Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

13.06.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідно до рішення Новомиргородської міської ради від 31.12.2010 року передано до комунальної власності Новомиргородської міської ради квартиру [ADDRESS] як службове житло. На підставі рішення виконкому Новомиргородської міської ради від 27.01.2011 року дану квартиру як службове приміщення було надано [PERSON], на час виконання ним обов"язків начальника Новомиргородського РВ УМВС України. На даний час [PERSON] призначено старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах ВВБ в Кіровоградській області, але він разом з своєю сім"єю до даного часу службову квартиру не звільнив. Просять суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право на проживання у службовій квартирі, виселити їх з службового приміщення без надання іншого житлового приміщення та стягнути судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові. Представники третіх осіб в судове засідання не з"явилися, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник служби у справах дітей Новомиргородської районної державної адміністрації проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що неприпустимо зменшення або обмеження прав та інтересів дітей. Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що [PERSON] на даний час продовжує перебувати в трудових відносинах з УМВС України в Кіровоградській області, а тому не втратив право на проживання в службовій квартирі, крім того, він немає іншого житла та не припинив проживання в службовій квартирі, так як приїздить на квартиру та залишив там свої речі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та показання свідків, судом встановлено наступні обставини. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 21.12.2010 року Новомиргородським районним відділом УМВС України було придбано квартиру [ADDRESS]. Рішенням сесії Новомиргородської міської ради від 31.12.2010 року було надано згоду на передачу до комунальної власності Новомиргородської міської ради квартиру [ADDRESS], придбану Новомиргородським РВ УМВС в Кіровоградській області як службове приміщення та прийнято даний об"єкт виконкомом міської ради. Наказом по особовому складу УМВС України в Кіровоградській області від 21.09.2010 року № 458 о/с, було призначено начальником Новомиргородського районного відділу УМВС України в області з 21.09.2010 року [PERSON]. Відповідно до протоколу засідання житлово-побутової комісії Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області №1 від 20.01.2011 року [PERSON] поставлено на квартирний облік , відповідно до його заяви про поставлення на квартирний облік у зв"язку з відсутністю житла у Новомиргородському районі. А відповідно до рішення виконавчого комітету Новомиргородської міської ради № 50 від 27.01.2011 року надано [PERSON] двохкімнатну квартиру як службове житло. 31.01.2011 року на підставі даного рішення видано ордер на службове жиле приміщення № 1186 [PERSON] з сім"єю з 3 чоловік на право зайняття службового приміщення у квартирі [ADDRESS]. Наказом МВС України від 16.09.2013 року № 835 ос [PERSON] призначено старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах відділу внутрішньої безпеки в Кіровоградській області та відповідно до наказу УМВС України в Кіровоградсьькій області № 350 ос від 16.09.2013 року, відрядили [PERSON] до ДВБ МВС, звільнивши з посади начальника Новомиргородського районного відділу УМВС України з 16.09.2013 року. У зв"язку з тим, що [PERSON] звільнено з посади начальника Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області, на засіданні житлово-побутової комісії Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області від 23.01.2014 року, було визнано протокол № 1 від 20.01.2011 року недійсним. Крім того, позивачем було направлено лист до [PERSON] з проханням звільнити добровільно службове приміщення -квартиру [ADDRESS]. З акту від 22.07.2014 року встановлено, що в квартирі [ADDRESS] з вересня 2013 року ніхто не проживає, доступ до комунікацій квартири немає. Відповідно до ст.ст. 118, 122 ЖК України, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв"язку з характером їх трудових відносин повині проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Наданий громадянинові спеціальний ордер, є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення. Відповідно до ст. 124 ЖК України, робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, підлягають виселенню з службового приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення. А статтею 125 частиною 1 пунктом 3 ЖК України визначено, що без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього кодексу, не може бути виселено осіб, що звільнені з посади, у зв"язку з якою їм було надано жиле приміщення, але не припинили трудових відносин з підприємством, установою, організацією, які надали це приміщення. З довідки виданої управлінням МВС України в Кіровоградській області від 04.12.2014 року № 3/456 встановлено, що [PERSON] безперервно працює в УМВС України в Кіровоградській області з 28.07.1998 року по теперішній час. Крім того, в судовому засіданні з показань свідків встановлено, що відповідачі залишили свої речі в службовій квартирі та іноді приїздять до квартири. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що [PERSON] іншого нерухомого майна не має. Тому, суд вважає, що навіть після звільнення з посади начальника Новомиргородського РВ УМВС України [PERSON] та призначення старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах відділу внутрішньої безпеки в Кіровоградській області, [PERSON] продовжує перебувати в трудових відносинах з УМВС України, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed