Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

І . ПРОЦЕДУРА 05.02.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить: - зобов`язати відповідача виключити із суми заборгованості, що рахується по особовому рахунку [NUMBER] , відкритого по квартирі [ADDRESS], та виникла за період часу до 22.10.2018 року, суми послуг попередніх власників/споживачів послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 5520,00 грн. та 2400,00 грн. за розтампановку системи "Крот", всього 7920,00 грн.; - зобов`язати відповідача не включати заборгованість попередніх власників/споживачів квартири за адресою: [ADDRESS] , що виникла за період часу до 22.10.2018 року в розмірі 5520,00 грн. та 2400,00 грн. за розтампановку системи "Крот", всього 7920,00 грн. до суми послуги з водопостачання та водовідведення [PERSON] в майбутньому та не виставляти рахунки на оплату послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням зазначеної заборгованості; - зобов`язати відповідача внести до електронних систем нарахування послуг з водопостачання та водовідведення, які використовуються відповідачем, достовірні дані про нарахування наданих послуг позивачу та вилучити з електронних систем відповідача нарахування попередніх власників/споживачів послуг; - зобов`язати відповідача підключити квартиру за адресою: [ADDRESS] , до послуг з водопостачання та водовідведення. Позов пред`явлено на підставі ст. ст. 321, 322, 509, 527, 901, 903 ЦК України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про захист прав споживачів". Ухвалою суду від 08.02.2019 року провадження по справі відкрито. При відкритті провадження по справі судом визначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Представник відповідача отримав позов 19.02.2019 року та протягом встановленого судом строку відзив на позов не надав. 11.03.2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, проте суд не приймає до уваги вказаний відзив, оскільки він поданий з пропущенням строку, встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження, а саме відзив подано до суду після спливу п`ятнадцятиденного строку з дня отримання відповідачем ухвали суду про відкриття провадження. На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 23.10.2018 року позивач придбала на електронних торгах нерухоме майно - однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка раніше належала на праві приватної власності [PERSON] Однак незважаючи на придбання у власність зазначеної квартири позивач не має змоги належним чином користуватись своєю власністю в зв`язку з відключенням відповідачем квартири від водокористування та водовідведення за допомогою системи «Крот». Крім того, позивач отримала рахунок про сплату заборгованості попереднього власника та була повідомлена відповідачем, що без оплати боргу позивач не отримуватиме послуги з водопостачання та водовідведення. Вищевикладене доводить той факт, що позивачу, як новому власнику квартири позивача, нарахована заборгованість минулого власника квартири позивача, яку він має сплатити для повного погашення своєї заборгованості. Позивач не погоджується з даним фактом у повному обсязі, в зв`язку з чимзвернулась до суду за захистом своїх прав. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва [NUMBER], виданого приватний нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бутенко Н.Н. згідно з Актом державного виконавця від 18.10.2018 року про проведення електронних торгів. Раніше, дана квартира належала [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, зареєстрованого Одеською універсальною товарною біржею «Центр», 14 березня 1997 року за № Н/97-0127. Відповідно до рахунку, наданому абонвідділом Малиновського району Управління «Водозбут» Філії «Інфоксводоканал» ТОВ «ІНФОКС», по квартирі за адресою: [ADDRESS] , наявна заборгованість за водокористування. При цьому платником в рахунку зазначений [PERSON] , тобто колишній власник вказаної квартири, на якого відкрито особовий рахунок. Позивачем разом з позовом також надано лист ТОВ "ІНФОКС" філія "ІНФОКС ВОДОКАНАЛ" Управління "ВОДОЗБУТ" щодо наявності заборгованості за отримані послуги з водовідведення та водопостачання в розмірі 5449,76 грн. При цьому в листі зазначено, що переоформлення особового рахунку з наступним укладенням договору на нового власника можливе після повного погашення заборгованості, а також послуг по відновленню водовідведення в розмірі 2400,00 грн. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Правовідносини стосовно сплати житлово-комунальних послуг та виконання договірних зобов`язань врегульовані ЦК України та Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживачем є фізична або юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово- комунальну послугу. Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем. Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов`язку. При цьому законодавцем чітко визначено, що зобов`язання: має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України) та належними сторонами (ст.527 ЦК України), тобто боржник має виконати свій обов`язок особисто, якщо інше не передбачено договором. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ З матеріалів справи вбачається, що позивач не надала суду договорів на отримання нею, як власником квартири, комунальних послуг або документів про переоформлення особових рахунків по спірній квартирі. Наявна заборгованість за вказаною квартирою виникла не конкретно за позивачем. Таким чином, на теперішній час між позивачем та відповідачем відсутні договірні відносини щодо водопостачання та водовідведення та договір, укладений відповідачем з попереднім власником квартири є дійсним. При розгляді справи суд повинен з`ясувати, чи було порушення цивільного права позивача або встановити факт оспорювання такого справа з боку інших осіб, та чи може бути поновлене порушене право або припинені дії, які порушують таке право, у спосіб обраним особою. За таких обставин суд вважає, що наявність порушень прав позивача з боку відповідача не доведена, оскільки ТОВ «Інфокс» здійснений розрахунок заборгованості відповідно до умов діючого договору з попереднім власником. В даному випадку з урахуванням положень ст. ст. 15, 16 ЦК України не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів позивача пред`явлення позову щодо зобов`язання ТОВ «Інфокс» виключити із суми заборгованості за послуги з водопостачання належної [PERSON] квартири заборгованість попереднього власника та не включати такий борг до суми заборгованості позивача за послуги з водокористування квартири в майбутньому. Відсутність встановленого факту порушення або невизнання права позивача, з боку відповідачів, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

Outcome: dismissed