі за № 183/3653/16 від 01.07.2020р. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Надані відповідачем суду письмові докази з яких вбачається, що на орендованій земельній ділянці знаходяться об"єкти нерухомості належні йому на праві приватної власності, суд до уваги як доказ у даному спорі не приймає, оскільки, наявність нерухомого майна дає право відповідачу у інший , передбачений законом спосіб (власність, користування тощо) вирішувати питання про земельну ділянку на якій вони розміщені. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява про розірвання договору оренди землі, площею 10339 кв.м. по [ADDRESS] від 06.11.2007, укладеного між Рівненською міською радою та [PERSON] , зареєстрованого 29.11.2007 у Рівненській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» за № 040758300268 доведена належними, допустимими та достатніми доказами, а тому підлягає до задоволення. За приписами ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендареві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Пунктом 31 договору сторони погодили, що після припинення дії договору оренди орендар зобов`язаний повернути земельну ділянку Орендодавцю у стані, придатному для її подальшого використання після припинення або розірвання договору, у зв`язку з чим, договір оренди землі №4 від 15.10.2014 підлягає розірванню на підставі ст. 32 Закону України «Про оренду землі», пункт «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України, ст. 651 ЦК України та як наслідок, земельна ділянка - поверненню. Оскільки суд прийшов до висновку про розірвання договору оренди, то вимога про зобов`язання [PERSON] повернути Рівненській міській раді земельну ділянку, загальною площею 10339 кв.м. нормативна грошова оцінка якої становить 2 875 598,38 гривень, що розташована за адресою: [ADDRESS] у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому її було одержано в оренду, шляхом підписання акту приймання - передачі підлягає до задоволення Відповідно до ст. 141 ЦПК, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору підлягають до стягнення з відповідача . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved