Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та Тальнівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання бездіяльності державного виконавця протиправною та зобов`язання вчинити виконавчу дію посилаючись на те, що у відділі ДВС Тальнівського районного управління юстиції перебуває виконавчий лист виданий Тальнівським районним судом Черкаської області про стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк". В межах вчинення виконавчих дій примусового характеру накладено арешт на рахунок у ВАТ «Ощадбанк» на який надходить заробітна плата боржника за службу в лавах Збройних Сил України. Позивач посилається на те, що примусові виконавчі дії носять протиправний характер, оскільки вони спрямовані на виконання скасованого апеляційним судом рішення суду. Адвокатом позивача було направлено до ДВС адвокатський запит з вимогою про закриття виконавчого провадження та зняття арешту з рахунків боржника, однак листом від 27.11.2019 року йому відмовлено у знятті арешту з рахунку та закритті виконавчого провадження. Позивач вважає дії державного виконавця, якими відмовлено у вищевказаному незаконними і такими, що підлягають скасуванню. Просить зобов`язати державного виконавця Тальнівського районного відділу Державної виконавчої служби Прокопенко Л.І. винести постанову про закриття виконавчого провадження, відкритого за виконанням виконавчого листа №704/1531/14-ц та зняти арешт з усіх рахунків боржника, та стягнути з Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на користь позивача понесені ним моральні збитки, спричинені незаконними діями державного виконавця в сумі 50000 грн. \~ \~ \~ \~Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на підстави викладені в позовній заяві, в подальшому подав до суду заяву про те, що просить розглядати справу за його відсутності. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судовому засіданні заперечила, посилаючись на підстави викладені у відзиві на позовну заяву. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи, до судового засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що державним виконавцем Тальнівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Черкаській області Шпак Оксаною Анатоліївною, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №704/1531/14-ц виданого Тальнівським районним судом Черкаської області про стягнення з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору №CSF0AK56605899 від 11.03.2008 року в сумі 170340,02 грн., що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження №56086025 від 30.03.2018 року та виконавчим листом №218 від 04.02.2015 року по справі №704/1531/14-ц. \~ \~ \~ \~Відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 05.11.2019 року по виконавчому провадженню ВП №56086025, державним виконавцем Тальнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Прокопенко Людмилою Іванівною накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до листа від 02.12.2019 року №112.12-11/1/593/8005/2019-14/С, АТ «Ощадбанк» повідомлено про те, що арештовано грошові кошти в сумі 187543,03 грн згідно постанови про арешт коштів боржника від 05.11.2019 року ВП №56086025 по виконавчому листу №704/1531/14-ц від 04.02.2015. \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення Апеляційного суду Черкаської області від 16.09.2015 року у справі №22-ц/793/1678/13, апеляційну скаргу [PERSON] на рішення тальнівського районного суду черкаської області від 04.02.2015 року по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задовольнити частково, рішення суду змінити. Зменшити суму стягнутого солідарно боргу по кредиту до 4093,29 доларів США, що еквівалентно 53049,04 грн. станом на час подачі позову, зменшити суму стягнутої солідарно неустойки (штрафів) по кредиту до 53049,04 грн. Скасувати рішення в частині солідарного стягнення з відповідачів судового збору в сумі 1703,40 грн. Стягнути з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1060,98 грн витрат по сплаті судового збору в рівних долях, по 530,49 грн з кожного. В решті рішення суду залишити без змін. \~ \~ \~ \~З Акту від 26.07.2011 року приймання автомобіля позичальника [PERSON] , який прострочив сплату кредиту, по кредитному договору №CSF0AK56605899 від 11.03.2008 року, співробітники управління безпеки ПриватБанка в присутності [PERSON] оглянуто автомобіль ВАЗ 21124 реєстраційний номер [NUMBER] , який знаходиться в заставі ПриватБанку по кредитному договору №CSF0AK56605899 від 11.03.2008 року та передано його ПриватБанку на реалізацію по ринковій ціні для направлення виручених коштів на погашення заборгованості. \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення від 17.01.2012 року Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі №2-9982/11 за позовом [PERSON] до ПАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ», третя особа ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі. З постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.08.2016 року ВП 51841944 вбачається, що державним виконавцем Тальнівського районного відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №704/1531/14-ц виданого 04.02.2015 року, боржник [PERSON] . \~ \~ \~ \~З постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.04.2017 року ВП №51841944 вбачається, що у боржника [PERSON] відсутнє майно на яке можна звернути стягнення, боржник не працює та пенсію не отримує, тому виконавчий документ повернуто стягувачу ПАТ КБ «ПриватБанк». \~ \~ \~ \~Відповідно до листа №9274 від 27.11.2019 року державного виконавця Л.І.Прокопенко, 30.03.2018 року від ПАТ КБ «ПриватБанк» до Тальнівського районного відділу державної виконавчої служби надійшла заява про відкриття виконавчого провадження та цього ж дня, виконавче провадження відкрито з примусового виконання виконавчого листа №704/1531/14-ц від 04.02.2015 року виданого Тальнівським районним судом Черкаської області. Листом роз`яснено підстави для зняття арешту, порядок закінчення виконавчого провадження, та порядок визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Згідно\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Позивач [PERSON] , який є боржником перед ПАТ КБ «ПриватБанк», що встановлено рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 16.09.2015 року звернувся 21.01.2020 року до суду з позовом про визнання бездіяльності державного виконавця протиправною та зобов`язання вчинити виконавчу дію, а саме просить зобов`язати державного виконавця винести постанову про закриття виконавчого провадження та зняти арешт з усіх рахунків боржника, стягнути з Головного територіального управління юстиції у черкаській області на його користь понесені моральні збитки, спричинені незаконними діями державного виконавця в сумі 50000 грн. Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Згідно ст. 432 ЦПК України, суд,\~який видав\~виконавчий документ,\~може за\~заявою стягувача\~або боржника\~виправити помилку,\~допущену при\~його оформленні\~або видачі,\~чи визнати\~виконавчий документ\~таким,\~що не\~підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»,\~виконавче провадження\~підлягає закінченню\~у разі: 1)\~визнання судом\~відмови стягувача\~від примусового\~виконання судового\~рішення; 2)\~затвердження судом\~мирової угоди,\~укладеної сторонами\~у процесі\~виконання рішення; 3)\~припинення юридичної\~особи -\~сторони виконавчого\~провадження,\~якщо виконання\~її обов`язків\~чи вимог\~у виконавчому\~провадженні не\~допускає правонаступництва,\~смерті,\~оголошення померлим\~або визнання\~безвісно відсутнім\~стягувача чи\~боржника; 4)\~прийняття Національним\~банком України\~рішення про\~відкликання банківської\~ліцензії та\~ліквідацію банку-боржника; 5)\~скасування або\~визнання нечинним\~рішення,\~на підставі\~якого виданий\~виконавчий документ,\~або визнання\~судом виконавчого\~документа таким,\~що не\~підлягає виконанню; 6)\~письмової відмови\~стягувача від\~одержання предметів,\~вилучених у\~боржника під\~час виконання\~рішення про\~передачу їх\~стягувачу,\~або знищення\~речі,\~що має\~бути передана\~стягувачу в\~натурі або\~оплатно вилучена; 7)\~закінчення строку,\~передбаченого законом\~для відповідного\~виду стягнення,\~крім випадку,\~якщо існує\~заборгованість із\~стягнення відповідних\~платежів; 9)\~фактичного виконання\~в повному\~обсязі рішення\~згідно з\~виконавчим документом; 10)\~повернення виконавчого\~документа без\~виконання на\~вимогу суду\~або іншого\~органу (посадової\~особи),\~який видав\~виконавчий документ; 11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому\~частиною третьою\~статті 63\~цього Закону; 12)\~якщо рішення\~фактично виконано\~під час\~виконання рішення\~Європейського суду\~з прав\~людини; 13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені\~статтею 41\~цього Закону; 14)\~якщо стягнені\~з боржника\~в повному\~обсязі кошти\~не витребувані\~стягувачем протягом\~року та\~у зв`язку\~з цим\~перераховані до\~Державного бюджету\~України; 15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог\~Закону України\~"Про\~іпотеку"\~за виконавчим\~документом про\~звернення стягнення\~на майно,\~яке є\~предметом іпотеки; 16) погашення, списання згідно із\~Законом України\~"Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням. Згідно із\~статтею 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Статтею 56 Конституції України\~визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей\~1166,\~1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Як роз`яснено у пунктах 3, 5\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5, 6\~статті 81 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено допустимими та належними доказами протиправність бездіяльності державного виконавця Тальнівського районного відділу державної виконавчої служби Прокопенко Л.І., не доведено наявності підстав для закінчення виконавчого провадження визначених ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а також не надано суду доказів про часткове чи повне погашення боргу боржником [PERSON] , чи інших підстав для зняття арешту з рахунку боржника визначених ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», також не підтверджена належними та допустимими доказами наявність заподіяної позивачу шкоди, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача, а тому суд вважає за належне позовну заяву [PERSON] до Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та Тальнівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання бездіяльності державного виконавця протиправною та зобов`язання вчинити виконавчу дію, залишити без задоволення. Разом з тим, суд зазначає, що з вимогами визнання бездіяльності\~державного виконавця\~протиправноюпозивач може звернутись до суду зі скаргою в порядку\~ст. 447 ЦПК України. Із вимогою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, позивач може звернутися до суду з заявою в порядку ст. 432 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed