Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] , 3-ті особи МКП «ЖЕК№5», виконком Вінницької міської ради про визнання осіб такими, що втратили проживання в житловому помешканні, мотивуючи позовні вимоги тим, що згідно рішення Староміського районного суду м.Вінниці від 31.07.2007 року визнано недійсним п.1.305 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №385 від 24.05.1996 року Про приватизацію державного житлового фонду м. Вінниці та про передачу у приватну спільну власність [PERSON], та [PERSON], квартири [ADDRESS], визнано недійсним Свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] від 24.05.1996 року, видане [PERSON], та [PERSON]Д виконавчим комітетом Вінницької «міської ради, визнано за позивачем право користування двокімнатною квартиру [ADDRESS] та право на приватизацію. На підставі рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 31.07.2007 року позивач 16 квітня 2008 року зареєструвався в спірній квартирі і з того часу постійно в ній проживає. Окрім нього в даній квартирі зареєстровані його колишня дружина [PERSON], та син [PERSON], з січня 1995 року. Квартира перебуває на балансі МКП «ЖЕК №5», особовий рахунок відкритий на [PERSON] З часу реєстрації і вселення в спірну квартиру позивач постійно проживає в ній та користується жилим приміщенням як член сімї та виконує інші зобовязання, що випливають із договору найму житлового приміщення. Позивач зазначає, що [PERSON], та [PERSON], хоч і прописані в квартирі [ADDRESS], однак в ній постійно не проживають та не користуються житлом. Даний факт підтверджується актом МКП «ЖЕК №5» також можут ь підтвердити свідки.У звязку з зазначеним, позивач просить суд визнати [PERSON], та [PERSON], такими, що втратили право користування квартирою №52 в будинку №62, по вул. Тимощука в м. Вінниці, у звязку з відсутністю в ній понад шести місяців без поважних причин, зобовязати виконком укласти із ним договір найму спірної квартири та відкрити на його імя особовий рахунок. В процесі розгоду справи позивач [PERSON] подав заяву про залишення його позовни вимог про зміну договору найму житлового помешкання і ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2017 року його вимога була задоволена. Під час судового розгляду справи [PERSON]. та [PERSON], подали до суду зустрічний позов до [PERSON], про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та зобовязання вчинити дії, який мотивований тим, що з часу звернення [PERSON] до суду з первісним позовом, він змінив замок у дверях, чим обмежив доступ до квартири [ADDRESS], що зафіксовано поліцією, яку викликав [PERSON], який 22 листопада 2016 року, повернувшись з відрядження не зміг від своїм ключем двері квартири, в наслідок чого не зміг взагалі попасти в квартиру. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та його представник позовні вимоги підтримали, аргументуючи їх мотивами, викладеними в позові, просили позов задовольнити. Відповідачі по первісному позові та позивачі за зустрічним позовом та їх представники заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини викладені в запереченнях, зазначивши, що вони періодично мешкають в спірній квартирі, однак не з власної волі, через конфліктну поведінку позивача, який погрожує їй фізичною розправою, через боязнь за власне здоровя та життя, вимушені покидати власне помешкання та проживати періодами окремо, у знайомих та близьких людей.Вони періодично сплачують з а комунальні послуги , що надаються у спірній квартирі. Крім того, за останні роки погіршився стан здоров'я матері [PERSON], тому вона змушена піклуватися про неї та періодично відвідувати її у м. Івано-Франківськ. Зустрічні позовні вимоги підтримали в повному обсязі із підстав, викладеній в позовній заяві та просили їх позов задовольнити. Представник органу опіки та піклування ВМР [PERSON] вказала, що позивач є обмежено дієздатним. В задоволенні подання лорану опіки та піклування ВМР про призначення [PERSON] пікуном [PERSON] рішенням В10.06.2016 року відмовлено . На різі [PERSON] відмовляжється від призначення опікуна. В задоволенні позовних вимог [PERSON] покладалась на думку суду. Представник відповідача виконкому Вінницької міської ради [PERSON] покладався на думку суду. Представник третьої особи МКП «ЖЕК №5» при розгляді справи по суті покладався на розсуд суду при вирішенні даного спору, вказала, що довгий час між сторронами існють спори що до житлоового помешкання. Працівниками МКП "ЖЕК №5" складались акт про відсутність та присутність мешканців в квартирі [ADDRESS]. Достовірних відомостей про те хто мешканає в квартирі, причини відсутності тощо вона не має. Свідок [PERSON], суду пояснила, що сторони конфліктують, часто викликають поліцію. [PERSON] знає на протязі 2-х років і він кожен раз скаржиться на порушення його прав колишньою дружиною і сином. В одній кімнаті спірної квартири вона бул в грудні 2016 року, при цьому не бачил жіночогоодягу та того, що видавало проживання жінки. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом сторін та йому відомо, що між сторонами вже довгий час існують конфлікті відносини, за для залагодження яких час від часу вони викликають поліцію. Сина [PERSON], та дружину [PERSON], ніколи не бачив щоб жили у квартирі. Був у квартирі, але речей там ні дружини ні сина позивача він бачив. Друга кімнт квартири була зачинена. Свідок [PERSON], пояснив, що між сторонами конфліктні відносини вже довгий час. Замок позивач поміняв, оскільки були поламані двері. У квартирі він був неодноразово, проте ні дружини, ні сина він там не бачив, також не бачив їх речей, також зазначив, що у всіх кімнатах квартири він не був, оскільки одна кімната зачинена на замок. Суд дослідив докази: -копія пенсійного посвідчення [PERSON], інваліда 2 групи (на а.с. 6); -копія рішення Вінницького міського суду від 10.06.2016 року (на а.с. 7-9), відповідно до якого в задоволенні подання органу опіки та піклування ВК ВМР і інтересах обмежено дієздатного [PERSON], про призначення [PERSON], піклувальником [PERSON] відмовлено; -Акт МКП «ЖЕК №5» №199 від 10.08.2016 року (на а.с. 10), відповідно до якого сусіди [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідчили, що за адресою: м.Вінниця, вул. Гальчевського 62/53 зареєстровані, але не проживають [PERSON], [PERSON] -Копія особового рахунку (на а.с. 11), відкритий на [PERSON]; -копія ухвали Вінницького міського суду від 25.06.2014 року № 127/13376/14-к (на а.с. 12), відповідно до якої накладено арешт на мебельний гарнітур, двох спальний диван, 10 метрів лінолеуму, набір кухонних меблів, килими, телевізор, холодильник, люстру хрустальну, які перебувають у володінні [PERSON]; -копія рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 09.11.2007 року (на а.с. 25), відповідно до якого [PERSON], поновлено у дієздатності; -копія рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 31.07.2007 року (на а.с. 26-29), відповідно до якого визнано недійсним п.1.305 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №385 від 24.05.1996 року Про приватизацію державного житлового фонду м. Вінниці та про передачу у приватну спільну власність [PERSON], та [PERSON], квартири [ADDRESS], визнано недійсним Свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] від 24.05.1996 року, видане [PERSON], та [PERSON]Д виконавчим комітетом Вінницької «міської ради, визнано за позивачем право користування двокімнатною квартиру [ADDRESS] та право на приватизацію; -заяви [PERSON], (на а.с. 46-47) про призначення житлової субсидії; -акти МКП «ЖЕК №5» №199 від 10.08.2016 року, № 173 від 25.12.2013 року, № 87 від 23.03.2015 року (на а.с. 49-51), відповідно до яких зазначено що за адресою: м.Вінниця, вул.. Гальчевського 62/53 зареєстровані, але не проживають [PERSON], [PERSON] -[PERSON] заступника Вінницького міського голови від 08.09.2016 року (на а.с. 52), в якому зазначено, що відповідно до довідки про скла сімї у квартирі [ADDRESS], зареєстровані троє осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON]; -Копія рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2015 року № 127/9191/13-ц (на а.с. 63-65), відповідно до якого [PERSON], взнано обмежено дієздатним; -Копії повідомлень 1-го міського відділу міліції УМВС України у Вінницькій області від 02.09.2008 року № 8336 та № 8339, від 25.02.2013 року №1395в, від 01.04.2013 року№2214в, від 09.09.2013 №6928в, від 11.10.2013 року, від 05.04.2013 року; від 04.12.2013 року № 9644в; від 04.12.2013 року № 111-15, від 04.12.2013 року № 9622в, від 20.05.2015 року № 1/Ш-1230 (на а.с. 71-77); -Копія заяви [PERSON] від 01.04.2016 року вхід. №549 до ПАТ «Вінницягаз» на встановлення лічильника (на а.с 79); та копія відповіді ПАТ «Вінницягаз» від 29.04.2016 року вих. № 04/1 -10-2024 (на а.с. 80); -Копія відповіді Департаменту соціальної політики від 20.05.2016 року «ІІІ-08-38247 (на а.с. 81); -Копія відповіді Виконавчого комітету BMP від 12.05.2016 року №11101-35170/10010 (на а.с. 82); -Копія довідки оборотна відомість наданий КП обчислювальний центр ЖКГ місті Вінниці за період з 2014 року по 2016 рік включно, копії квитанцій щодо сплати за Інтернет провайдеру та копії розрахункових книжок щодо оплати комунальних послуг, заповнені власноруч та оплачені особисто [PERSON]В (на а.с. 83-115).; -Копія відповіді МКП ЖЕК №5 вих. № Ш -250 від 29.12.2015 року. -Копія довідки Опікового відділення ОКЛ м. Івано Франківськ за період перебування [PERSON] у відділенні реанімації з 30.05.2016 року по 18.07.2016 року, з 19.07.2016 року по 08.08.2016 року (на а.с. 118-119); -Копії проїзних документів [PERSON] (на а.с. 120-122) -Акт МКП ЖЕК №21 від 28. 08.2008 pоку та акт МКП ЖКК.№5 від 27.03.2013 року (на а.с. 129-130), відповідно до яких [PERSON], та [PERSON], проживають за адресою: [INFO]; -Копія рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 квітня 2013 року №127/3853/13-ц (а.с. 133-134), відповідно до якого в позові [PERSON], до [PERSON], ВК ВМР про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та про зміну договору найму житлового приміщення відмовлено та ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 05 червня 2013 вказане рішення (на а.с. 135-136) залишено без змін; -Копія рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2014 року №127/11050/14-ц (на а.с. 137-138), яким в позові [PERSON], до [PERSON], ВК ВМР про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та про зміну договору найму житлового приміщення відмовлено та ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 23.02.2015 року вказане рішення (на а.с. 139-140) залишено без змін; -Копія довідки про прийняття і реєстрацію заяви видана слідчим Вінницького ВГІ ГУНП у Вінницькій області 22.11.2016 року (на а.с. 195) за наслідками якої із [PERSON], було проведено бесіду профілактичного характеру; -Копія довідки ВМСШМД від 24.11.2016 року (на а.с. 194), відповідно до якої 22.11.2016 року до [PERSON], за адресою: м. Вінниця вул. Гальчевського, 62/53 зареєстрований виїзд бригади швидкої допомоги;. -Копія повідомлення ГУНП у Вінницькій області Вінницького відділу, поліції від 06.12.2016 року № 11393вш/200/05-2016. -Копія виписки №12910 із медичної карти стаціонарною хворого [PERSON] видана МКЛШМД від 28.11.2016 року та від 07.12.2016 року (а.с. 197-199). Вказані докази суд вважає належними, проте критично ставиться до досліджених в судовому засіданні копій акту, засвідченого 27.03.2013 р. підписами майстра МКП ЖЕК № 5 [PERSON] та начальника МКП ЖЕК № 5 [PERSON], та копію акту 173, засвідченого 25.12.2013 року, підписами майстра МКП ЖЕК № 5 [PERSON] та начальника МКП ЖЕК № 5 [PERSON], Акт МКП ЖЕК №21 від 28. 08.2008 pоку (на а.с. 10, 49-51, 129-130), оскільки відомості, зазначені в них, про проживання відповідачів [PERSON], [PERSON], різняться, та фактично спростовують одне одного. Також, суд не приймає до уваги пояснення свідків, які були допитані у судовому засіданні, оскільки вони не підтверджують факту відсутності відповідачів [PERSON], [PERSON]Д та факту їх перебування у квартирі за адресою: м. Вінниця вул. Гальчевського, 62/53, протягом шести місяців, тобто протягом терміну, зазначеного позивачем у позовній заяві, протягом якого [PERSON], [PERSON], були відсутня у помешканні та спростовуються матеріалами цивільної справи. Слід зазначити, що свідки в судовому засіданні пояснили, що особисто у всіх кімнатах спірної квартири не були, тому не могли підтвердити та спростувати факту наявності у квартирі речей [PERSON], та [PERSON], та їх постійного проживання у спірній квартирі. Свідки своїми показами лише підтвердили факт конфліктних відносини, які склалися між позивачем та відповідачами, негативне, агресивне ставлення\~\~[PERSON], по відношенню до [PERSON], [PERSON] Також вказані твердження позивача [PERSON], спростовуються наступними фактами, зокрема відповідач [PERSON], надала в судовому засіданні копії довідок - оборотна відомість надана КП обчислювальний центр ЖКГ в місті Вінниці за період з 2014 року по 2016 рік включно, копії квитанцій щодо сплати за Інтернет провайдеру та копії розрахункових книжок щодо оплати комунальних послуг, заповнені власноруч та оплачені особисто [PERSON]В (на а.с. 83-115) що посвічує факт оплати нею комунальних послуг. Окрім того, відсутність [PERSON] за місцем її реєстрації у звязку із перебуванням на лікуванні підтверджується випискою №12910 із медичної карти стаціонарною хворого [PERSON] виданої МКЛШМД від 28.11.2016 року та від 07.12.2016 року (а.с. 197-199), а також довідкою Опікового відділення ОКЛ м. Івано Франківськ за період перебування [PERSON] у відділенні реанімації з 30.05.2016 року по 18.07.2016 року, з 19.07.2016 року по 08.08.2016 року (на а.с. 118-119). Із досліджених в судовому засіданні доказів також було встановлено, що згідно рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 31.07.2007 року визнано недійсним п.1.305 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №385 від 24.05.1996 року Про приватизацію державного житлового фонду м. Вінниці та про передачу у приватну спільну власність [PERSON], та [PERSON], квартири [ADDRESS], визнано недійсним Свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] від 24.05.1996 року, видане [PERSON], та [PERSON]Д виконавчим комітетом Вінницької «міської ради, визнано за позивачем право користування двокімнатною квартиру [ADDRESS] та право на приватизацію; (а.с. 26-29). Отже вказана квартира відносить до комунальної власності. Із особового рахунку №215033 (а.с.11) вбачається, що [PERSON], є квартиронаймачем квартири м. Вінниця вул. Гальчевського (Тимощука), 62/53 на підставі ордера №0135 від 27.12.1994 року, у даній квартирі зареєстровані [PERSON], її син [PERSON], з січня 1995 року та бувший чоловік [PERSON], з квітня 2008 року. З пояснень відповідача [PERSON], вбачається, що за останній період часу погіршився стан здоров'я матері, тому вона змушена піклуватися про неї та періодично відвідувати її у Івано-Франківську, що підтверджується копіями проїзних документів, що містяться в матеріалах справи. Рішеннями Вінницького міського суду Вінниц у цивільних справах №127/3853/13-ц (а.с. 133-134), відповідно до якого в позові [PERSON], до [PERSON], ВК ВМР про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та про зміну договору найму житлового приміщення відмовлено та ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 05 червня 2013 вказане рішення (на а.с. 135-136) залишено без змін; та № 127/11050/14-ц (на а.с. 137-138), яким в позові [PERSON], до [PERSON], ВК ВМР про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та про зміну договору найму житлового приміщення відмовлено та ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 23.02.2015 року вказане рішення (на а.с. 139-140) залишено без змін, встановлено, що [PERSON] проживає у спір квартирі, оплачує комунальні послуги, однак через агресивну поведінку відносно неї з боку [PERSON]. з метою уникнення конфліктів та через острах за своє здоровя та життя вона змушена тимчасово залишати житло. Також встановлено, що [PERSON], та [PERSON], звертались до правоохоронних органів із заявами неправомірну поведінку [PERSON] з приводу погрози фізичної розправи з боку [PERSON] до [PERSON] та до [PERSON] Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Що стосується зустрічних позовних вимог [PERSON], та [PERSON], про усунення перешкод в користування квартирою шляхом вселення [PERSON], [PERSON], у спірну квартиру слід зазначити наступне. Як встановлено під час судового розгляду, позивач та відповідачі є членами однієї сім'ї, однак перебувають у конфліктних відносинах, що сторонами не заперечувалось, тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, вказана обставина доказуванню не підлягає. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON], та [PERSON], зареєстровані за адресою: в м. Вінниці в квартиру [ADDRESS]. Суд вважає, що [PERSON] [PERSON] не втратили зв"язку з житловим помшканнм, так вони частково спалачують вартість комунальних послуг по вказаній квартирі, періодично відвідують помешкання, тримають в квартирі свої речі та зачинили одну з кімнат, чим обмежили доступ сторонніх осіб. Коім того причиною періодичного непроживання [PERSON], та [PERSON]В у спірній квартирі є неприязні відносини між членами сім'ї та хворобливий стан [PERSON] В супереч вимог ст. 60 ЦПК України [PERSON] та [PERSON] не надали суду доказів стосовно доведення факту заміни замка в вхідних дверях квартири та інших перешкод, згідно яких вони не можуть користуватися житловим помешканням та потребують вселення. Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2015 року № 127/9191/13-ц, (а.с. 152-159), [PERSON], страждає на психічний розлад, який істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тому суд вважає, що висунувши позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні житловим помешканням шляхом зобов"язанн [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні квартирою 62 будитнку 53 по вул.Якова Гальчевського в м. Вінниці, в силу хворобливого стану [PERSON], є неналежним способом захисту права [PERSON] та [PERSON] Отже, в задоволенні вимог зустрічного позову належить відмовити. Виходячи зі змісту позовних вимог, суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із житлового законодавства, пов'язані з правом особи користуватися жилим приміщенням, в якому зареєстровано їх місце проживання, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Житловим та Цивільним кодексами України. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.04.1985 року, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ст. 1 Протоколу 1 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод та ч. 1ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частинами 2, 4 ст. 41 Конституції України, передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 1,9 ЖК УРСР, кожен має право на житло. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Пункт 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожній особі окрім інших прав право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобов'язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990 року). Згідно ч. 1ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Позивач [PERSON] не надав доказів того, що [PERSON], [PERSON] мають інше житлове помешкання у постійному користуванні чи на праві власності. Суд вважає, що [PERSON], [PERSON]Д, не втартили зв"язку з житловим помешканням, періодично сплачують комунальні послуги, не можуть користуватися житлом через об"єктивні причини в тому числі через хворобу матері [PERSON] та хворбливий стан [PERSON] . Так, згідно витягу з медичної картки стаціонарного хворого ( на а.с. 169), [PERSON]В, 21.11.2016 року потрапила на лікування з закритим переломом кісток носу зі зміщенням уламків через те, що, з її слів, отримала побутову травму - побив чоловік [PERSON] . Відомості проданний факт внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016020010009215 та розпочато досудове розслідування ( довідка на а.с. 193). Отже правових підстав для визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на проживання в [INFO] суд не вбачає Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, зясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні первісного та зустрічного позовів, оскільки позивачем не доведено факту постійного не проживання відповідачів у спірній квартирі, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження лише, те що позивачем створюються несприятливі умови для проживання у квартирі відповідачів, [PERSON] силу хворобливого стану не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими, та такими, що не підлягають до задоволення. На підставі викладеного

Outcome: dismissed