Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

09 січня 2018 року позивач звернувся до суду із даним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 06 травня 2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року найменування позивача - закрите акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" змінено на публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", у зв'язку з чим публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк". [PERSON] зобовязання перед банком не виконав, внаслідок чого станом на 31 жовтня 2017 року виникла заборгованість в сумі 21476,03 грн. З даної суми 2649,79 грн. - заборгованість за кредитом, 17565,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) в сумі 250 грн., штраф (процентна складова) - 1010,76 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати в розмірі 1600 грн. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про місце, дату і час розгляду справи судовою повісткою, надісланою рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. Про причину неявки суд не повідомив. Клопотання про розгляд справи без його участі не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до заяви від 06 травня 2008 року [PERSON] погодився з тим, що ця заява разом із пам'яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також з тарифами, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.10-15). Із п.1.1. Статуту публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" вбачається, що найменування банку - закрите акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" змінено на публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк". У зв'язку з чим публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (а.с. 21). Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між сторонами договору. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором станом на 31 жовтня 2017 року виникла заборгованість в сумі 21476,03 грн. З даної суми 2649,79 грн. - заборгованість за кредитом, 17565,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) в сумі 250 грн., штраф (процентна складова) - 1010,76 грн. (а.с.6-7). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п.п. 6.5, 8.6 умов і правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором; у випадку виникнення прострочених зобов'язань більше ніж на 30 днів, клієнт оплачує банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Пунктом 9.12 передбачено, що договір діє протягом 12 місяців, якщо жодна сторона не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Статтями 526, 527, 530 ЦК України, передбачено, що зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що [PERSON] порушив умови даного договору, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, тому її разом із процентами за користування кредитом та штрафом (процентна складова), слід стягнути з відповідача. Однак, судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості позивач також просить стягнути з відповідача штраф (фіксована частина). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6 - 2003 цс 15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача фіксованого штрафу в розмірі 250 грн. не відповідає визначеному законом змісту цього поняття та його правовій природі як грошової суми, що обчислюється відповідно до ч.2 ст. 549 ЦК України та носить імперативний характер, у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а тому підстав для її стягнення немає, оскільки встановлення розміру штрафу як неустойки у фіксованій твердій грошовій сумі законом не передбачено. Відповідно до ч. 2 ст. 550 ЦК України, проценти на неустойку не нараховуються. Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути заборгованість 21226,03 грн., яка складається з наступного: 2649,79 грн. - заборгованість за кредитом, 17565,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штраф (процентна складова) - 1010,76 грн. Отже, позов слід задовольнити частково. Оскільки, позов задоволено частково, тому судові витрати на користь позивача слід присудити пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, однак не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Outcome: partial