Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

У січні 2017р. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи - служба у справах дітей Бердянської районної державної адміністрації, ОСМД «Приазовський», Бердянський міськрайонний відділ ДВС про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зняття з реєстрації місця проживання. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» посилається на те, що 31.07.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON] був укладений кредитний договір №014/17-35/2362-71, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 197925,00 доларів США строком до 31.07.2023р. зі сплатою 11,5 % річних, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів. 06.01.2012р. між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду №014/17-35/2362-71/3 до кредитного договору, відповідно до умов якої, сторони погодили змінити валюту виконання зобов'язань за Кредитним договором з доларів США на гривні із розрахунку офіційного курсу НБУ на дату укладення Додаткової угоди. В забезпечення належного виконання умов Кредитного договору, 31.07.2007р. між Банком і [PERSON] укладено Договір іпотеки, предметом іпотеки в якому є: ціла п'ятикімнатна квартира, загальною площею 169,9кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить Іпотекодавцю на праві договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Каракуловою Л.І., приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області 31.07.2007 року. У зв'язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору Банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 20.02.2013р. позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено повністю. На виконання рішення Бердянського міськрайонного суду 02.11.20015р. видані виконавчі листи, які були пред'явленні до ВДВС для виконання. В процесі виконання рішення суду Банку стало відомо, що у вказаній квартирі зареєстрована неповнолітня [PERSON]- донька [PERSON] Реєстрація неповнолітньої [PERSON] відбулася після укладення Договору іпотеки від 31.01.2007р. і без згоди іпотекодержателя. Наявність в квартирі зареєстрованих осіб негативно відображається на вартості нерухомого майна та перешкоджає в його реалізації, чим порушуються права позивача як іпотеко держателя. Посилаючись на ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою та зняти відповідачів з реєстрації місця проживання. Представник позивача Язіков О.Є. (за довіреністю) у судове засідання не з'явився, просить розглядати справу без його участі. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, через засоби масової інформації шляхом опублікування оголошення у газеті «Запорізька Правда». Причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не подали. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Аліпова І.А. в судове засідання не з'явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності Просить винести рішення відповідно до вимог законодавства, з урахуванням інтересів неповнолітньої. Представник ОСМД «Приазовський» та державний виконавець у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не подали. Суд, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України, за згодою позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 31.07.2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", і [PERSON] був укладений кредитний договір №014/17-35/2362-71, згідно якого кредитор надав позичальнику кредит в сумі 197 925 доларів США строком по 31.07.2023 року зі сплатою 11,50% річних. В забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором, 31.07.2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір іпотеки, предметом якого є ціла п'ятикімнатна квартира, загальною площею 169,9кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, який був посвідчений 31.07.2007 року приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Каракуловою Л.І. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 20.02.2013р. задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про звернення стягнення на предмет іпотеки. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором у розмірі 2152925,16 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки -квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач посилається на те, що в процесі виконання цього рішення суду їм стало відомо, що в квартирі зареєстровані відповідачі. Це негативно позначається на вартості майна та перешкоджає його реалізації, а тому відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користування квартирою і зняти їх з реєстрації місця проживання на підставі ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Судом встановлено, що місце проживання [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], з 2007 року зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст..4 ЦПК). Відповідно до частин 1 та 2 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, у разі порушення цивільного права відповідно до ст.ст. 3, 11, 31 ЦПК України особа має право обирати той спосіб захисту, який відповідає характеру порушення її права чи інтересу, а перевірка відповідності цього способу наявному порушенню і меті судового розгляду у відповідності до ст.4 ЦПК є обов'язком суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ч.2 ст. 16 ЦК України. Зокрема, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Закон України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання. Положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання особи. Зокрема, зняття з реєстрації місця проживання особи може бути здійснена на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Правовідносини щодо визнання особи такою, що втратила право користування житлом регулюються зокрема ст.ст.71,72 ЖК України, ст. 405 ЦК України. Такі позовні вимоги можуть бути заявлені власником або наймачем житлового жилого приміщення, яким позивач не є. Разом з тим, ч.1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку жилий будинок чи жиле приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного жилого приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави такого виселення. Таким чином, позивач, як іпотекодержатель має право на підставі ч. 1, ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 40 Закону України "Про іпотеку", ст. 109 Житлового кодексу України захистити свої майнові права та інтереси, звернувшись до суду з позовом про виселення відповідачів з жилого приміщення, що є предметом іпотеки Оскільки позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав та інтересів, а заявлені позивачем вимоги не ґрунтуються на законі, тому в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed