Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і просив стягнути із відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату у сумі 8\~562,13 грн. (вісім тисяч пятсот шістдесят дві грн.)13коп., середній\~ заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, що складає 106 292(сто шість тисяч двісті девяносто дві грн.) 03 коп. На обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що в період з липня 2001 року по травень 2013 року він працював на ПАТ "Ладижинський завод силікатної цегли". 14 травня 2013 року він був звільнений із посади комерційного директора. При звільненні відповідач не виплатив йому нараховану зарплату в сумі 8\~562,13грн. Добровільно виплатити цю суму відмовився, а тому він має право на отримання середньої зарплати за увесь час\~ затримки розрахунку. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про що вказує наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке було направлено за адресою його місцезнаходження у встановленому законом порядку, а також опубліковане оголошення в газеті «Вінниччина». Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи відкладення справи за наявності поважних причин до суду не направлялось. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне\~ рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази та надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться у день звільнення. Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці"(далі - Постанова),\~ установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно розяснень п.6постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці"задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести у рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині. Розрахунок середнього заробітку суд проводить згідно положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~Постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року\~(далі - Порядок). Відповідно до змісту п. 2 Постанови обчислення середньої заробітної плати працівника обчислюється виходячи із виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до п. 5 Порядку вбачається, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно п. 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із\~\~середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У судовому засіданні встановлено, що позивач звільнився із ПАТ «Ладижинський завод силікатної цегли» 14.05.2013року. Підприємством нараховано, але не виплачено заробітну плату 8 562,13грн. Ці факти підтверджуються сукупністю доказів. Із копії витягу з наказу №37к від 18.07.2001року видно, що [PERSON] прийнятий на роботу 20 липня 2001 року. Із копії наказу(розпорядження) №83к про припинення трудового договору (контракту) видно, що позивач звільнився з ПАТ "Ладижинський завод силікатної цегли" за власним бажанням згідно статті 38 КЗпП України 14.05.2013року, про що внесено відповідні записи. Відповідно до поданої довідки №043-1 від 23.11.2015року,\~ станом на час звільнення позивачу нараховано, але не виплачено заробітну плату у сумі 8562,13 грн. Із довідки № 043-2 від 23.11.2015року видно, що розмір середньоденної заробітної плати становить 154,27грн. Судом проведено відповідні розрахунки і встановлено, що середня заробітна плата позивача має обраховуватись, виходячи із виплат за березень та квітень 2013 року і складає 154,27 грн. Середній заробіток за час затримки розрахунку із травня 2013року та до лютого 2016 року становить 106 292 грн. 03коп. (154,27 * 689 = 106\~292,03грн.). Ці докази суд приймає до уваги, оскільки вони зібранні із дотриманням чинного законодавства, ніким не оскаржувались та не суперечать один одному. \~\~ \~ \~ \~ Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що порушене право позивача, яке полягає у затримці виплати при звільненні всіх сум, що належать йому від підприємства, підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача нарахованої та не виплаченої заробітної плати в сумі 106\~292,03 грн. та середнього\~ заробітку у сумі 106\~292,03 грн. За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі. \~ Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, то відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України,\~судовий збір підлягає стягненню в дохід держави із відповідача. На підставі ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України,

Outcome: approved