Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення. Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що він працює у відповідача на посаді начальника РТ «Центр» СП «Енергозбут» Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». Наказом від 10.04.2019 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Підставою для притягнення позивача до відповідальності вказано Акт службової перевірки від 20.03.2019 року, пояснення [PERSON] . Позивач вважає вказаний наказ незаконним та протиправним, виходячи з наступного. Позивач вважає, що факт порушення трудових обов`язків не доведений. Крім того, відповідачем не було розроблено персональну посадову інструкцію, де чітко б встановлювалися права та обов`язки позивача. Позивач був притягнутий до відповідальності за те, що він не здійснив контроль щодо достовірності внесеної інформації, хоча до посадових обов`язків позивача входить лише здійснення контролю за своєчасним внесенням до ПК УНІВАН та БіТЕК інформації, а не контроль за її достовірністю. Також позивач вказує про те, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що саме внесення коригування показань до програмного комплексу БІТЕК є порушенням посадових обов`язків та трудової дисципліни. Відповідачем не встановлено та не підтверджено доказами, що внесені користування працівниками є неправомірними, недостовірними та такими, що завдань шкоду підприємству. Крім того, Положення про район тепло збуту РТ «Центр» було підписано працівниками та безпосередньо начальником вже після виявлених порушень, а саме у період з 02.04 по 03.04.2019 року, в той час, коли акт службової перевірки, який став підставою для винесення оспорюваного наказу, був складений 20.03.2019 року. Також позивач вказує про те, що відповідачем невірно встановлено коло відповідальних осіб, оскільки в наказі від 10.04.2019 року у ряді порушень було визнано винним позивача, але відповідно до локального акту - Положення про район тепло збуту відповідальними за порушення є інші особи. Крім того, позивач вказує про те, що при винесенні наказу про оголошення догани відповідачем не було дотримано вимог діючого трудового законодавства, оскільки позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення обов`язків, які не передбачені для нього, не встановлено відповідачем також і склад порушення та усі обставини та вину позивача. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати наказ директора Структурного підрозділу «Енергозбут» Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» № 1-Д/ЕЗ від 10.04.2019 року «Про порушення вимог нормативно-розпорядчих документів». 13.08.2019 року до суду надійшов Відзив представника відповідача на позов, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки вважає наказ від 10.04.2019 року правомірним та законним. У Відзиві представник вказує про те, що наказ був виданий після того, як під час перевірки, проведеної на підставі наказу керівника КП від 04.02.2019 року, було виявлено непоодинокі факти внесення працівниками коригування показань до програмного комплексу БІТЕК без наявності об`єктивного підтвердження, що вказувало на відсутність належного контролю з боку начальника РТ «Центр» [PERSON] за достовірністю внесеної інформації. Також представник відповідача зазначає про те, що законність наказу від 10.04.2019 року підтверджується Актом службової перевірки від 20.03.2019 року, якою встановлено, що начальник [PERSON] вживав недостатньо заходів до контролю за підлеглими працівниками, порушував Кодекс корпоративної етики та службової поведінки працівників КП, також ним було порушено умови Колективного договору, а саме Правила внутрішнього трудового розпорядку працівників КП. На підставі викладеного представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити. 13.08.2019 року до суду надійшов Додатковий Відзив представника відповідача на позов, в якому він наголошує на тому, що позивач був особисто ознайомлений з Розпорядженням № 22 від 06.03.2019 року «Про відповідальність за недобросовісне виконання посадових обов`язків», а тому був зобов`язаний посилити контроль за достовірністю внесення інформації до програмних комплексів підлеглим персоналом та використанням облікових записів, ознайомити працівників з цим розпорядженням під особистий підпис. 16.08.2019 року до суду надійшла Відповідь на відзив, в якій позивач наполягає на задоволенні своїх позовних вимог, які підставних та обґрунтованих. Також позивач вказує про те, що відповідачем не надано жодного належного доказу, який підтверджує законність оспорюваного наказу, а також фактів порушення позивачем своїх трудових обов`язків. Позивач вказує про безпідставність тверджень представника відповідача про порушення ним Кодексу корпоративної етики та службової поведінки, оскільки дані обставини не були підставою для видачі наказу від 10.04.2019 року. Щодо посилання представника відповідача на невиконання відповідачем Розпорядження від 06.03.2019 року, то позивач зазначає, що відповідачем не надано доказів того, що позивач був ознайомлений з даним розпорядженням, а позивач факт ознайомлення заперечує. 20.08.2019 року до суду надійшли Доповнення представника відповідача до Відзиву, в яких він вказує про те, що в ході перевірки, що була проведена на підприємстві на підставі наказу керівника від 04.02.2019 року, було отримано пояснення від працівників РТ «Центр», деякі з ним відмовилися надавати пояснення з приводу виявлених порушень. Також під час перевірки членами комісії було здійснено вихід на об`єкти, щодо яких були виявлені порушення, але не до всіх приміщень члени комісії були допущені. За результатами відібрання пояснень та здійснення виході на об`єкти комісією було зроблено висновок, відповідно до якого встановлено порушення та відповідно нараховано кошти, що підлягають сплаті власниками приміщень, що були перевірені. Також були відібрані письмові пояснення від позивача та його заступника [PERSON] . Остання пояснила, що відповідні показники за вказаними приміщеннями вносилися нею за усною вказівкою начальника [PERSON] . При цьому позивач у своїх письмових поясненнях зазначив, що заперечує факт надавання вказівки [PERSON] на внесення змін до програмного комплексу. Також під час перевірки були виявлені інші факти порушень, що стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. 23.08.2019 року до суду надійшли Заперечення представника відповідача на відповідь на відзив, подану позивачем. Так, він вказує про те, що твердження позивача є безпідставними та необґрунтованими, законність та обґрунтованість оспорюваного наказу підтверджується Актом службової перевірки від 20.03.2019 року. 23.10.2019 року до суду надійшли додаткові пояснення позивача, в яких він наполягає на своїх позовних вимогах та заперечує проти позиції представника відповідача. 13.11.2019 року до суду надійшли заперечення представника відповідача на додаткові пояснення позивача, в яких представник наполягає на обставинах, викладених у Відзиві на позов та додаткових відзивах, на законності та обґрунтованості оспорюваного наказу, а тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 10.12.2019 року до суду надійшли доповнення представника відповідача до заперечень на додаткові пояснення представника позивача, відповідно до яких представник зазначає про достатність підстав вважати, що позивачем було допущено порушення трудових обов`язків та інших внутрішніх нормативних актів, що і потягло за собою притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Вважає наказ від 10.04.2019 року законним та обґрунтованим, а тому таким, що не підлягає скасуванню. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13.12.2019 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді Лісовської О.В., провадження у справі зупинено до розгляду заяви про відвід судді. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 13.12.2019 року у задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді Лісовської О.В. відмовлено. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17.12.2019 року провадження у справі відновлено. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 17.12.2019 року у задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді Лісовської О.В. відмовлено, заяву передано на розгляд іншому судді. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 18.12.2019 року у задоволенні заяви про відвід судді Лісовської О.В. відмовлено. 29.01.2020 року до суду надійшли пояснення представника відповідача по справі, в яких він просить у задоволенні позовних вимог відмовити. 10.02.2020 року до суду надійшла заява представника відповідача про застосування строків, передбачених ст. 233 КЗпП України, до позовних вимог [PERSON] , яка мотивована тим, що позивач подав позовну заяву 10.07.2019 року, тобто із порушенням встановленого законом тримісячного строку для подачі такого позову до суду, у зв`язку з чим просить у задоволенні позову відмовити. У судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, наведених у відзиві на позов. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював на посаді начальника РТ «Центр» СП «Енергозбут» Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». Наказом директора СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» від 10.04.2019 року № 1-Д/ЕЗ «Про порушення вимог нормативно-розпорядчих документів» позивачу [PERSON] оголошено догану. Згідно вказаного наказу підставою для його винесення стали Службова записка [PERSON] , Акт службової перевірки від 20.03.2019 року, пояснення [PERSON] . У своїх позовних вимогах [PERSON] зазначає про те, що даний наказ видано з порушенням вимог трудового законодавства, без належних підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності, у зв"язку з чим вважає наказ незаконним. Як вбачається з письмових матеріалів справи, 04.02.2019 року КП «Київтеплоенерго» був виданий наказ № 64 «Про проведення службової перевірки», відповідно до якого було наказано провести службову перевірку щодо зловживання службовим становищем окремих співробітників РТ «Центр» СП «Енергозбут» при наданні послуг з повірки та опломбування приладів обліку тепла та гарячої води споживачам КП на підставі інформації, зазначеної у службовій записці директора Департаменту безпеки виробничих підрозділів Дирекції безпеки від 31.01.2019 року щодо зловживання службовим становищем окремих співробітників СП «Енергозбут» при наданні послуг з повірки та опломбування приладів обліку тепла та гарячої води споживачам КП; створено комісії у складі голови та трьох членів комісії. 20.03.2019 року комісією був складений Акт службової перевірки, відповідно до якого перевірка проводилася у зв`язку з можливим зловживанням службовим становищем окремими працівниками району тепло збуту РТ «Центр» СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго». У ході проведення службової перевірки у позивача [PERSON] були відібрані пояснення, в яких він стверджував про те, що йому невідомо про наявність звернень споживачів про внесення ознак лічильників у програмний комплекс БІТЕК, а також він заперечив факт надання вказівки [PERSON] про внесення змін до програмного комплексу. Також [PERSON] пояснив, що про внесення [PERSON] інформації до програмного комплексу БІТЕК йому стало відомо у грудні 2018 року, тоді відбулася спроба проведення контрольного знімання інженером РТ «Центр». У подальшому, після недопущенні членів комісії до об`єктів споживачів, [PERSON] дав вказівку [PERSON] зняти ознаки ВОТЕ у програмному комплексі БІТЕК. Також пояснення з цього приводу відбиралися у [PERSON] , яка була заступником позивача [PERSON] , та зазначила про те, що інформацію щодо об`єктів по вул.. Лермонтовській, 4, по вул.. Саксаганського, 106, по вул.. Саксаганського, 55, по вул.. Бульварно-Кудрявській, 31-А вона вносила по усній вказівці начальника [PERSON] , який посилався на листи споживачів. При цьому комісією було встановлено, що на листах відсутні резолюції [PERSON] . Крім того, [PERSON] у своїх поясненнях зазначила, що перед тим, як вносити інформацію щодо ВОТЕ та стартові показники, вона вказувала [PERSON] про необхідність ознайомитися із проектною документацією та здійснити вихід на об`єкти, на що останній зазначив, що не має на це часу. [PERSON] також у своїх поясненнях зазначила, що з приводу проведення контрольних знімань показників на вказаних об`єктах та складання актів з даного приводу їй нічого не відомо. Внесення інформації до програмного комплексу під обліковим записом вона пояснила тим, що хтось із працівників міг це зробити замість неї, але хто конкретно, їй невідомо. Інші особи надавати пояснення відмовилися. В Акті також зазначено про те, що у ході проведення службової перевірки було виявлено, що члени сім`ї [PERSON] (дружина та мати), є засновниками ТОВ «Теплосервіс-плюс», основним видом діяльності якого є монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування. Згідно інформації з інтернет-майданчику публічних закупівель «Prozorro» ТОВ «Теплосервіс-плюс» стало переможцем у 12 закупівлях на суму 604337, 99 грн. Один з договорів укладено з державною установою «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології імені академіка О.М.Лук`янової Національної академії медичних наук України», що знаходиться на території обслуговування РТ «Центр», де начальником району теплозбуту є [PERSON] . Крім того, актом визначено, що діяльність РТ «Центр» регулюється чинним законодавством України, в тому числі Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, та Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198. Взаємовідносини з конкретним споживачем регулюються Договором. Згідно Положення про структурний підрозділ «Енергозбут» комунального підприємства виконавчого органу Київради основною метою діяльності структурного підрозділу є участь у виробничій діяльності підприємства, яка направлена на задоволення суспільних потреб споживачів у теплової енергії та інших послугах, що надаються підприємством, забезпечення стабільних надходжень до бюджету м. Києва та одержання прибутку для забезпечення економічних та соціальних потреб її працівників. Локальні внутрішні документи, пов`язані з виконанням виробничих завдань (Регламент, Положення про РТ «Центр», посадові (робочі) Інструкції працівників РТ) відсутні. Вказане є грубим порушенням наказу т.в.о. директора КП «Київтеплоенеро» від 25.06.2018 року «Про порядок розроблення положень про структурні підрозділи та посадових (робочих) інструкцій персоналу» (наказ КП від 25.06.2018 року № 103), яким була встановлена кінцева дата розроблення таких документів - до 13.07.2018 року. Як зазначено в Акті, на думку дирекції безпеки відсутність таких документів призводить до визначеності в обов`язках працівників, створює можливість для зловживань службовим становищем. Також це призводить до ситуації, коли порушників неможливо притягнути до дисциплінарної відповідальності (крім як за порушення трудового розпорядку). Проведеною службовою перевіркою також було встановлено непоодинокої факти внесення працівниками РТ «Центр» корегування показників без наявності об`єктивного підтвердження до Програмного комплексу БІТЕК стосовно споживачів з інших районів міста в тому числі своїх знайомих, без фактичного зняття показань лічильників. Внесення ознак ВОТЕ по споживачам здійснюється без належного контролю, що призводить до можливих фінансових втрат компанії. Перевіркою підтверджено, що заступник начальника [PERSON] вносить показники ПК «БІТЕК» поза зоною обслуговування РТ «Центр», спільно з головним фахівцем [PERSON] , що не входить до їх компетенції. Вказані дії створюються умови для можливих зловживань з боку вищевказаних працівників. Складання інженером [PERSON] актів прийняття на комерційний облік ВОТЕ та лічильників гарячої води із зазначенням інформації, яка не відповідає дійсності. В діях працівника, який складав акти, інформація, яка не відповідає дійсності ( [PERSON] ), є порушення Кодексу корпоративної етики та службової поведінки працівників КП «Київтеплоенерго», затвердженого наказом КП «Київтеплоенерго» від 27.08.2018 року № 233. У діях працівників, які вносили дані стосовно своїх знайомих ( [PERSON] , [PERSON] ), є порушення Кодексу корпоративної етики та службової поведінки працівників КП «Київтеплоенерго». У діях начальника РТ «Центр» [PERSON] та його заступника [PERSON] , які вживають недостатньо заходів до контролю за підлеглими працівниками, є порушення Кодексу корпоративної етики та службової поведінки працівників КП «Київтеплоенерго». Так, Кодекс корпоративної етики та службової поведінки (п. 2.1) встановлює Правила та принципи ділової поведінки працівників, у тому числі працівник повинен: добросовісно та розумно діяти в інтересах підприємства, відповідально ставитися до виконання своїх обов`язків, визначених чинним законодавством України та внутрішніми документами Підприємства; використовувати робочий час для виконання своїх службових обов`язків; відокремлювати особисті проблеми від виробничих відносин; усвідомлювати вплив своєї поведінки на репутацію та уникати дій, не сумісних з іміджем підприємства. Відповідно до висновків Комісії, яка проводила Службову перевірку, було запропоновано СП «Енергозбут» розглянути Акт перевірки на робочій нараді СП «Енергозбут»; доручити начальнику РТ «Центр» [PERSON] розробити та погодити відповідним чином положення про РТ, що регламентуватиме дії працівників РТ при виконання посадових обов`язків, в тому числі під час роботи з споживачами, при знятті показань використання тепла та гарячої води, повірки лічильників ЦО та ГВП, їх пломбування тощо; на основі положення про РТ розробити посадові та робочі інструкції персоналу району тепло збуту; провести контрольні перевірки обґрунтованості зниження показників використання теплоносіїв в РТ «Центр»; розглянути питання про притягнення до відповідальності начальника РТ «Центр» [PERSON] за недостатній контроль за діями підлеглого персоналу РТ та відсутність організаційно-розпорядчих документів; розглянути питання про притягнення до відповідальності заступника начальника з технічного забезпечення продажу РТ «Центр» [PERSON] за внесення інформації до програмних комплексів без належної перевірки та наявності підтверджуючих документів, що могло призвести до нанесення матеріальних збитків підприємству; розглянути питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного фахівця дільниці контролю договірних умов побутових споживачів РТ «Центр» [PERSON] за внесення інформації до програмних комплексів поза зоною обслуговування та нелояльне ставлення до інтересів компанії, що проявилось у відмові надавати пояснення по виявленим фактам; розглянути питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності інженера І категорії дільниці контролю договірних умов юридичних споживачів РТ «Центр» [PERSON] за складання актів прийняття на комерційній основі неіснуючих ВОТЕ та нелояльне ставлення до інтересів компанії, що проявилось у відмові надавати пояснення по виявленим фактам; провести перевірки з контрольним зніманням показань ВОТЕ нежитлових приміщень, по яким надані звіти в поточному опалювальному сезоні з мінімальними показниками кількості спожитої теплової енергії; враховуючи систематичне недопущення представників КП «Київтеплоенерго» до приладів обліку, відсутність свідоцтва про повірку приладу обліку, комісія запропонувала споживача за адресами: вул.. Лермонтовська, 4, вул.. Саксаганського, 106, вул.. Саксаганського, 55, вул.. Бульварно-Кудрявська, 31-А, вул.. Велика Житомирська, 21 , провести нарахування за використану теплову енергію розрахунковим методом по показникам загально будинкових лічильників з початку опалювального періоду 2018-2019 років. У подальшому був виданий оспорюваний наказ № 1-Д/Е3 від 10.04.2019 року про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності за недобросовісне виконання посадових обов`язків. Згідно із ст. 139 КЗпП України працівники зобов"язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Статтями 139, 140, 142 КЗпП України та пунктом 24 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників і службовців підприємств, установ, організацій, затверджених постановою Держкомпраці СРСР за погодженням з ВЦРПС від 20.07.1984 року, порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання з вини працівники покладених на нього трудових обов"язків. Тобто, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення останнім трудової дисципліни. При цьому закон вимагає або факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень. Відповідно до вимог ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1)догана; 2)звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Наказ роботодавця про застосування стягнення має містити мотивувальну частину з точним та обґрунтованим характером порушення трудової дисципліни. Наказ про застосування до працівника стягнення не може містити стягнень, не передбачених ст. 147 КЗпП України. Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного працівником невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов"язків. Між тим, в описовій частині оспорюваного Наказу від 04.02.2019 року не міститься визначення, який саме дисциплінарний проступок та якої тяжкості вчинив особисто позивач. У своєму наказі відповідач обмежився лише посиланням на недобросовісне виконання [PERSON] посадових обов`язків, при цьому підставою для видачі наказу стали Службова записка [PERSON] , Акт службової перевірки від 20.03.2019 року та пояснення [PERSON] . Але при цьому слід зазначити, що загальні права та обов`язки позивача [PERSON] закріплені в Положенні про район тепло збуту (РТ «Центр») ПП № 2/4-1437-18. Так, відповідно до розділу 5 п. 5.8 Положення начальник під час виконання своїх обов`язків і завдань: 1) Контролює виконання персоналом правил охорони праці й інструкцій, циркулярів, інформаційних листів з питань експлуатації і безпечних умов праці; 2) Організовує забезпечення повної цілісності матеріальних цінностей; 3) Організовує контроль за дотриманням персоналу РТ «Центр» виробничої дисципліни, правил і норм з ОП, ПБ, ТЕ; 4) Організовує і контролює підготовку персоналу і допуск його до самостійної роботи відповідно до вимог Положення про компетентність, навчання та обізнаність з питань охорони праці КП «Київтеплоенерго», а також посадових робочих інструкцій; 5) Контролює утримання виробничих будинків і споруд у справному стані, що забезпечує тривалу і надійну їх експлуатацію, дотримання вимог санітарно-технічних норм і безпеки праці персоналу, веде періодичний огляд устаткування, будинків, споруд і організовує підтримку їх у стані, регламентованому нормативними документами; 6) Організовує контроль за дотриманням умов пожежно- і вибухонебезпеки при експлуатації устаткування; 7) Проводить оперативний контроль за станом ОП на робочих місцях згідно з СУОП, цільові перевірки згідно наказу; 8) Контролює діяльність підрозділу, планування роботи, контроль за роботою працівників, удосконалення організаційної структури, участь у розробленні нормативно-методичного забезпечення і впровадження процесів системи управління якості. Крім того, відповідно до вказаного Положення позивач здійснює загальний контроль над персоналом. Персонал під загальним керівництвом начальника РТ «Центр» та безпосереднім керівництвом заступника начальника району з технічного забезпечення продажу РТ «Центр» та провідного інженера, забезпечує виконання таких функцій: 1) Прийняття відомостей обліку теплової енергії та роздруківок показників модемів із Автоматизованої системи обліку теплової енергії NovaSys; 2) Визначення обсягів споживання теплової енергії та обсязів послуги центрального опалення (ЦО) та ГВП (послуга); 3) Внесення обсягів до ПК (УНІВАН, БІТЕК) послуги ЦО та ГВП; 4) Внесення до бази даних (БД) інформації про періоди надання неякісної послуги або ненадання її, згідно до Постанови Кабінету Міністрів України 151 (ПКМУ 151), контроль нарахувань та підготовка матеріалів; 5) Оформлення на підставі доручення Центру з договірної роботи департаменту з продажу теплової енергії (ЦДР ДПТЕ) нарядів на зміну теплових навантажень, контроль за термінами їх реалізації та формування звітів; 6) Підготовка інформації, супроводжувальних матеріалів та копій необхідних документів на запити ДПТЕ для ведення претензійно-позовної роботи щодо споживачів-боржників; 7) Підготовка та своєчасне внесення до ПК УНІВАН та БІТЕК інформації про фактичні обсяги спожитої за показаннями ВОТЕ теплової енергії, кількість годин/діб роботи тепловикористального обладнання споживачів, про обсяги витрат з водо розбору; 8) Приймання та перевірка відомостей обліку, спожитої теплової енергії за показниками приладів обліку; 9) Оброблення відомостей обліку теплової енергії та розрахунок місячного споживання тепла, у разі виявлення відхилення гранично допустимих параметрів ВОТЕ; 10) Внесення показань приладів обліку до програмних комплексів розрахунків теплової енергії; 11) Розподіл показань ВОТЕ, встановленого на загальному вводі декількох систем; 12) Формування протоколів про кількість фактично спожитої теплової енергії, згідно показників приладів комерційного обліку у розрахунковому періоді у розрізі теплових магістралей; 13) Підготовка звіту про відпуск теплової енергії та видами споживання та дані про роботу тепломагістралей у розрахунковому періоді; 14) Здійснення розрахунку коригування нарахувань минулих періодів у разі надання відомостей обліку теплової енергії за неповний розрахунковий період; 15) Своєчасне надання інформації стосовно обладнання приладами обліку споживачів, за належність до зони обслуговування РТ «Центр» (згідно Додатку А), на запити підрозділів Підприємства; 16) Аналіз відомостей обліку теплової енергії та передання інформації виробничому відділу (ВВ) району щодо невідповідності технологічних параметрів умовам договору для вжиття заходів; 17) Організація звіряння та надання на підпис заступнику начальника з технічного забезпечення продажу РТ «Центр» актів готовності до опалювального періоду (обсяг звіряння: юридична назва, особовий рахунок, договірне навантаження за видами споживання, термін дії відповідного договору на теплопостачання, перелік орендарів та наявність відповідних договорів на теплопостачання з ними, наявність актів готовності ВОТЕ до опалювального періоду). Слід зазначити, що у даному Положенні зазначено лише загальні права та обов`язки позивача [PERSON] , при цьому до цього часу відповідачем не було розроблено персональну посадову інструкцію, в якій би чітко встановлювалися права та обов`язки позивача, як начальника РТ «Центр». Отже, з наведеного вище вбачається, що відповідач притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності за те, що він не здійснив контроль щодо достовірності внесеної інформації, хоча, як вбачається з вищевказаних посадових обов`язків, [PERSON] лише здійснює контроль за своєчасним внесенням до ПК УНІВАН та БІТЕК інформації, а не за її достовірністю. Також суд зазначає і про те, що відповідачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме внесення коригування показань до програмного комплексу БІТЕК є порушенням посадових обов`язків та трудової дисципліни. Відповідачем під час перевірки не встановлено, що внесені працівниками коригування є неправомірними, недостовірними або такими, що завдають шкоди підприємству. Також слід звернути увагу і на те, що жодним локальним актом не встановлено заборони щодо внесення коригувань до програмного комплексу БІТЕК. На момент проведення перевірки та на момент складання Акту службової перевірки від 20.03.2019 року, який став підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, посадові обов`язки [PERSON] не було закріплено у жодному документі, а тому притягнення особи за недобросовісне виконання посадових обов`язків, які не були визначені та закріплені, є неможливим. Що стосується тверджень відповідача про те, що вказані обов`язки були закріплені у Положенні, то судом встановлено наступне. Як вбачається з Акту службової перевірки від 20.03.2019 року, комісія рекомендувала, у тому числі, доручити начальнику РТ «Центр» [PERSON] розробити та погодити відповідним чином положення про РТ, що регламентуватиме дії працівників РТ при виконання посадових обов`язків, в тому числі під час роботи з споживачами, при знятті показань використання тепла та гарячої води, повірки лічильників ЦО та ГВП, їх пломбування тощо; на основі положення про РТ розробити посадові та робочі інструкції персоналу району тепло збуту. Наведене свідчить про те, що на момент проведення службової перевірки, а тим більше, на час встановлених відповідачем порушень з боку позивача, Положення про РТ та посадові інструкції як начальника РТ «Центр» [PERSON] , так і працівників РТ «Центр» були відсутні. Наданий відповідачем примірник Положення про район тепло збуту та аркуш ознайомлення з положенням свідчать про те, що працівники РТ «Центр» були ознайомлені з даним документом у період 02.04.-03.04.2019 року. Таким чином, твердження відповідача про те, що вказане Положення існувало на момент виявлених порушень та проведення службової перевірки, судом до уваги не приймаються. Також слід зазначити, що під час розгляду справи по суті було встановлено, що відповідачем при вирішенні питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було невірно визначено коло відповідальних осіб. Так, в наказі № 1-Д\\Е3 від 10.04.2019 року зазначено про ряд порушень, вчинених позивачем, але відповідно до вказаного Положення про район тепло збуту відповідальними за порушення є інші особи. Як зазначалося раніше, персонал під загальним керівництвом начальника РТ «Центр» та безпосереднім керівництвом заступника начальника району з технічного забезпечення продажу РТ «Центр» та провідного інженера забезпечує виконання, у тому числі, таких функцій, як підготовка та своєчасне внесення до ПК УНІВАН та БІТЕК інформації про фактичні обсяги спожитої за показаннями ВОТЕ теплової енергії, кількість годин /діб роботи тепловикористального обладнання споживачів, про обсяги витрат з водо розбору. З наведеного вище також вбачається, що позивач лише здійснює контроль за своєчасним внесенням до ПК УНІВАН та БІТЕК інформації, а не за її достовірністю. Також позивач здійснює загальний контроль, безпосереднє керівництво працівниками здійснює заступник начальника району з технічного продажу РТ «Центр» та провідний інженер, а коригування показань до програмного комплексу БІТЕК було здійснено окремими працівниками. В оспорюваному наказі зазначено, що зловживання службовим становищем вбачається в діях окремих працівників, а не в діях позивача, що також підтверджує той факт, що позивач не повинен нести відповідальність за дії, які були вчинені іншими працівниками, оскільки у діях самого позивача не встановлено факту порушення трудових обов`язків. Як вбачається з наказу від 10.04.2019 року, жодної мотивувальної частини він не містить, також відсутнє точний та обґрунтований характер порушення трудової дисципліни, не конкретизовано, у чому саме полягає недобросовісне виконання посадових обов`язків, не конкретизовано, коли саме та яким чином вчинено порушення позивачем. Стаття 149 КЗпП України передбачає порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівникам. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до вимог ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом (якому надано право прийняття на роботу) безпосередньо за виявлення проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв"язку з тимчасовою непрацездатністю або його перебування у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Перш ніж винести працівникові догану чи звільнити його роботодавець повинен отримати від нього письмові пояснення з приводу вчиненого дисциплінарного правопорушення. Якщо на підставі такого пояснення працівника роботодавець дійде висновку, що дисциплінарний проступок дійсно мав місце і відсутні будь-які обставини, які можна було б вважати такими, що виключають притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, то роботодавець видає наказ (розпорядження) про застосування дисциплінарного стягнення. Слід наголосити на тому, що при застосуванні діючого законодавства при накладення дисциплінарного стягнення відповідачем були порушені вимогу закону. Так, відповідачем не був складений Акт про порушення трудової дисципліни позивачем, а матеріали, що стали підставою для застосування дисциплінарного стягнення, відповідачем були розглянуті необ"єктивно та упереджено. При застосуванні дисциплінарного стягнення відповідачем не було враховано те, що позивач надав пояснення, в яких зазначив про те, що він не допускав недобросовісного виконання посадових обов`язків, що такі обов`язки не були встановлені відповідачем. Крім того, перед видачею оспорюваного наказу відповідачем не було з"ясовано всіх обставин, не встановлено наявність чи відсутність порушень з боку позивача, що потягло за собою прийняття незаконного наказу про накладення дисциплінарного стягнення. Для дисциплінарного проступку характерні певні особливості. 1) Суб"єктом дисциплінарного проступку може бути громадянин, який перебуває у трудових правовідношеннях з роботодавцем і порушив трудову дисципліну. Відповідно до спірного наказу суб"єктом дисциплінарного проступку, зокрема, є і позивач, який перебуває у трудових правовідносинах з відповідачем. 2) Суб"єктивну сторону дисциплінарного проступку характеризує вина працівника. Вина виражає психічне ставлення працівника до своїх протиправних дій та їх шкідливих наслідків. Вина може виражатися у формі прямого або побічного умислу чи необережності. Умисна вина передбачає, що особа усвідомлювала протиправність свого діяння, передбачала його шкідливі наслідки й бажала або свідомо допускала їх настання. Для дисциплінарного правопорушення найбільш характерною є вина у формі необережності. Необережність, як форма вина, передбачає, що особа усвідомлювала протиправність своєї поведінки, передбачала її шкідливі наслідки, проте легковажно розраховувала на їх відвернення, або не передбачала, хоча повинна була їх передбачити. Об"єктом дисциплінарного проступку є внутрішній трудовий розпорядок організації (суспільні відносини, що складаються у процесі його здійснення та охороняються нормами трудового права). Протиправна поведінка працівника полягає у порушенні трудових обов"язків, покладених на нього трудовим договором чи правилами внутрішнього трудового розпорядку, спеціальних законодавчих актів, посадових інструкцій, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень роботодавця. Наприклад, запізнення на роботу, участь у страйку, який визнано незаконним, поява на роботі в нетверезому стані є протиправною поведінкою. Але під час розгляду справи відповідачем не було надано жодних належних доказів того, що позивачем під час виконання своїх посадових обов"язків, дійсно, було допущено порушення посадових (функціональних) обов"язків. Об"єктивною стороною дисциплінарного проступку є шкідливі наслідки та причинний зв"язок між ними і дією (бездіяльністю) порушника трудової дисципліни. На момент прийняття судового рішення суду було невідомо, які саме дії (бездіяльність) позивача [PERSON] призвели до шкідливих наслідків, а також не надано жодних доказів того, що дії позивача призвели до таких негативних наслідків. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 664/2820/15ц, дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до п. 7.1 Додатку 6 до Колективного договору Правила внутрішнього трудового розпорядку працівників КП «Київтеплоенерго» внаслідок порушення трудової дисципліни - невиконання чи неналежного виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, правил внутрішнього трудового розпорядку - до нього застосовуються заходи дисциплінарного або громадського стягнення, а також інші заходи згідно із законодавством України. Отже, відповідачем було порушено порядок застосування дисциплінарного стягнення, не дотримано вимог законодавства, оскільки позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення обов`язків, які не передбачені для нього, не встановлено відповідачем склад порушення, а також не встановлено належним чином усіх обставин та вину позивача. Крім того, відповідачем не було враховано характеристику позивача та його попередні заслуги у трудовій діяльності, оскільки останній жодного разу не був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Відповідачем не було належним чином враховано письмові пояснення позивача щодо проведеної службової перевірки, відповідач не ознайомив позивача з належними доказами, що підтверджували б неналежне виконання чи невиконання ним посадових обов`язків, а також вину. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Отже, матеріалами справи доведено порушення відповідачем вимог діючого законодавства при накладенні на позивача дисциплінарного стягнення, а також той факт, що при накладенні стягнення відповідачем не було враховано всіх обставин справи, ступень тяжкості, доведеність вчинення позивачем правопорушення, що свідчить про незаконність оспорюваного наказу, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом накладення на нього стягнення у вигляді догани. Що стосується посилання представника відповідача на порушення позивачем Кодексу корпоративної етики та службової поведінки, то слід зазначити наступне. Так, у своїх запереченнях представник відповідача посилається на те, що в діях начальника РТ «Центр» [PERSON] , який вживав недостатньо заходів до контролю за підлеглими працівниками, міститься порушення Кодексу корпоративної етики та службової поведінки працівників КП «Київтеплоенерго» від 27.08.2018 року № 233. Як вбачається з письмових матеріалів справи, Кодекс корпоративної етики та службової поведінки у п. 2.1 встановлює Правила та принципи ділової поведінки працівників та передбачає, що працівник повинен: -добросовісно та розумно діти в інтересах Підприємства, відповідально ставитися до виконання своїх обов`язків, визначених чинним законодавством України та внутрішніми документами Підприємства; -використовувати свій робочий час для виконання своїх службових обов`язків; -відокремлювати особисті проблеми від робочих відносин; -усвідомлювати вплив своєї поведінки на репутацію та уникати дій, не сумісних з іміджем Підприємства. Слід зазначити, що посилання представника відповідача на Кодекс корпоративної етики та службової поведінки працівників КП «Київтеплоенерго» є безпідставними, оскільки порушення вимог даного Кодексу позивачем не є підставою для видачі наказу від 10.04.2019 року, у наказі відсутні посилання на даний Кодекс, як підставу для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Що стосується тверджень представника відповідача на недотримання позивачем п. 1.1 Розпорядження СП «Енергозбут» від 06.03.2019 року № 22, то слід зазначити, що даним Розпорядженням «Про відповідальність за недобросовісне виконання посадових обов`язків» керівників структурних підрозділів зобов`язано посилити контроль за достовірністю внесення інформації до програмних комплексів підлеглим персоналом та використанням облікових записів. При цьому відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач був ознайомлений з даним актом. Сам позивач стверджує про те, що з даним Розпорядженням він ознайомлений не був. Щодо посилання представника відповідача на порушення позивачем вимог Додатку 6 до Колективного договору, то слід зазначити, що п. 3.1.1, 3.1.2, 7.1 вказаного Додатку передбачено наступне: 3.1.1 Працівники зобов`язані: працювати чесно та сумлінно, дотримуватися дисципліни праці - основи порядку на виробництві, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, використовувати весь робочий час для виробничої діяльності, утримуватися від дій, які заважають іншим працівникам виконувати трудові обов`язки. 3.1.2 Працівники зобов`язані підвищувати продуктивність праці, своєчасно та сумлінно виконувати вимоги посадових та робочих інструкцій, норми виробітку і нормовані виробничі завдання. 7.1 Внаслідок порушення трудової дисципліни - невиконання чи неналежного виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, Правил внутрішнього трудового розпорядку - до нього застосовуються заходи дисциплінарного або громадського стягнення, а також інші заходи згідно із законодавством України. Але при цьому слід зазначити, що відповідачем було перелічено вимоги, що були начебто порушені позивачем, але не обґрунтував, в чому саме полягало їх недотримання. Отже відповідачем не встановлено належним чином порушення або неналежне виконання покладених на позивача трудових обов`язків, оскільки ним також не були надані належні та допустимі докази на підтвердження відсутності належного контролю за працівниками РТ «Центр» з боку позивача. Також не встановлено вину позивача, оскільки винними особами у зловживанні службовими повноваженнями є окремі працівники, а відповідальними за їх дії безпосередньо є заступника начальника району з технічного забезпечення продажу РТ «Центр» та провідний інженер. Крім того, при вирішенні питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) позивача та порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків, що свідчить про незаконність оспорюваного наказу від 10.04.2019 року. Представником відповідача до суду була подана заява про застосування строку позовної давності до позовних вимог [PERSON] . Заява мотивована тим, що відповідно до вимог ст.. 233 КЗпП України працівник може звернутися до суду із позовом про захист своїх трудових прав у строк 3 місяці з дня, коли він дізнався про порушення свого права, при цьому позивач звернувся до суду у строк, що перевищує 3 місяці, а тому представник просить відмовити у задоволенні позову з цих підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст.. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заяво про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Як вбачається з письмових матеріалів справи, позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про скасування наказу від 10.04.2019 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Позовна заява надійшла до суду 10.07.2019 року, тобто у строк, визначений діючим законодавством. Зважаючи на викладене вище, вимоги діючого законодавства, суд вважає, що підстав для застосування до даних позовних вимог строку позовної давності, що встановлений ст.. 233 КЗпП України, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені у справі докази та обставини, суд вважає, що позивачем наведено достатньо доказів на підтвердження незаконності дій відповідача та прийнятого останнім наказу від 10.04.2019 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а тому суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання незаконним та скасування наказу від 10.04.2019 року. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved