Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 07 квітня 2016 року звернулася до суду із позовом і просить, з врахуванням уточнених позовних вимог, визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля марки „Chery A13", 2010 року випуску, об"єм двигуна 1,5л, середня ринкова вартість становить 153963 грн., що еквівалентно 5213 Євро. Просить стягнути з відповідача на свою користь вартість 1/2 частини вартості вищезазначеного автомобіля в розмірі 77454 грн. Крім того, просить стягнути із відповідача судовий збір в розмірі 774 грн. 54 коп. Посилається на те, що з 22 травня 2010 року по 29 липня 2015 року перебувала у шлюбі з відповідачем. За час перебування у шлюбі сторонами був придбаний автомобіль марки „Chery A13", 2010 року випуску, об"єм двигуна 1,5л, середня ринкова вартість становить 153963 грн., що еквівалентно 5213 Євро. Після розірвання шлюбу позивач запропонувала відповідачу добровільно поділити спільне майно, а саме, відшкодувати половину вартості автомобіля. Відповідач на дану пропозицію не погодився. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення. Представник [PERSON] зазначив, що відповідач продав автомобіль до подачі позову про розірвання шлюбу зі згоди позивача, частину коштів після продажу автомобіля було передано позивачу. При розгляді заяви про розірвання шлюбу позивач [PERSON] зазначала, що майнового спору між ними немає. Крім того, вартість спірного автомобіля позивач визначила на власний розсуд, що не підтверджено належними доказами. Позов є безпідставним. Судом встановлено наступне. 22 травня 2010 року між сторонами по справі був укладений шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області (актовий запис № 81). Від сумісного проживання у шлюбі мають двох неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с.12, 13). Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2015 року шлюб між сторонами був розірваний (а.с.11). Сторонами під час перебування у шлюбі був придбаний автомобіль марки „Chery A13", 2010 року випуску, об"єм двигуна 1,5л. Як вбачається з витягу із сайту автодилера „АВТОПАРК УКРАИНА" вартість автомобіля марки „Chery A13", 2010 року випуску, об"єм двигуна 1,5л, становить 153963 грн. (а.с.8-9). Відповідно до копії розписки, написаної відповідачем [PERSON] від 12 листопада 2013 року, він отримав у борг у [PERSON] 40000 грн. для покупки автомобіля. Позику зобов"язувався повертати частинами до 31 грудня 2016 року (а.с.36). З копій розписок, написаних [PERSON], вбачається, що відповідач сплачував частинами борг за вищезазначеним договором позики. Загальна сума повернутого боргу становить 34700 грн., залишок боргу - 5300 грн.(а.с.37-43). Відповідно до довідки Територіального сервісного центру № 3248 14 листопада 2013 року був зареєстрований транспортний засіб марки „CHERY AMULET", 2010 року виготовлення, д.н. [NUMBER], 08 липня 2015 року даний транспортний засіб був перереєстрований на іншого громадянина (а.с.48). Згідно довідки-рахунку серії ВІА № 096595 від 14 листопада 2013 року [PERSON] придбав автомобіль марки „CHERY AMULET", вартістю 48000 грн. (а.с.33). Відповідно до довідки-рахунку серії АА № 281125 від 08 липня 2015 року [PERSON] придбав автомобіль марки „CHERY AMULET", вартістю 10000 грн. (а.с.34). Згідно облікової картки № 71984368 від 10 вересня 2015 року, виданої ВРЕР ДАІ з обслуговування м.Переяслав-Хмельницький та Переяслав-Хмельницького району, [PERSON] за дорученням, виданим на його ім"я [PERSON], зняв з обліку для реалізації автомобіль марки „CHERY AMULET, д.н. [NUMBER], сірого кольору (а.с.35). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов № 62 від 06 червня 2016 року, складеного депутатом Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, позивач проживає по [ADDRESS] з дітьми : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Колишній чоловік [PERSON] за даною адресою не проживає з травня 2015 року, але фактично з січня 2015 року за даною адресою він з"являвся один чи два рази на місяць, участі у вихованні та утриманні дітей не приймав (а.с.57). Факт фактичного припинення шлюбних відносин сторін у січні 2015 року підтвердили і свідки [PERSON] та [PERSON] Суд не може взяти до уваги доводи відповідача та його представника щодо того, що відповідач [PERSON] продав автомобіль за згодою позивача і частину коштів надав їй на лікування дітей, оскільки позивач [PERSON] не визнала ці обставини, а будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів ні відповідач, ні його представник суду не надали. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дані вимоги кореспондуються і в ст. 60 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 11 цього Кодексу, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що автомобіль марки „CHERY AMULET, д.н. [NUMBER], сірого кольору, є спільною сумісною власністю подружжя (сторін по справі). Однак, оскільки майно, яке просить поділити позивач, (автомобіль) відчужено третій особі, правомочність набуття права власності цієї третьої особи ніким не оспорювалося, суд не має змоги, з врахуванням норм ст. 11 ЦПК України, визнати за позивачем право власності на ? частину такого майна. У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Відповідач [PERSON] відчужив спірний автомобіль в період перебування сторін в офіційних шлюбних відносинах. Доказів того, що він здійснив таке відчуження зі згоди другого з подружжя (позивача), в інтересах сім'ї чи передав частину коштів позивачу, суду взагалі не надано. Позивач просила стягнути на свою користь з відповідача вартість ? частини автомобіля. При цьому, вартість даного майна визначила шляхом пошуку ринкової вартості аналогічних транспортних засобів в мережі інтернет. Відповідач [PERSON] заперечує щодо вартості автомобіля, запропонованої позивачем. В матеріалах справи мається лише роздруківка одного оголошення про продаж автомобіля (а.с.8) без ідентифікуючих, поєднуючих зі спірним автомобілем, ознак. За таких обставин, суд вважає, що вартість спірного автомобіля, визначена позивачем в розмірі 153963 грн., не підтверджена належними та допустимими доказами. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права і обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом неодноразово роз'яснювалося учасникам цивільного процесу вимоги даної статті. Однак ні позивач, ні її представник не надали суду належних та допустимих доказів щодо вартості автомобіля і не просили суд вчинити будь-які дії(призначення експертизи тощо) на визначення такої вартості. За таких обставин, з врахуванням вимог ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] 77454 гривень як компенсації вартості ? частини спірного автомобіля. На підставі викладеного, відповідно до ст. 60 СК України,

Outcome: dismissed