Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач ПАТ "УкрСиббанк" звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого посилається на те, що 06 червня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 11357123000, відповідно до якого, останній отримав кредит розмірі 10899,00 доларів США у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язалася повернути банку кредит в повному обсязі не пізніше 05 червня 2015 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 14,00% річних. В якості забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором від 06 червня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 11357123000/П від 06 червня 2008 року, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати перед банком за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі. Відповідач [PERSON] своїх зобов'язань належним чином не виконує, тому станом на 21.10.2014 року заборгованість позивальника за договором складає 1987,18 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.10.2014 року становить 25735,15 грн., а тому Банк просить суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в розмірі 25735,15 грн., а також судові витрати по справі. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON], на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором № 11357123000 від 06 червня 2008 року в сумі 25735,15 грн., що складається з: заборгованості за простроченим кредитом - 1827,48 доларів США, що еквівалентно 23666,93 грн.; заборгованості по простроченим процентам - 127,69 доларів США, що еквівалентно 1653,66 грн.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 29,01 доларів США, що еквівалентно 375,70 грн.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - 3,00 долари США, що еквівалентно 38,86 грн. Стягнуто з [PERSON], судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 257 грн. 35 коп. В іншій частині позову - відмовлено. В апеляційній скарзі, ПАТ "УкрСиббанк" посилаючись на незаконність рішення суду в частині відмови у задоволені позову про стягнення заборгованості з поручителя [PERSON], просить рішення суду в цій частині скасувати, та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, відповідно до вимог п.3,4 ст.309 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що 06 червня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 11357123000, відповідно до якого, останній отримав кредит розмірі 10899,00 доларів США у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язалася повернути банку кредит в повному обсязі не пізніше 05 червня 2015 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 14,00% річних. Станом на 21.10.2014 року заборгованість позивальника за договором складає 1987,18 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.10.2014 року становить 25735,15 грн., з яких: - заборгованість за простроченим кредитом - 1827,48 доларів США, що еквівалентно 23666,93 грн.; - заборгованість по простроченим процентам - 127,69 доларів США, що еквівалентно 1653,66 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 29,01 доларів США, що еквівалентно 375,70 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - 3,00 долари США, що еквівалентно 38,86 грн. За вказаних обставин районний суд правильно, на підставі вимог ч.1 ст.1054, 526,527, ч.2 ст.1050 ЦК України, прийшов до висновку про обов'язок позичальника-боржника [PERSON] сплатити зазначену кредитну заборгованість на користь банку. Але, колегія суддів не може погодитись з висновком суду про відмову у стягнені вказаної заборгованості у солідарному порядку з поручителя [PERSON]. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №111211549000 від 06.06.2008 року між банком та [PERSON] був укладений договір поруки №113571230000/П, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язався перед Банком відповідати за виконання Позичальником усіх його зобов'язань перед Кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Пунктом 2.2. Договору поруки передбачено, що у випадку невиконання Боржником своїх зобов'язань за основним договором Кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які останній зобов'язаний виконати протягом 10-ти робочих днів з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом) шляхом перерахування коштів у розмірі визначеному у п.1.3. Договору. Згідно з п.2.2. Договору Поруки Банком 01.09.2014 року на адресу Поручителя була направлена вимога №30-11/15736 від 29.08.2014 року щодо неналежного виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором та з вимогою погашення заборгованості за Кредитним договором. Дана вимога була отримана поручителем 08.09.2014 року, про що свідчить поштове повідомлення. Однак вимоги Банку виконані не були. Таким чином, вимога до Позичальника та Поручителя була направлена 01.09.2014 року, а з позовом до суду про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором Банк звернувся 29.10.2014 року, а саме в межах шести місяців, таким чином строк пред'явлення позову до Поручителя є не пропущеним, відповідно до вимог ч.4 ст.559 ЦК України. Згідно з довідкою - розрахунком станом на 21.10.2014 року, яка міститься в матеріалах справи, Позичальником був здійснений останній платіж 08.05.2014 року за тілом кредиту (арк.2 довідки) та процентам за користування кредитом (арк.8 довідки), тобто строк чергового платежу за основним зобов'язанням, що порушив боржник, почався с червня 2014 року. Тобто Банк 29.10.2014 року також звернувся до суду з позовом до поручителя в межах строку, встановленого ч.4 ст.559 ЦК України. Таким чином висновок суду про те, що строк погашення чергового платежу за основним зобов'язанням, що порушив боржник, почався ще у грудні 2012 року, та порука у зв'язку з цім припинилась -є помилковим. В постанові від 17.09.2014р. в справі № 6-53цс14 Верховним Судом України наведено наступну обов'язкову для судів в силу вимог ч. 1 cm.З60-7 ЦПК України правову позицію. "Виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). За вказаних обставин сума кредитної заборгованості підлягає стягненню у солідарному порядку, як з боржника [PERSON], та і з поручителя [PERSON], тому рішення суду підлягає частковому скасуванню, з ухваленням в скасованій частині нового рішення про задоволення позовних вимог Банку у повному обсязі.

Outcome: partial