Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, третя особа: ПАТ «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 07.08.2014 року по 03.03.2015 року у розмірі 166 449 грн. 59 коп. Під час розгляду справи позивачем була подана заява про збільшення позовних вимог, відповідно якої просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «КИЇВЗНДІЕП» заборгованість по заробітній платі за виконання обов'язків керівника підприємства за період з 08.08.2014 року по 01.03.2015 року у розмірі 163 566 грн. 96 коп., що з урахуванням інфляції становить в сумі 285 537 грн. 17 коп. (а.с. 1-3, 117-119, 159-163). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.08.2014 р. № 214 [PERSON] було призначено виконуючим обов'язки генерального директора ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» з 07.08.2014 р. Зазначені обов'язки позивач виконував до 03.03.2015 р., коли наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України був звільнений із займаної посади. Оскільки наказом про призначення на посаду не було врегульоване питання про виплату заробітної плати, позивач неодноразово звертався до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України із проханням визначити вказану обставину. Проте, звернення були залишені без реагування. Заробітна плата позивачу виплачена не була. Позивач зазначає, що при розрахунку заробітної плати слід виходити з визначень щодо працівника основної професії та розміру посадового окладу такого працівника, які містяться в наказі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.12.2011 р. № 373. При цьому розрахунок місячного розміру заробітної плати керівника ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» становитиме: 1218 грн. (мінімальна заробітна плата) * 3,31 (коефіцієнт співвідношення для працівника основної професії) * 4 (допустиме постановою співвідношення посадового окладу керівника) = 16 126,32 грн. Також збільшення посадового окладу керівника підприємства на 50% за інтенсивність праці допускається відповідно до пп. 5 п. 1 постанови, у зв'язку з чим загальний розмір місячного посадового окладу становитиме 24 189,48 грн. За розрахунком позивача, виходячи із вказаного розміру місячного посадового окладу за період з 08.08.2014 р. по 01.03.2015 р. заборгованість по заробітній платі становить 163 566,96 грн. та з урахуванням інфляції заборгованість по заробітній платі складає 285 537,17 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.11.2017р. залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, третя особа Публічне акціонерне товариство «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» про стягнення заборгованості по заробітній платі у якості співвідповідача Публічне акціонерне товариство «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» та виключено Публічне акціонерне товариство «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» із числа третіх осіб (а.с. 22-25). 14.12.2017 р. представником відповідача Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України надано суду письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволені позовних вимог (а.с. 50-53), посилаючись на те, що джерелом виплати заробітної плати директора, як керівника підприємства, є кошти ПАТ «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву», тому заборгованість по заробітній платі не може бути стягнута з Мінрегіону, а правових підстав для розрахунку по заробітній платі виконуючому обов'язки директора ПАТ«КИЇВЗНДІЕП» у Мінрегіона, як уповноваженого органу управління, законодавством не передбачено. Питання віднесені до компетенції Мінрегіону стосуються виключно генерального директора, як керівника підприємства на умовах контракту. 31.01.2018 р. представником відповідача ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» надано суду письмові заперечення на позовну заяву з проханням відмовити у задоволені позовних вимог (а.с. 86-88) з посиланням на те, що роботодавцем в даному випадку виступає не ПАТ «КИЇВЗНДІЕП», а Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, яке і призначало [PERSON] виконуючим обов'язки генерального директора ПАТ «КИЇВЗНДІЕП». Позивача було звільнено наказом з 02.03.2015 р., при цьому останній звернувся із заявою щодо погодження розміру заробітної плати керівника 09.04.2015 року, тобто вже після його звільнення. [PERSON] коли приступив до виконання обов'язків керівника мав би видати наказ чи розпорядження по установі про розрахунок посадового окладу виконуючого обов'язки генерального директора ПАТ «КИЇВЗНДІЕП». Проте позивач з невідомих причин належні дії щодо встановлення посадового окладу не вчинив, чим і порушив трудове законодавство по відношенню до самого себе в частині нарахування та виплати заробітної плати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги зі збільшеною ціною позову підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, вважають заперечення відповідачів безпідставними. Представники відповідача Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Сідловська А.В., Толмачов В.С., Шепель Д.В. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав зазначених у письмових запереченнях. Представник ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» Григоренко М.І. в судовому засіданні заперечував проти позову, додатково зазначив, що позивач фактично не довів виконання ним трудових обов'язків, табель обліку робочого часу щодо виконуючого обов'язків директора підприємства [PERSON] не вівся, у зв'язку з чим позивачу не нараховувалась заробітна плата. Для визначення посадового окладу в.о. директора береться за основу постанова Кабінету Міністрів № 859 від 19.05.1999 «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній власності та об'єднань державних підприємств», при цьому враховується кратність мінімальних тарифних ставок в залежності від кількості працюючих на підприємстві осіб. Відповідно економічних та бухгалтерських розрахунків фахівців підприємства, виходячи із даних фінансової звітності і кількості штатних працівників підприємства не більше 100 осіб у період з серпня 2014 року по квітень 2015 року, посадовий оклад директора підприємства за спірний період становив 4 294,00 грн. (а.с. 130, 131). Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідача Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, представника відповідача ПАТ «КИЇВЗНДІЕП», дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про відсторонення [PERSON] від посади керівника ПАТ «КиївЗНДІЕП» від 05.08.2014 р. № 214 призначено з 07.08.2014 року виконуючим обов'язки генерального директора ПАТ «КиївЗНДІЕП» [PERSON] (а.с. 4, 4 зв.). 15.09.2014 р. в. о. Генерального директора Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» [PERSON] видав наказ № 20 «А», відповідно до якого на виконання наказу від 10.09.2014 р. № 391 К/ОС Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про звільнення з посади генерального директора ПАТ «КиївЗНДІЕП» [PERSON]» позивач приступив до виконання обов'язків генерального директора з 10.09.2014 р. (а.с. 42). Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 18 К/ОС від 21.01.2015 р. звільнено [PERSON], виконуючого обов'язки директора ПАТ «КИЇВЗНДІЕП», 02.03.2015 р. за угодою сторін відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 43). Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, що кореспондується з положеннями ст. 94 КЗпП України. Працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору (ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці»). За нормою ст. 5 Закону України «Про оплату праці», організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів; грантів. Суб'єктами організації оплати праці є: органи державної влади та місцевого самоврядування; роботодавці, організації роботодавців, об'єднання організацій роботодавців або їх представницькі органи; професійні спілки, об'єднання професійних спілок або їх представницькі органи; працівники. Згідно п. 3 (розділу приміток Додатку 2 до коефіцієнтів співвідношень) Галузевої угоди між Міністерством регіонального розвитку та будівництва України та Профспілкою працівників будівництва і промисловості будівельних матеріалів України на 2009-2011 роки, зареєстрованої в Міністерстві праці та соціальної політики України 23.12.2008 року за № 63, керівникам державних підприємств посадові оклади встановлюються відповідно до постанов Кабінету Міністрів України. Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до довідки про нарахування заробітної плати [PERSON] виданої ПАТ «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» від 16.03.2018 р., за період з вересня 2014 року по квітень 2015 року по працівнику ПАТ «КиївЗНДІЕП» [PERSON] табелі обліку використання робочого часу до бухгалтерії не надавались, нарахування заробітної плати не проводилось (а.с. 121). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON], доходи у позивача за період з першого кварталу 2014 року по перший квартал 2015 року включно були відсутні (а.с. 122). Отже, право позивача на отримання заробітної плати порушено. При цьому належним відповідачем у справі є Публічне акціонерне товариство «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КИЇВЗНДІЕП», з яким позивач перебував у трудових відносинах. Відповідно постанови Кабінету Міністрів України "Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності та об"єднань державних підприємств» від 19 травня 1999 р. № 859 у редакції чинній станом на час спірних відносин, керівникам центральних і місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, які укладають контракти з керівниками підприємств, заснованих на державній власності, у тому числі казенних та об'єднань державних підприємств, утворених центральними органами виконавчої влади відповідно до законодавства, надано право встановлювати розмір посадового окладу керівника підприємства залежно від середньооблікової чисельності працюючих в еквіваленті повної зайнятості у кратності до мінімальної розміру тарифної ставки першого розряду робітника основного виробництва, а у разі, коли тарифні ставки робітників не застосовуються, - у кратності до мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії, визначених у колективному договорі, враховуючи складність управління підприємством, його технічну оснащеність, вартість основних фондів, рівень рентабельності та обсяги виробництва продукції (робіт, послуг). При цьому надбавка за інтенсивність праці та особливий характер роботи визначена у розмірі до 50 відсотків посадового окладу. Пунктом 2 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління Мінрегіону, та осіб, що здійснюють повноваження виконавчого органу акціонерних товариств, повноваження з управління корпоративними правами держави щодо яких здійснює Мінрегіон» від 22.12.2011 року № 373 установлено розмір посадового окладу керівників підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління Мінрегіону, залежно від середньооблікової чисельності працюючих в еквіваленті повної зайнятості у кратності до мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії, визначених у колективному договорі, враховуючи складність управління підприємством, його технічну оснащеність, вартість основних фондів, рівень рентабельності та обсяги виробництва продукції (робіт, послуг) згідно з додатком 1 постанови від 19.05.1999 р. № 859 та додатком до цього наказу (а.с. 72-79). Відповідно наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.05.2012 року № 192 Публічному акціонерному товариству «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву (ПАТ «КиївЗНДІЕП») надано статус базової організації з науково-технічної діяльності у будівництві (а.с. 120). В обґрунтування вимог позивач посилається на складений ним розрахунок розміру заробітної плати, виходячи із коефіцієнта співвідношень розмірів мінімального розміру посадового окладу 3,31 за посадою працівника основної професії старшого наукового співробітника, що є додатком до наказу Мінрегіону від 22.12.2011 року № 373 (а.с. 75), обчислюючи відповідно додатку 2 до галузевої угоди, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб суми 1218 грн. з урахуванням максимального коефіцієнту 3,68 (а.с. 118, 119), при цьому як Додатком 2 до галузевої угоди за посадою старшого наукового співробітника встановлені коефіцієнти по відношенню до кількості мінімальних розмірів тарифної ставки (окладу) у місячному посадовому окладу за вказаною посадою у межах від 3,31 до 3,68 (а.с. 98). Проте до таких розрахунків суд відноситься критично та бере до уваги надані розрахунки представником відповідача ПАТ «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КИЇВЗНДІЕП», складені фахівцями товариства, виходячи з наступного. Як зазначено вище, постановою Кабінету Міністрів України "Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності та об"єднань державних підприємств» від 19.05.1999 року № 859 та наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.12.2011 року № 373 установлено розмір посадового окладу керівника підприємства в залежності від середньооблікової чисельності працюючих в еквіваленті повної зайнятості у кратності до мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії, визначених у колективному договорі, враховуючи складність управління підприємством, його технічну оснащеність, вартість основних фондів, рівень рентабельності та обсяги виробництва продукції (робіт, послуг), згідно з додатком 1 постанови від 19.05.1999 р. № 859 та додатком до цього наказу, що позивачем враховано не було. За повідомленням представника відповідача ПАТ «КИЇВЗНДІЕП», що не заперечувалось позивачем та підтверджено балансовими звітами про фінансовий стан, штатним розписом, звітами з праці, про зайнятість (а.с. 144-154), за спірний період на підприємстві відповідача працювало не більше ста осіб. Відповідно наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 10.02.2012 року № 51, яким внесено зміни до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.12.2011 року № 373, рекомендованим переліком посад працівників основної професії для визначення розміру посадового окладу керівників підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління Мінрегіону, що є додатком до зазначеного наказу від 10.02.2012 року № 51, визначено щодо базових наукових, науково-дослідних, науково-технічних підприємств, установ, організацій - посаду працівника основної професії інженер ІІ категорії (а.с. 138-141, 167-169). Згідно колективного договору коефіцієнт для інженера ІІ категорії становить 2,21. Отже, виходячи із мінімальної заробітної плати за спірний період у розмірі 1218 грн., посадовий оклад інженера ІІ категорії складає 2 691 грн. 78 коп. (1218 * 2,21). У додатку до постанови Кабінету Міністрів України "Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності та об"єднань державних підприємств» від 19.05.1999 року № 859 визначена кратність мінімальних тарифних ставок в залежності від середньооблікової чисельності працюючих осіб на підприємстві в середньому на рік, а саме: до 500 осіб - кратність до 4-х. При визначенні пропорційності кратності середньооблікової чисельності працюючих посадовий оклад директора за спірний період на підприємстві відповідача складає у розмірі 4 294 грн. (а.с. 131). Позивачу судом неодноразово пропонувалося для визначення розміру посадового окладу директора товариства, що є предметом спору та не визнається відповідачем складений [PERSON] розрахунок ціни позову, провести судову бухгалтерсько-економічну експертизу, при цьому позивач відмовився від проведення експертизи, посилаючись на те, що спеціальних економічних знань проведення розрахунку боргу заробітної плати не потребує та стосується правових питань. Також позивачем суду не надано доказів щодо інтенсивності праці [PERSON] на посаді виконуючого обов'язки директора ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» та особливого виконуваного ним характеру роботи. Суд також бере до уваги, що вищевказаний проведений відповідачем ПАТ «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» розрахунок заробітної плати позивача у розмірі 4 294 грн. не суперечить та взаємоузгоджується із розміром заробітної плати, яку в подальшому [PERSON] отримував на цьому ж на підприємстві відповідача за ІІ квартал 2015 року - загальний розмір якої становить в сумі 13 980 грн., згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків позивачу (а.с. 122). При цьому, згідно наказу ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» від 29.04.2015 р. № 17к (а.с. 44) та запису у трудовій книжці (а.с. 48, 49) позивач по 29.04.2015 року працював в.о. директора ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» та з 05.05.2015 року по 26.09.2016 року - заступником директора з господарських питань. Вказані обставини також спростовують розмір нарахованої позивачем щомісячної заробітної плати в сумі 24 189 грн. 48 коп. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно позовної заяви та розрахунків позивача період нарахування заборгованості по заробітній платі визначений позивачем з 08.08.2014 р. до 01.03.2015 р. (а.с. 159-163). Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що фактично позивач приступив до виконання своїх обов'язків з 10.09.2014 року, про що самим [PERSON] був виданий відповідний наказ від 15.09.2014 року № 20 «А» (а.с. 42). Оскільки позивач виконував обов'язки генерального директора ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» з 10.09.2014 року, тому з вказаного часу по дату заявлених вимог - по 01.03.2015 р. заборгованість по заробітній платі становить 24 397 грн. 73 коп. Сума боргу 24 397 грн. 73 коп. включає заробітну плату за 15 робочих днів вересня 2014 року у розмірі 2 927,73 грн. (4 294 грн. (місячна зарплата) : 22 робочих дні * 15 відпрацьованих робочих днів) та за 5 місяців (з жовтня 2014 року по лютий 2015 року включно - 4 294 грн. * 5) - 21 470 грн. Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення. Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Відповідно до ч. 6 ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів (заробітної плати) у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Згідно заявлених вимог позивач просить нарахувати інфляцію з березня 2015 р. до квітня 2018 р. З урахуванням розмірів індексів споживчих цін за березень 2015р. - 110,8; квітень 114,0; травень 2015 р. - 102,2; червень 2015 р.- 100,4, за липень 2015 р. - 99, за серпень 2015 р. - 99,2, за вересень 2015 р. - 102,3, жовтень 2015р.- 98,7; листопад 2015р. -102,0; грудень 2015р. -101,7; січень 2016р. -100,9; лютий 2016р. -99,6; березень 2016р. - 101,0; квітень 2016р. - 103,5; травень 2016р. - 100,1; червень 2016р. - 99,8; липень 2016р. -99,9; серпень 2016р.- 99,7; вересень 2016 р.-101,8; жовтень 2016р. - 102,8; листопад 2016р. -101,8; грудень 2016р. -100,9; січень 2017р. -101,1; лютий 2017р. -101,0; березень 2017р. - 101,8; квітень 2017р. - 100,9; травень 2017р. - 101,3; червень 2017р. - 101,6; липень 2017р. -100,2.; серпень 2017р.- 99,9; вересень 2017 -102,0; жовтень 2017р. - 101,2; листопад 2017р. -100,9; грудень 2017р. -101,0; січень 2018р. -101,5; лютий 2018р. -101,9; березень 2018р. - 101,1 станом на дату винесення рішення індекс споживчих цін за квітень 2018 року не встановлено, розмір інфляційних нарахувань становить в сумі 18 192 грн. 96 коп. (110,8/100 *114,0/100 *102,2/100 *100,4/100 *99,0/100 *99,2/100 *102,3/100 *98,7/100 *102,0/100 *100,7/100 *100,9/100 *99,6/100 *101,0/100 *103,5/100 *100,1/100 *99,8/100 *99,9/100 *99,7/100 *101,8/100 *102,8/100 *101,8/100 *100,9/100 *101,1/100 *101,0/100 *101,8/100 *100,9/100 *101,3/100 *101,6/100 *100,2/100 *99,9/100 *102,0/100 *101,2/100 *100,9/100 *101,0/100 *101,5/100 *100,9/100 *101,1/100 *24397,73 = 42 590 грн. 69 коп. -24397,73 грн.). Отже, позов [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial