Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

19 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на наступні обставини. В середині 2000 року позивач почав проживати однією сім'єю з [PERSON]. В період сумісного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO], матір'ю якого є [PERSON], а батьком записаний [PERSON], згідно актового запису за №20, вчиненого виконавчим комітетом Трапівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 14.09.2001 року. Зазначену дитину позивач вважав своєю, але [PERSON] запевнила, що ця дитина від особи, з якою вона перебувала у зареєстрованому шлюбі - [PERSON] Повіривши їй, позивач оспорювати батьківство не став на той час, але сина виховував як рідного, піклувався про нього, лікував, одягав, годував та оточив його любов'ю як рідну дитину. 16 квітня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] шлюб було розірвано. 27 липня 2007 року позивач уклав шлюб з [PERSON] Приблизно місяць тому, його дружина - [PERSON] зізналась, що все ж таки він являється батьком [PERSON]. Посилаючись на те, що він є рідним батьком [PERSON], який з народження проживав та проживає з ним, при відсутності можливості внести зміни до актового запису про народження в органі РАЦСу без судового рішення, позивач вважає, що є підстави для визнання батьківства в судовому порядку. Представник позивача - адвокат [PERSON], належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі (а с.23). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.20). Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність в зв'язку з сімейними обставинами, проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с.24). Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та надавши їм правову оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що, в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 20 від 16 квітня 2003 року, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 16.04.2003 року (а.с.8) Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Трапівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області 14.09.2001 року (а.с.9) та, з витребуваної судом копії актового запису про народження [PERSON] № 20 від 14.09.2001 року, складеного виконавчим комітетом Трапівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.29) вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] значаться [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.5), 27.07.2007 року був укладений шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який був зареєстрований у Йосипівській сільській раді Овідіопольського району Одеської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №6 від 27 липня 2007 року. Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно із ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 за №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно із ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, про що надав суду відповідну заяву(а.с.20), тим самим визнавши факт батьківства [PERSON], а третя особа на стороні позивача [PERSON] вимоги позову підтримала, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, дані обставини доказуванню не підлягають. Згідно вимог ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом прийнято до уваги, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини, на що також звернув увагу Верховний Суд України в п. 6 Постанови Пленуму № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Отже, оскільки відповідачем визнаються доводи позивача про те, що він не є батьком [PERSON], то дана обставина не підлягає доказуванню, тому не підлягає призначенню по справі судова молекулярно-генетична експертиза. Зп встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженця м.Рибниця, р.Молдова, батьком дитини - [PERSON], [INFO] та необхідність внесення змін до актового запису про народження дитини шляхом виключення відомостей про [PERSON], як батька дитини - [PERSON], [INFO], з актового запису про народження № 20 від 14.09.2001 року та внесення змін до вказаного актового запису про народження, зазначивши [PERSON], [INFO], батьком дитини - [PERSON], [INFO], в графі "відомості про батька", змінивши прізвище дитини в графі "відомості про дитину", з "[PERSON]" на "[PERSON]" та по батькові - з «[PERSON]» на «[PERSON]» . На підставі викладеного,

Outcome: approved