Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що предметом даної позовної заяви є визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 3309, вчиненого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 12 серпня 2019 року щодо стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за період з 23 березня 2018 року по 13 червня 2019 року включно, суми у розмірі 64\~410 грн.00 коп. (яка складається з: 34\~195 грн.00 коп. - заборгованість за основним боргом; 15 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками; 27\~350 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією; 2\~700 грн. 00 коп. - заборгованість по сплаті пені та штрафів; 150 грн. 00 коп. - плата за вчинення виконавчого напису). При цьому, зазначає, що 11 вересня 2013 року між ПАТ "АКТАБАНК" та нею було укладено Кредитний договір № 0862107601/Т/972117, згідно умов якого вона отримала кредит на споживчі потреби в сумі 40\~000 грн. 00 коп. Згідно п.2.1.1. кредитного договору, процентна ставка за кредитом встановлюється у розмірі 0,01 % річних та включається в суму щомісячного платежу. В силу п.2.1.2. кредитного договору, позичальник сплачує банку щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 1\~300 грн. 00 коп., що розраховується як 3,25 (три цілих двадцять п`ять десятих відсотка) відсотків від суми кредиту вказаного в п.2.1. цього договору, та включається в сумі щомісячного платежу. Відповідно до п.2.1.2.1. кредитного договору, в день підписання кредитного договору клієнт сплачує банку комісію за надання кредитних коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в ПАТ «АКТАБАНК», МФО 307394, ОКПО 35863708, у розмірі 2,25 % відсотків від суми кредиту, вказаної в п.2.1. цього договору, що складає 900 грн. 00 коп. Пунктом 2.1.3. кредитного договору передбачено, що погашення кредиту, сплата нарахованих процентів за користування кредитом, сплата комісії за супроводження кредиту здійснюється позичальником щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця рівними частинами в сумі 2\~411 грн. 29 коп., який включає в себе частину заборгованості за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом, комісію за супроводження кредиту та з кінцевою датою погашення всієї заборгованості за кредитом 10 вересня 2016 року (включно), на умовах, визначених цим договором, згідно додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього договору повернення кредиту/щомісячного платежу здійснюється в строки/терміни та в порядку, зазначеному в п.п.2.1.3., п.3.7. цього Договору, шляхом договірного списання банком коштів в сумі чергового належного до погашення щомісячного платежу за кредитом з рахунку № [NUMBER] , відкритого в ПАТ «АКТАБАНК», з подальшим перерахуванням банком цих коштів на відповідні рахунки, згідно з належним чином оформленим банком меморіальним ордером. У разі недостатності коштів на транзитному рахунку для здійснення повного погашення чергового щомісячного платежу за кредитом, договірне списання здійснюється в межах наявного залишку коштів на транзитному рахунку. Для забезпечення можливості здійснення Банком договірного списання коштів в рахунок строкового погашення заборгованості за кредитом позичальник своєчасно здійснює поповнення (внесення) коштів у необхідній сумі на транзитний рахунок. З графіку щомісячних платежів за кредитним договором, який є невід`ємною його частиною, вбачається, що позивач в строк до 15 числа кожного місяця, повинен був сплачувати банку кредит рівними платежами у розмірі 2\~411 грн. 29 коп. на місяць, які складаються із тіла кредиту, нарахованих відсотків та комісії. 23 березня 2018 року між ПАТ "АКТАБАНК" та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір № 2 про відступлення прав вимоги, згідно якого банк відступив, а фінансова компанія набула право грошової вимоги за кредитним договором № 0862107601/Т/972117 від 23 березня 2018 року. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» за період з 23 березня 2018 року по 31 травня 2019 року, прострочена заборгованість за кредитним договором складала 64 260,00 грн. (що складалась з: основного боргу - 34 195,00 грн., заборгованості по процентам - 15,00 грн., комісії за обслуговування кредиту - 27 350,00 грн., штрафи/пені - 2 700,00 грн. 12 серпня 2019 року). Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис № 3309 про стягнення з неї на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованості в розмірі 64\~410 грн. 00 коп. (що складається з: 34 195,00 грн. заборгованості за основним боргом, 15,00 грн. заборгованості за відсотками, 27 350,00 грн. заборгованості за комісією, 2 700,00 грн. заборгованості по сплаті пені та штрафів, 150,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису нотаріуса). 12 вересня 2019 року постановою державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Прудським Д.Л. відкрито виконавче провадження ВП № 60044866 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 3309 від 12 серпня 2019 року та розпочато примусове стягнення грошових коштів шляхом звернення стягнення боргу в розмірі 64 410,00 грн. Позивачка вважає, що виконавчий напис № 3309 від 12 серпня 2019 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису. Тобто, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. Наданий нотаріусу розрахунок боргу, здійснений відповідачем, не може вважатися доказом безспірності вимог стягувача до боржника, оскільки він відображає односторонні арифметичні розрахунки банку. Документом, що підтверджує даний факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Однак, такої вимоги боржник не отримував. Тому, на підставі викладеного, [PERSON] просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3309, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 12 серпня 2019 року щодо стягнення заборгованості з неї за період з 23 березня 2018 року по 13 червня 2019 року включно, суму у розмірі 64\~410 грн. 00 коп. (що складається з: 34\~195 грн. 00 коп. - заборгованість за основним боргом; 15 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками; 27\~350 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією; 2\~700 грн. 00 коп. - заборгованість по сплаті пені та штрафів; 150 грн. 00 коп. - плата за вчинення виконавчого напису). А також стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» сплачений судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2020 року по даній справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Копія вищевказаної ухвали з позовною заявою та доданих до неї документів була направлена відповідачу по справі. Окрім цього, відповідачу було запропоновано протягом 15 календарних днів з дня отримання даної ухвали надіслати суду та позивачу відзив на позовну заяву та всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.42-43). Вищевказана ухвала відповідач була отримана, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення (а.с.46). 16 квітня 2020 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вона просить суд в задоволення позову відмовити, виходячи з наступного. 11 вересня 2013 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0861563701/Т/973814. При укладенні вищевказаного договору сторони керувались ст.ст.627, 638, 1054 ЦК України. Тобто під час укладення договору заперечень, які б свідчили б про те, що позивачка не погодилась з умовами та правилами надання кредиту висловлено не було та ніяких застережень або зауважень з боку позичальника щодо не порозуміння або незгоди під час підписання угоди не було. У зв`язку з тим, що позивачка умови кредитного договору не виконала, у неї виникла заборгованість, яка, в свою чергу, ігнорується та обов`язкові платежі не сплачуються. Тому, за загальним правилом, передбаченим ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити право або інтерес у один із способів, визначених ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадку і в порядку, встановлених законом. З огляду на ст.15, 16, 18 та ст.50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника. Таким чином, враховуючи вищевикладене, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документу, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. Тому, представник відповідача приходить до висновку, що позивачем до позовної заяви не надано доказів, які б свідчили б про існування спору щодо заборгованості або наявність обставин, які б свідчили б про те, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено правила вчинення нотаріальної дії. Таким чином, вважає, що пред`явлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити (а.с.50-55). [PERSON] своїм правом, передбаченим ст.193 ЦПК України, скористалась та 05 травня 2020 року подала до суду відповідь на відзив, відповідно до якої викладені обставини в позовній заяві підтримала та додатково суду пояснила, що з поданих документів для вчинення виконавчого напису не можливо встановити безспірність вимог відповідача до неї, а тому, в даному випадку, виконавчий напис вчинено з порушенням норм закону (а.с.83-89). Третя особа, що не заявляє самостійних вимог, [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з`явився. При цьому, вимоги ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року про витребування доказів виконав в повному обсязі, копія нотаріальної справи в рамках виконавчого провадження була направлена до суду та міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.\~ Зважаючи на ці обставини, суд керується\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, яка, згідно з частиною першою\~статті 9 Конституції України,\~є частиною національного законодавства України, та визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені\~ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Як встановлено судом, 11 вересня 2013 року між ПАТ «Акта БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0861563701/Т/973814 (а.с.56-57). 23 березня 2018 року між ПАТ «Акта Банк» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір № 2 про відступлення прав вимоги (а.с.63-64). Як вбачається з укладеного договору, [PERSON] було надано грошові кошти на споживчі потреби в розмірі 40\~000 грн. 00 коп. Згідно з п.2.1.1 вищевказаного договору, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі 0,01 % річних та включається в суму щомісячного платежу. 12 серпня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис № 3309 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованості за період з 23 березня 2018 року по 13 червня 2019 року включно, у розмірі 64\~410 грн. 00 коп. (яка складається з: 34\~195 грн. 00 коп. - заборгованість за основним боргом; 15 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками; 27\~350 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією; 2\~700 грн. 00 коп. - заборгованість по сплаті пені та штрафів; 150 грн. 00 коп. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 64\~410 грн. 00 коп. (а.с.12). Постановою державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Прудським Д.Л. від 12 вересня 2019 року було відкрито виконавче провадження № 60044866 на підставі виконавчого напису № 3309 від 12 серпня 2019 року (а.с.11). Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст.18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до підпунктів 3.1, 3.2, 3.4 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, а також\~статті 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, а безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Тобто вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а нотаріус задля вчинення виконавчого напису повинен дійти висновку, що з дня виникнення права вимоги у стягувача минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, та, що подані стягувачем документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед ним. Так, що стосується такої обов`язкової умови вчинення нотаріусом виконавчого напису як безспірність заборгованості, то характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, якими є надані стягувачем документи згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається саме за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, саме по собі подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином, враховуючи викладене та приймаючи до уваги приписи статей\~15,\~16,\~18 ЦК України\~та статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», суд доходить висновку, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус не встановлює, а лише підтверджує вже наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Отже, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Стаття 50 ЗУ «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до п.6 ч.3\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду ним сплачений судовий збір за подання позову (840,80 грн.), то у порядку, передбаченому\~ст.141 ЦПК України,\~він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, позовну заяву що [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, необхідно задовольнити, визнавши виконавчий напис, таким, що не підлягає виконанню, та стягнувши з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved