Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

У червні 2021 року позивач АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" звернувся до суду із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь АТ "Державний ощадний банк України" заборгованість за договором про споживчий кредит №19570328607 від 11 лютого 2020 року у розмірі 60 306,14 грн. та судові витрати у розмірі 2270 грн. В обгрунтування позовних вимоз зазначає, що відповідно до заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 05 лютого 2020 року згідно з умовами договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) [PERSON] відкритий поточний рахунок № [NUMBER] . Від відповідача отримано кредитну заяву № 784177356 від 05.02.2020, з метою отримання ним кредиту. 11 лютого 2020 року між сторонами укладений договір про споживчий кредит №19570328607 та відповідачу надано кредит на споживчі цілі в розмірі 65 000 грн. строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 10 лютого 2025 року, із сплатою фіксованої процентної ставки за користуванням отриманим кредитом в розмірі 56 % річних. [PERSON] прийняв на себе зобов"язання здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1083,33 грн. та сплату процентів нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця наступного за звітним, починаючи з березня 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності визначеної договором. Банк свої зобов"язання за договором виконав в повному обсязі, а саме - відкрив відповідачу рахунок в гривнях та видав платіжну картку. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 26.05.2021 має заборгованість у сумі 60 306,14 грн., з них: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 50 916,71 грн.; заборгованість по сплаті процентів - 9 122,35 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 126,21 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 40,37 грн.; витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 23,00 грн.; витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 77,50 грн. Ухвалою суду від 07.06.2021 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін на 09 год. 30 хв. 29 червня 2021 року, яке неодноразово відкладалось. 29.06.2021 відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки позивачем не підтверджено факти надання йому грошових коштів, невиконання умов кредитного договору. Відсутній детальний розрахунок заборгованості, з якого було б зрозуміло виходячи з яких обставин формувалися суми грошових коштів, які просить стягнути позивач. В матеріалах справи відсутні оригінали кредитного договору та додатку №1 до даного договору, копія та оригінал додатку №2 до споживчого договору, який передбачений п.12.7 вказаного договору як його невід"ємна частина. Копія додатку №1 - таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит станом на 11.02.2020 він не бачив та не отримув, під ланим документом не його підпис. Враховуючи, що він з графіком платежів, який являється невід"ємною частиною договору та додатком №1 до договору, він не ознайомлений та не підписував його, тому вважає, що договір про споживче кредитування, який було укладено не містить вимог передбачених ст.12 ЗУ "Про споживче кредитування". Згідно п.п. 2.4.2 та 2.4.3 договору проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, що суперечить фактичному нарахуванню процентів та зазначеному у додатку №1, оскільки за таким методом сума процентів повинна кожного місяця зменшуватись, а не бути різною кожен місяць, тому банк ввів його в оману та застосував нечесну підприємницьку практику, яка заборонена ст.19 ЗУ "Про захист прав споживачів". Також, банк ввів його в оману щодо розміру щомісячних платежів, так як графіку платежів він не отримував та не підписував, та відповідно усних розрахунків під час узгодження даного договору було встановлено, що сума платежу не повинна була перевищувати 3000 грн. на місяць. Однак суми щомісячних платежів були різними і більшими, тобто банк ввів його в оману та застосував нечесну підприємницьку практику, яка заборонена ст. 19 ЗУ "Про захист прав споживачів". Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, оскільки 20.09.2021 сплатив кредит в сумі 3100 грн., а 04.10.2021 - 1400 грн., про що надав виписку з рахунку. З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення за правилами спрощеного позовного провадження. Судом встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту), кредитної заяви 784177356 та договір про споживчий кредит № 19570328607 від 05 лютого 2020 року, відповідачу відкритий поточний рахунок № [NUMBER] , надано кредит на споживчі цілі в розмірі 65000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 10 лютого 2025 року, із сплатою фіксованої процентної ставки за користуванням отриманим кредитом в розмірі 56 % річних. Згідно розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов"язання згідно з кредитним договором № 19570328607 від 11.02.2020, станом на 26.05.2021, заборгованість [PERSON] становить 60 306,14 грн., яка складається із: - заборгованості за основним боргом (кредитом) - 50 916,71 грн.; - заборгованості по сплаті процентів - 9 122,35 грн.; - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 126,21 грн.; - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 40,37 грн.; - втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 23,00 грн.; - втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 77,50 грн. Відповідно п.п.4.3.1. - 4.3.2. вказаного кредитного договору позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим договором зобов`язання. У строки, обумовлені цим договором повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором. Згідно п.4.3.3. договору, у випадку порушення умов договору позичальник зобов`язаний достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. З ч.1 ст.1049 ЦК України вбачається, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до роз`яснень, які викладені у п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст.526, 599 ЦК України. АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" свої зобов"язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме відкрив поточний рахунок в гривнях та видав кредит, метою якого є споживчі потреби, у розмірі 65 000 грн. У той же час, з матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 26.05.2021 становить 60 306,14 грн., з них: - заборгованість за основним боргом (кредитом) - 50 916,71 грн.; - заборгованість по сплаті процентів - 9 122,35 грн.; - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 126,21 грн.; - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 40,37 грн.; - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 23,00 грн.; - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 77,50 грн. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З виписки по картковому рахунку [PERSON] вбачається, що в рахунок кредиту 20.09.2021 було зараховано 3100 грн., а 05.10.2021 - 1400 грн., всього 4500 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що з суми заборгованості за основним боргом (кредитом) 50 916,71 грн. слід відрахувати 4500 грн. Оскільки [PERSON] не виконав умови кредитного договору та не сплатив заборгованість в добровільному порядку, суд вважає стягнути з нього на користь позивача примусово заборгованість в сумі 55806 грн. 14 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір", із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2270 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (55806,14/60306,14) * 2270,00 = 2100 грн. 61 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial