Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

09.12.2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 6 244,05 грн. , моральну шкоду в розмірі 15 000,00 грн., судовий збір у розмірі 230,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18 серпня 2013 року о 14.20 год. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 21053 д/н [NUMBER] по просп. Повітрофлотському,19 в м. Києві, не впоравшись з керуванням, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем позивача Renault Kango д/н [NUMBER], внаслідок чого автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 10.09.2013 року [PERSON] було визнано винним у вчинені ДТП, що сталася 18.08.2013 року та піддано до адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. Згідно Звіту № 1145 від 04.09.2013 року про оцінку автомобіля "Renault Kango", держаний реєстраційний номер [NUMBER], розмір завданого [PERSON] матеріального збитку складає 14 226,82 грн. Страховою компанією "Княжа" було відшкодовано 7 982,77 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача, як винної особи спричинені збитки в повному розмірі для відновлення первинного стану пошкодженого автомобіля , що становить 6 244, 05 грн. ( 14226,82 грн.-7 982,77 грн.=6 244,05 грн.). Також позивач зазначив, що внаслідок ДТП, він зазнав моральних страждань, а тому просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 15000, 00 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Зазначив, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була забезпечена Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ/0830973, укладеним з ПАТ «Українська страхова компанія Княжа вієнна іншуранс груп», ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілих встановлений в розмірі 50 000,00 грн., за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю - в розмірі 100 000,00 грн. Вважає, що підстав для стягнення матеріальної шкоди у вказаному позивачем розмірі, не має. Разом з тим погодився, що позивачу спричинено моральну шкоду внаслідок ДТП, проте вважає, що розмір моральної шкоди є завищеним. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 серпня 2013 року о 14.20 год. по просп. Повітрофлотському, 19 в м. Києві, відбулася ДТП за участю автомобіля ВАЗ 21053 д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Renault Kango д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва 10.09.2013 року Д»яченка С.О. було визнано винним у вчинені ДТП, що сталася 18.08.2013 року та піддано до адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. (а.с.43). Підставою для звільнення від доказування, згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, є вирок суду у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.6 Постанови ПВСС України за №4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" зазначено, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З матеріалів справи встановлено, що на момент ДТП автомобіль Renault Kango д/н [NUMBER] перебував у володінні позивача на відповідній правовій підставі та узгоджується з вимогами ст. ст. 386, 395, 396 ЦК України ( а.с. 33). Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була забезпечена Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ/0830973, укладеним з ПАТ «Українська страхова компанія Княжа вієнна іншуранс груп», ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілих встановлений в розмірі 50 000,00 грн., за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю - в розмірі 100 000,00 грн. (а.с. 39). Статтею 988 ЦК України встановлено обов'язки страховика перед страхувальником, відповідно до них страховик у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Також цією статтею визначено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Згідно ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Встановлено, що позивач звернувся до ПАТ «Українська страхова компанія Княжа вієнна іншуранс груп» з поясненнями щодо події та згідно звіту № 1145 від 04.09.2013 року складеного СПД «[PERSON]» позивачу було виплачено спричинену матеріальну шкоду в розмірі 7 982,77 грн. без ПДВ на розділ запчастини, що не заперечувалось позивачем в суді ( а.с. 32-33,35,38). В листі ПАТ «Українська страхова компанія Княжа вієнна іншуранс груп» від 15.10.2013 року зазначено, що сума ПДВ буде доплачена позивачу лише за умови документально підтвердженого проведення ремонту транспортного засобу платником ПДВ, а саме акт виконаних робіт і документ про фактичну оплату ремонту. Позивач просить стягнути з відповідача матеріальні збитки в розмірі 6 244,05 грн., що складають різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля, яка становить 14 226,82 грн. та виплаченою позивачу сумою ПАТ «Українська страхова компанія Княжа вієнна іншуранс груп» в розмірі 7 982,77 грн. Суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивач в цій частині, виходячи з наступного. Відповідно до п.16 Постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" передбачено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 29 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховою компанією у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Встановлено, що позивач виплату страхового відшкодування ПАТ «Українська страхова компанія Княжа вієнна іншуранс груп» не оскаржував та відповідно з вимогою про виплату 6 244,05 грн., в т.ч. ПДВ, після часткового здійснення відновлення транспортного засобу , не звертався. Дані обставини визнані позивачем, як і обставини того, що останній погодився з сумую страхового відшкодування. Доказів здійснення проведення ремонту транспортного засобу платником ПДВ, акт виконаних робіт чи платіжні документи про фактичну оплату ремонту тощо, як і доказів, що позивачем понесені витрати на відновлення транспортного засобу у сумі 6 244, 05 грн., суду не надано. Крім того, згідно вказаного вище звіту вбачається, що при визначені матеріального збитку завданого позивачу, втрата товарної вартості, не нараховувалася. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин, суд вважав, що вимоги в цій частині позову позивачем не доведені, а тому не знаходить підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача матеріальних збитків в розмірі 6 244,05 грн. в порядку ст. 22, 1166,1187,1188 ЦК України . Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 15 000,00 грн., слід зазначити. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з засад розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. А тому, з урахуванням перенесених моральних страждань, суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229,40 грн. З огляду на викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial