Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що в липні 1970року його всиновив [PERSON]. З 1970р по 1979р. він мешкав разом з батьком [PERSON] за адресою : м.Дружківка, вул. Київська, 53. Цей будинок належав останньому. 29 квітня 1993року [PERSON] подарував 1/2частину цього будинку своєму онукові - його сину [PERSON], а друга частина залишилась в його власності. Зараз його син [PERSON] є громадянином РФ і мешкає в м.Москва. 08 червня 1997року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась садщина у вигляді 1/2 частки вказаного будинку. Єдиним спадкоємцем після смерті батька залишився він і фактично вступив у володіння спадковим майном. Оскільки в нього знаходяться всі документи на вказаний будинок, хоча він і не був зареєстрований в ньому, але кожної весни селився в будинку і мешкав до самої осені, використовуючи його як дачу. Він вважав, що цих обставин досить для реєстрації спадкового майна на своє ім"я в будь-який час і не подавав своєчасно заяву в нотаріальну контору для прийняття спадщини. Зараз йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з тим, що ним був пропущений встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] , який помер 08 червня 1997року. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги. Пояснив, що йому не було відомо про обов"язковість прийняття спадщини протягом шести місяців. Але після смерті батька, він став проживати в будинку кожного літа, користується всіма речами, які залишилися після смерті батька, здійснює невеликі ремонтні роботи по будинку, використовує, як город, земельну ділянку, на якій розташований будинок. В лютому 2016року його дружина пішла до нотаріуса, щоб оформити спадщину на будинок, де їй повідомили, що треба звертатися до суду , оскільки строк пропущений. Просить його позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяву, про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, (далі - ЦК) ,якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства, та свідоцтвом про народження (а.с.4, 10). Судом встановлено, що [PERSON] помер 08.06.1997року (а.с.3). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки будинку № 53, що розташований по вул. Київській, м.Дружківки (а.с.5,6). Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР визначені дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначено, що судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. У випадку, коли особи прийняли спадщину шляхом фактичних дій (вступ в управління та володіння спадковим майном), але не оформили права на спадщину, обґрунтованою є відмова суду в задоволенні позову про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки в цьому випадку підстави для пред'явлення позову та спір з приводу спадщини відсутні." Як зазначено позивачем в позові, і про це позивач пояснив у судовому засіданні, він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Він користується будинком, речами, які залишилися в будинку після смерті батька, користується земельною ділянкою. В нього знаходяться всі документи на будинок. Згідно листа державного нотаріуса від 25.02.2016року, (а.с.23-24) , заяви про прийняття або відмову від спадщини в Дружківську державну нотаріальну контору не надходили, спадкова справа не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Суд вважає встановленим, що позивач прийняв спадщину шляхом фактичних дій, але не оформив права на спадщину. При таких обставинах відсутні підстави для задоволення позову про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Outcome: dismissed