Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до головного редактора газети «Вісник Демидівщини», в якій просить надрукувати в районній газеті його статтю «Подушки та одіяла». В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він 18 вересня 2015 року звертався до головного редактора газети «Вісник Демидівщини» надрукувати на шпальтах районної газети статтю «Операція під кодовою назвою «Подушки та одіяла» з метою, щоб більше подібних негативних подій у державі не відбувалося. Під час розгляду справи в суді позивач та його представник збільшили розмір позовних вимог і просять зобов»язати редакцію газети опублікувати статтю «Операція під кодовою назвою «Подушки та одіяла» з редагуванням редакцією газети «Вісник Демидівщини» змісту статті, а також викладу обставин без зазначення імен, прізвищ та назв населеного пункту. Дану заяву обгрунтовував тим, що у даній статті викладені факти розподілу майна, спільно нажитого з колишньою дружиною. Метою публікації статті був намір захистити у майбутньому доброзичливих і культурних людей від недоброчесних та непорядних громадян на прикладі його життєвої ситуації, проте жодним чином не ображати його колишню дружину. Крім того зазначив, що можливо текст сформованої ним статті не відповідав вимогам редакції газети «Вісник Демидівщини», однак про такі обставини, підстави та причину відмови в публікації його статті відповідач мав би повідомити. Вважає, що бездіяльність редакції газети «Вісник Демидівщини», яка виражається у не опублікуванні його статті, порушує його право на свободу думки і слова. В судовому засіданні позивач повністю підтримав свій позов з підстав викладених у позовній заяві та додатково пояснив, що важко переживає за свої стосунки з колишньою дружиною, яка поступає по відношенню до нього непорядно. Тому і звернувся до редакції районної газети, щоб висвітлити в своїй статті негативну поведінку своєї колишньої дружити та її сина, бажав, щоб редактор висвітлила конкретні факти, що стосуються розподілу їхнього майна, судових справ, незаконної приватизації їхньої квартири та інше. Редактор йому відмовила та пояснила , що немає права друкувати ці обставини без згоди осіб, про яких йде мова у статті з викладом конкретних фактів, що стосуються їхнього життя, з вказівкою на конкретні імена, прізвища, місце проживання, тому що редакція в подальшому може нести за це відповідальність визначену законом. Тому він просить суд зобов'язати редактора надрукувати статтю під тією ж назвою з редагуванням самою редакцією його власної статті, з викладенням конкретних фактів, виключивши з неї імена, прізвища, назву населених пунктів, однак так викласти зміст, щоб його дружина змогла себе впізнати. Крім того, позивач суду пояснив, що безпосередньо до редакціїї не звертався з такою вимогою, щоб його статтю надрукували без зазначення імен та прізвищ та населених пунктів. Просить, щоб суд зобов'язав редакцію це зробити. Представник позивача [PERSON] позов підтримав повністю, вважає, що редакція, не надрукувавши статтю [PERSON], порушила його право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, гарантованих Конституцією України. Представник відповідача головний редактор газети " Вісник Демидівщини" - [PERSON] позов не визнала, заперечує як проти задоволення позову щодо зобов»язання головного редактора надрукувати статтю в газеті у повному обсязі, так і проти збільшення позовних вимог, де зазначається вимога надрукувати саттю у зміненому вигляді з редагуванням самою редакцією її змісту. Вважає, що редакція ніяких прав позивача не порушувала, а вимоги [PERSON] є незаконними та необгрунтованими. Крім того, суду пояснила, що відповідно до ст. 36 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», ніхто не має права зобов»язати редакцію опублікувати відхилений нею твір, лист, інший матеріал або повідомлення, якщо інше не передбачено цим Законом або статутом редакції. Лист, адресований редакції, може бути використаний у повідомленнях і матеріалах, якщо при цьому не змінюється зміст листа і не порушуються положення цього Закону. Редакція не зобов»язана відповідати на листи чи пересилати їх до інших інстанцій. Крім того, факти, викладені в статті не підтверджуються конкретними матеріалами, в ній же є висловлювання, що порочать репутацію конкретних громадян, зазначаються їх персональні дані, публікувати які редакція не має права без їхньої згоди. Вона, як головний редактор повідомила про це [PERSON], зазначивши, що редакція може нести за це відповідальність відповідно до закону. [PERSON] з вимогою надрукувати статтю у зміненому самою редакцією вигляді, взагалі до редактора не звертався і таке питання не вирішувалося у досудовому порядку. Хоча, якби позивач і звернувся з такою вимогою, редакція не має права самостійно редагувати приватні листи і не змогла б надрукувати цей текст, тому що в ньому вказуються кокретні факти особистого життя громадян та інші обставини, які нічим не підтверджені. Редакція газети повинна дбати про свою репутацію перед читачами. Також вважає, що позивач не надав відповідних доказів, якими підтверджується порушення редакцією його законних прав чи інтересів у встановленому законодавством порядку щодо обов»язковості надрукувати його статтю в газеті, тим більше з редагуванням її редакцією. Відповідно і не мав права на звернення з позовними вимогами. Крім того, вважає, що збільшення позовних вимог є зміною предмету позову без будь-яких підстав, оскільки з даним питанням позивач до редакції взагалі не звертався. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, повно та обєктивно зясувавши обставини справи, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 34 Коснтитуції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Здійснення цих прав може бути обмежене для захисту репутації або інших прав людей, запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно. У статті під назвою «Подушки і одіяла», яку просить позивач опублікувати, міститься конфіденційна інформація про особу, яка заборонена для публічного поширення без згоди власника, а також міститься негативна інформація , що може вплинути на репутацію конкретних людей. Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про друковані засоби масової інформації», свобода слова і вільне вираження у друкованій формі своїх поглядів і переконань гарантуються Конституцією України і відповідно до цього Закону означають право кожного вільно і незалежно шукати, одержувати, фіксувати, зберігати, використовувати та поширювати будь-яку інформацію за допомогою друкованих засобів масової інформації, крім випадків, визначених законом, коли обмеження цього права необхідно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоровя населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Відповідно до ст. 36 вище вказаного Закону, ніхто не має права зобов'язати редакцію опублікувати відхилений нею твір, лист, інший матеріал або повідомлення, якщо інше не передбачено цим Законом або статутом редакції. Лист, адресований редакції, може бути використаний у повідомленнях і матеріалах, якщо при цьому не змінюється зміст листа і не порушуються положення цього Закону. Редакція не зобов'язана відповідати на листи чи пересилати їх до інших інстанцій. Відповідно до статуту редакції газети "Вісник Демидівщини" одним із предметів та цілей діяльності газети є забезпечення високого професійного рівня публікацій, повага прав, законних інтересів, честі, гідності, ділової репутації, національної гідності громадян, теріторіальних громад, органів державної влади та місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, трудових колективів. Згідно статті 26 Закону України " Про друковані засоби масової інформації /пресу/ в Україні" журналіст редакції зобов'язаний дотримуватися програми діяльності друкованого засобу масової інформації, з редакцією якого він перебуває в трудових або інших договірних відносинах, керуватися положеннями статуту редакції; подавати для публікації об'єктивну та достовірну інформацію. Як вбачається із змісту статті , яку просить надрукувати позивач, в ній міститься ряд фактів, які не підтверджуються достовірною інформацією. Крім того поясненнями позивача , представника відповідача встановлено , що [PERSON] П К взагалі не звертався до редактора газети з вимогою , яку поставив в суді у своїй заяві про збільшення позовних вимог, редакція не розглядала можливість надрукування його статті з відповідним редагуваннм самою редакцією, а отже і не порушила жодним чином прав позивача. На підставі ст.ст. 32,34 Конституції України, ст. ст. 2, 26, 36 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні»,

Outcome: dismissed