Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

05 червня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. з дня пред`явлення позову; допустити до негайного виконання рішення в межах стягнення аліментів за один місяць. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] у них з відповідачем народився син [PERSON] , який зараз проживає разом з матір`ю. Відповідач нехтує своїм обов`язком і на утримання дитини добровільно матеріальної допомоги не надає. Дитина є інвалідом дитинства з невиліковною хворобою цукровий діабет першого типу, потребує постійного догляду і лікування. Заочним рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини було задоволено, стягнуто з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 4000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 05.06.2019 року, до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 січня 2020 року заочне рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2019 року було скасовано, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від відповідача [PERSON] на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов відзив. У відзиві відповідач зазначає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, просив стягнути з нього аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки з 01.07.2019 року він працевлаштований на посаду голови Правління ОСББ «Гарант» та щомісяця отримує мінімальну заробітну плату. Таким чином, на даний час він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 4000 грн щомісяця. Крім того, відповідач зазначає, що в жодному випадку не самоусунувся і регулярно надає матеріальну допомогу [PERSON] на утримання їхнього сина [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Лапшин В.В. позов підтримав з підстав, в ньому зазначених, вказавши, що відповідач має додаткові доходи, про що свідчать наявінсть у нього нерухомого майна та чотирьох транспортних засобів. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з нього на користь позивачки аліменти у твердій грошовій формі в розмірі 1200 грн., оскільки нерухоме майно було придбано за гроші, що він отримав у борг, транспортні засоби були придбані за кошти третіх осіб, а не його особисті, крім того, відповідач також доглядає похилу матір. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 грудня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 454, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьками якого є відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] (а.с.4). З довідки про склад сім`ї №615-14-24-15 Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 23.05.2019 року вбачається, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] (а.с.6). Відповідно до копії висновку ЛКК № 167 [PERSON] , [INFO] , потребує призначення пенсії як інвалід дитинства (пр.454/471/516 від 08.11.2001 р.) до 03.11.2030 року (а.с.7). Відповідно до консультативних висновків від 15.04.2019 р., 17.04.2019 р., 08.04.2019 р., 11.04.2019 р. та виписок з медичної картки стаціонарного хворого, наданих позивачем, [PERSON] періодично перебуває на лікуванні з діагнозом: цукровий діабет, 1 тип, тяжка форма, алергічний риніт, алергічний дерматит, поліноз (а.с.8-20). Відповідно до фіскального чеку №8576, квитанцій щодо сплати аналізів та УДЗ дослідження від 22.11.2018 року, фіскальних чеків ТОВ "Сінлаб Україна" по сплаті аналізів позивачка [PERSON] з листопада 2018 по червень 2019 року понесла витрати по лікуванню сина [PERSON] , що складають разом 12434 грн. 51 коп. (а.с.21-26). Також згідно довідки від 30.05.2019 року №01-30/61 [PERSON] несе витрати по відвідуванню сина в КЗ дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №35 "Кульбабка" Жовтоводської міської ради, які за період з лютого по травень 2019 року склали 564,99 грн. (а.с.27). Відповідно до довідки від 11.02.2020 року [PERSON] працює в ОСББ «Гарант» з 01.08.2019 року Головою Правління ОСББ та з серпня 2019 року по січень 2020 року отримав заробітну плату у розмірі 25588 грн (а.с.144). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.02.2020 року [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , та квартири за адресою: [ADDRESS] . Також йому на праві спільної часткової приватної власності належить 1/2 квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.149-150). Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 04.03.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В. та зареєстрованим в реєстрі за №408, [PERSON] придбав у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] за 82459 грн. 00 коп. (а.с.161). Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 01.07.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кубай Л.В. та зареєстрованим в реєстрі за №626, [PERSON] та [PERSON] продали квартиру за адресою: [ADDRESS] за 38000 грн. 00 коп. (а.с.160). З розписки від 03.03.2019 року вбачається, що [PERSON] взяв у борг 3000 доларів США (що еквівалентно семи десяти восьми тисячам гривень) у [PERSON] для покупки квартири, які зобов`язується повернути (а.с.102). Відповідно до Договору купівлі-продажу 8043/2020/1893148 транспортного засобу від 23.01.2020 року [PERSON] придбав у власність транспортний засіб ГАЗ 3302, 2006 року випуску, за 1000 грн (а.с.163). Відповідно до листа №31/4791 від 11.03.2020 року Головного сервісного центру МВС [PERSON] є власником транспортних засобів: - ГАЗ 330202-01 (Вантажний) 2006 року випуску, дата реєстрації 09.08.2019 р.; - CHEVROLET NUBIRA 2004 року випуску, дата реєстрації 13.12.2019 р.; - ГАЗ 33023-14 (Вантажний) 2006 року випуску, дата реєстрації 25.01.2020 р.; - ГАЗ 330202-414 (Вантажний) 2007 року випуску, дата реєстрації 25.01.2020 р. (а.с.173-181). З наданого Територіальним сервісним центром МВС №1244 в Дніпропетровській області Договору купівлі-продажу транспортного засобу №5879/19/001368 від 09.08.2019 року вбачається, що [PERSON] придбав у власність автомобіль ГАЗ 330202-01. Ціна транспортного засобу складає 45000 грн (а.с.215-221). З наданого Територіальним сервісним центром МВС №1248 в Дніпропетровській області Договору купівлі-продажу транспортного засобу №7221/19/008598 від 10.12.2019 року вбачається, що [PERSON] придбав у власність автомобіль CHEVROLET NUBIRA. Ціна транспортного засобу складає 120 922 грн (а.с.223-224). Відповідно до наданого Територіальним сервісним центром МВС №3243 в Дніпропетровській області Договору купівлі-продажу транспортного засобу №5788/20/006331 від 25.01.2020 року вбачається, що [PERSON] придбав у власність автомобіль ГАЗ 330202-414. Ціна транспортного засобу складає 26100 грн (а.с.226-228). Крім того, за клопотанням представника відповідача в судовому засіданні були допитані свідки. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні дав суду покази про те, що автомобілі протягом року були придбані за його кошти, гроші за продаж Газелі належать йому, ніяких відсотків та винагороди [PERSON] не отримував. Всього було придбано три Газелі та один легковий автомобіль. Він попросив [PERSON] поїхати та придбати ці автомобілі, оскільки він сам був зайнятий будівництвом. Ніяких довіреностей вони не укладали. [PERSON] оформив на себе автомобілі. Автомобілі були придбані в цьому році, суму за яку вони були придбані та які продані назвати не може, оскільки треба піднімати документацію. Коштували автомобілі не дорого. [PERSON] він знає давно, відносини в них нормальні, характеризував його як чесну та відповідальну людину. Вони разом з [PERSON] продавали автомобілі, але кошти за продаж автомобілів отримував він, а не [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала суду покази про те, що [PERSON] знає дуже добре, неодноразово давала йому в борг кошти, також надавала йому в лютому 3000 доларів на придбання квартири по [ADDRESS] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав суду покази про те, що йому відомо, що [PERSON] просив [PERSON] придбати автомобілі три Газелі і один легковий. Він з [PERSON] разом купували автомобілі на початку цього року. Були придбані легковий автомобіль та три Газелі, дві з них купували в Києві, а третю в Полтаві. Він був присутній при купівлі двох автомобілів, гроші за автомобілі віддавав [PERSON] , але надав йому кошти [PERSON] . З [PERSON] він їздив три рази. З Полтави вони повернулись на різних машинах і в різний час. Подальша доля цих машин йому не відома. Скільки коштів передавалось він не чув, за які суми купувались автомобілі, він не знає. Відповідно до вимог\~ст.180 СК України\~- батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п.3-1 ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує також наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Відповідно до ч.3 ст.182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути\~\~меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.\~Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач є здоровою, працездатною особою, який не має на своєму утриманні інших осіб, окрім малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача та наявності у нього інших утриманців. Зокрема не надано доказів перебування на утриманні відповідача матері похилого віку. З досліджених вище доказів встановлено, що відповідачу на праві приватної власності належать квартира за адресою: [ADDRESS] ; та квартира за адресою: [ADDRESS] . Крім того, з наданих Територіальними сервісними ценрами договорів встановлено, що [PERSON] протягом 2019-2020 років придбав у власніть рухоме майно, а саме чотири транспортних засоби. Таким чином, твердження відповідача про те, що він отримує мінімальну заробітну платню працюючи на посаді Голови Правління в ОСББ «Гарант», та не може сплачувати аліменти у розмірі 4000 грн щомісяця не приймаються судом до уваги, оскільки матеріалами справи доведено, що у відповідача [PERSON] наявні витрати на рухоме та нерухоме, що перевищують його заробіток (дохід) як голови ОСББ, і щодо цих витрат відповідачем не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Суд критично\~ставиться до\~показів свідків [PERSON] та [PERSON] , що транспорнті засоби були придбані за кошти [PERSON] , оскільки покази свідків не підтверджені будь-якими іншими письмовими доказами, спростовуються дослідженими судом договорами-купівлі продажу транспортних засобів, а з показів цих свідків не вбачається з якою метою, для чого та в якому розмірі надавались кошти [PERSON] для придбання зазначених вище транспортних засобів і за якою вартістю вони були відчужені. Враховуючи вищевикладене те, що позивач надала суду підтвердження про хворобу дитини та несення додаткових витрат на лікування дитини, а у відповідача наявні витрати на рухоме та нерухоме, що перевищують його заробіток (дохід), то на підставі ч.3 ст.182 СК України суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з [PERSON] , на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 05.06.2019 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно ст. 430 ЦПК України\~ рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь держави, від сплати яких позивачку за законом звільнено. Крім того, згідно квитанції, яка міститься в матеріалах справи документально підтверджено витрати на поштові відправлення, які позивач понесла в сумі 38 грн (а.с.136 зворот), які необхідно стягнути з відповідача на її користь. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Згідно з рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.10.2014 року склад та розміри витрат, пов`язаних оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір, доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано договір №14/01/2020 про надання правничої допомоги від 14.01.2020 року (а.с.134), ордер серії ДП№1059/048 на надання правової допомоги [PERSON] (а.с.117), акт №01 від 14.01.2020 року (а.с.135) та акт №02 від 12.02.2020 року (а.с.151) виконаних робіт з надання правничої допомоги та квитанції до прибуткового касового ордера N05, №06, №07 від 14.01.2020 року, 17.01.2020 року та 08.02.2020 року (а.с.136) на суму 1000 грн. кожна, та квитанція №08 від 12.02.2020 року на суму 2000 грн. (а.с.152). Однак, до матеріалів справи не додано жодних банківських документів, які підтверджували б сплату позивачем 5000 грн на надання правничої допомоги. З досліджених квитанцій вбачається, що вони не є банківськими документами. Зокрема, з квитанцій вбачається, що підприємством, установою, організацією є адвокат Лапшин Володимир Валентинович, крім того, головним бухгалтером та касиром є також одна і та сама особа, адвокат Лапшин В.В., який згідно статті 1 ч.1 п.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" є фізичною особою, та в розумінні п. 3 п.п. 13 положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148 не є суб`єктом господарювання, уповноваженим на проведення касових операцій. Враховуючи відсутність належних доказів, які б підтвердили фактичні витрати позивачки на правову допомогу, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. На підставі викладеного і у відповідності зі ст.ст. 141, 247, 263-265, 273, 354-355, 430 ЦПК України, суд ЦПК України, суд, -

Outcome: approved