Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтував тим, що він проживає разом зі своєю дружиною [PERSON] та малолітнім сином [PERSON], [INFO], у власній трикімнатній квартирі, розташованій за адресою: м.Херсон, вул.І.Богуна (Ілліча), 91, кв.143, на дев'ятому поверсі дев'ятиповерхового будинку. Над квартирою позивача розташовані технічні приміщення горища, які використовуються для обслуговування даху та комунікаційних систем будинку. Після придбання вказаної квартири позивачем у всій квартирі були виконані ремонтні роботи. 26.10.2016 року після запуску системи централізованого опалення квартиру, яку здійснювало ОСББ "Таврія", позивача залило водою, яка текла зі стелі, світильників, по стінам, міжкімнатним дверям. 26.10.2016 року комісією у складі Голови ОСББ «Таврія» [PERSON] та старшої по під'їзду [PERSON] було складено [PERSON] про залиття, аварію, що трапилося на системі центрального опалення №163/172, відповідно до якого було встановлено, що о 10:00 годині ранку в під'їзді №4 будинку №91 по вул.Ілліча, ([PERSON]) на горищі, у квартирі №143 сталася аварія на системі центрального опалення. 28.10.2016 року позивач звернувся до судового будівельно-технічного експерта [PERSON] з метою розрахунку вартості ремонтних робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень, спричинених залиттям квартири №143 в житловому будинку №91 по вулиці І.Богуна (Ілліча) в м. Херсоні. Відповідно до висновку експертного дослідження №79 від 02.11.2016 р., вартість ремонтних робіт приміщень квартири №143 житлового будинку №91 по вул.І.Богуна (Ілліча) у місті Херсоні, які необхідно виконати для усунення виявлених пошкоджень, спричинених залиттям, станом на жовтень 2016 року становить 79507 гривень. Крім цього, залиттям квартири позивачу була спричинена моральна шкода, яку позивач оцінює в 10000 гривень. У звязку з цим, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Таврія» на свою користь компенсацію за завдану матеріальну (майнову) шкоду в розмірі 79507 гривень та за спричинену моральну (немайнову) шкоду в розмірі 10000 гривень. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Позивач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законо порядку. Представник відповідача в судове засідання не зявився, двічі надавав заяви про відкладення судового засідання у звязку з хворобою голови ОСББ «Таврія», однак жодного разу не надав суду доказів на підтвердження поважності причини неявки представника відповідача в судове засідання, тому суд вважає неявку представника відповідача в судові засідання з неповажних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 13.02.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.11-12). Згідно довідки про склад сімї від 01.06.2017 року ОСББ «Таврія» за адресою: [ADDRESS] проживають: [PERSON] власник квартири, [PERSON] дружина, [PERSON] син. Відповідно до акту від 26.10.2016 року ОСББ «Таврія» 26 жовтня 2016 року приблизно о 10:00 годині ранку в підїзді №4 будинку №91 по вулиці Ілліча ([PERSON]) на горищі, у квартирі №143 сталася аварія на системі центрального опалення. При скиданні повітря з системи центрального опалення над квартирою №143 був розірваний шланг з повітрям, що призвело до залиття горища. Вода пройшла крізь перекриття і потрапила в квартиру №143 (а.с.13). Відповідно до довідки виконавчого комітету Херсонської міської ради від 05.12.2016 року, Статуту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Таврія", акту приймання- передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс ОСББ "Таврія" є утримувачем будинку №91 по вулиці Ілліча ([PERSON]) в м.Херсоні, в якому знаходиться квартира позивача (а.с.72, 96-108, 109). З розрахункової книжки [PERSON], що мешкає за адресою: м.Херсон, вул.Ілліча ([PERSON]), 91, кв.143 в м.Херсоні, вбачається, що саме ОСББ "Таврія" він сплачує експлуатаційні витрати на утримання будинку, в якому знаходиться його квартира (а.с.114-122). Згідно висновку №79 експертного дослідження експерта [PERSON] від 02.11.2016 року вартість ремонтних робіт приміщень квартири №143 житлового будинку №91 по вулиці І.Богуна (Ілліча) у місті Херсоні, які необхідно виконати для усунення виявлених пошкоджень, спричинених залиттям, станом на жовтень 2016 року становить 79507,00 гривень (а.с.16-50). Допитані в судовому засіданні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили факт залиття квартири позивача 26.10.2016 року, вказали на пошкодження квартири в результаті залиття вздуття ламінату, плями від іржавої води на шпалерах, пошкодження шпалер. Зазначили, що перед залиттям квартири позивач зробив капітальний ремонт у квартирі. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушенні, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. При цьому в деліктних правовідносинах на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Згідно із ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Наведене свідчить про те, що цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до ст. 1 Закону України від 24 червня 2014 року «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Згідно із ч. 6 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до п.п. 2, 5, 7, 10 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на експлуатуючій організації, як на виконавцеві послуг, лежить обов'язок здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримуватив належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Отже, що позивачі довели свої позовні вимоги наявними у матеріалах справи експертним дослідженням, фотознімками ,показаннями свідків. Натомість відповідач, відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, це не спростував і не довів відсутність своєї вини. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, а також внаслідок ушкодження здоров'я. Відповідно до ч. 3 цієї ж розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконним діями або бездіяльністю інших осіб». Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати зокрема у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, суд дійшов переконання, що окрім матеріальної шкоди позивачу була завдана і моральна шкода, яка виразилась в тому, що йому доводиться мешкати у квартирі, яка пошкоджена, має поганий вигляд, необхідно робити ремонт підтоплених приміщень, був порушений уклад життя позивача, що спричинило виникнення у нього переживань з цього приводу. Але заявлена моральна шкода позивачем в сумі 10000,00 гривень на думку суду є завищеною, тому дана сума підлягає зменшенню до 2000,00 гривень. Також, відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. З урахуванням того, що під час звернення до суду з позовом, позивачем були понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1346,34 гривень, у відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1346,34 гривень.

Outcome: partial