Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стянути з відповідача 25 297 грн майнової шкоди за пошкодження огорожі домогосподарства, 20 000 грн моральної шкоди, судові витрати в сумі 5 000 грн за послуги з оцінки майна експерта-спеціаліста приватного підприємства «Агенство по експертній оцінці «Дисконт-К» та в сумі 908 грн судового збору. Позов аргументує тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . 26 листопада 2020 року в нічний час її сусідка відповідач по справі [PERSON] облила фарбою за вищевказаною адресою її огорожу з металопрофілю коричневого кольору довжиною близько 20 м, ковану з металу хвіртку та ковані ворота, обшитi з надвору металопрофілем коричневого кольору, придбані її дочкою [PERSON] . Внаслідок таких дiй вiдповiдача огорожа підлягає повній заміні. 29 грудня 2020 року постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської областi відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, визнано винною у спричиненні матеріальних збиткiв та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян на користь держави. [PERSON] вину визнала та сплатила штраф, що підтверджується квитанцією про салату від 29.12.2020. Згідно складеного приватним підприємством «Агенство по експертній оцінці «Дисконт-К» вiд 20.05.2021 звіту про оцінку майна - огорожі довжиною 21,7 м/п за адресою: [ADDRESS] , завданi матеріальні збитки оцінено у розмірі 25 297 грн та вона понесла витрати за надані послуги по оцінці завданих їй збиткiв відповідачем в сумі 5 000 грн, що підтверджується квитанцією вiд 20.05.2021. Своїми діями [PERSON] заподіяла їй також моральну шкоду, яка виражається у душевних стражданнях, адже встановлення нової огорожі розраховувалася на багато poкiв її експлуатації, покращення естетичного вигляду двору з вулиці. Своїми діями відповідач [PERSON] в один вечір зіпсувала її естетичний вигляд. Ухвалою від 04 червня 2021 року цивільну справу призначено до підготовчого засідання за вказаним вище позовом. Ухвалою суду від від 22 липня 2021 року за результатами підготовчого провадження справу призначено до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Представник позивача адвокат Кубрак Ю.І. в судовому засіданні позов підтримав за вищевикладених у ньому обставин та просив його задовольнити. \~ \~ \~ \~Третя особа на стороні позивача - [PERSON] просила позов задовольнити, пояснивши, що домогосподарство по [ADDRESS] належить її матері - позивачу по справі [PERSON] . Паркан цього господарства був встановлений за її кошти. Він був пошкоджений шляхом обливання фарбою. На доданих до звіту про оцінку майна фотографіях зображений саме вказаний паркан за заначеною адресою із описаними пошкодженнями. \~ \~ \~ \~Представник відповідача адвокат Калиниченко А.О. в судовому засіданні просила відмовити у задоволені позову. Звертала увагу на те, що розмір матеріальної шкоди наданими позивачем доказами не доведений і звіт про оцінку майна - огорожі, є недопустимим доказом, оскільки він не є висновком експерта, а ЦПК України не передбачає такого засобу доказування, не доведено, що на наданих позивачем фотографіях пошкодженого паркану зображена саме огорожа домогосподарства по [ADDRESS] , огорожа при оцінці не оглядалася, не доведено яка саме кількість листів металопрофілю облита фарбою і підлягає заміні. На підтвердження заподіяння моральної шкоди також не надано жодних доказів, які б підтверджували, до прикладу, звернення позивача до психолога чи медичних закладів у зв"язку з цією подією. Заслухавши доводи представників сторін, пояснення третьої особи на стороні позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку. [PERSON] належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 січня 2008 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.02.2009, рішенням другої сесії сьомого скликання Черняхівської сільської ради Ніжинського району від 07.12.2015 "Про перейменування вулиць с. Черняхівка та с. Лісове" (а.с.6-8, 10). Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.12.2020 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн на користь держави. Згідно з вказною постановою судом встановлено, що 26 листопада 2020 року в нічний час [PERSON] облила фарбою сусідський паркан за адресою по [ADDRESS] (а.с.12). Вартість огорожі за вказаною адресою з урахуванням коефіцієнтів уторгування та будівельних робіт відповідно до звіту про оцінку майна, складеного приватним підприємством «Агенство по експертній оцінці майна «Дисконт-К», становить 25 297 грн (а.с. 30-46). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, встановленні постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.12.2020 обставини про пошкодження 26.11.2020 відповідачем [PERSON] шляхом обливання фарбою паркану за адресою: [ADDRESS] , є обов"язковими для суду при розгляді даної цивільної справи. Оскільки власником будинку за вказаною адресою із належними до нього спорудами є позивач по справі [PERSON] , такі дії відповідача призвели до пошкодження майна [PERSON] , а саме вказаного паркану. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. Згідно з приписами ст. 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. У частині першій статті 81 ЦПК України закріплене загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків наявності підстав звільнення від доказування. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Враховуючи встановлене вище, суд вважає доведеними заподіяння власнику майна збитків. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача вартість пошкодженого паркану з урахуванням матеріалів і робіт, необідних для його відновлення, та відшкодування моральної шкоди. На підтвердження розміру збитків надала звіт про оцінку майна, складеного приватним підприємством «Агенство по експертній оцінці майна «Дисконт-К». Згідно з цим звітом за порівняльним підходом із застосуванням коефіцієнтів уторгування та будівельних робіт проведено розрахунок вартості пошкоджених складових елементів огорожі, а саме десяти цегляних цоколів (плит єврозабору) та листів металопрофілю площею 38 метрів квадратних (довжина 21,7 метри погонних). У результаті встановлено їх вартість - 25 297 грн. Доводи представника відповідача про неналежність та недопустимість зазначеного звіту суд відхиляє, оскільки він містить дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, і є письмовим доказом у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 76, ст. 95 ЦПК України, складений оцінювачем, який включений до Державного реєстру оцінювачів та суб"єктів оціночної діяльності, має сертифікат суб"єкта оціночної діяльності, дійсне посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача, в тому числі за напрямком оцінки майна : "Оцінка об"єктів у матеріальній формі". З урахуванням того, що до звіту додані фотографії предмету оцінки, суд не вбачає достатньо переконливими для висновку про недопустимість вказаного доказу, доводи про те, що огляд огорожі не проводився. Не заслуговують на увагу і твердження про недоведеність того, що предметом оцінки була огорожа саме за адресою знаходження будинку позивача, оскільки у звіті чітко і зрозуміло зазначено, що оцінку проведено щодо огорожі по [ADDRESS] . Доказів на спростування цього не надано. Вказуючи на недоведеність, що на фотографіях зображена саме огорожа за вказаною адресою, відповідність вказаних фотографій оригіналу під сумнів не ставиться. Щодо аргументів про неправильність визначення розміру збитків шляхом обрахування вартості всього паркану, без надання доказів про конкретну кількість листів металопрофілю і цокольних секцій єврозабору, які облиті фарбою і підлягають у зв"язку із цим заміні, суд враховує, що з фотографій, наданих у складі звіту про оцінку майна, вбачається пошкодження у вигляді плям, схожих на сліди від фарби, як цокольних секцій єврозабору, так і листів металопрофілю, а також і металевих кованих елементів огорожі. Обраховано вартість з урахуванням робіт по демонтажу та установленню 10 цокольних плит (2161 грн) та металевого заповнення (металопрофілю) площею 38 метрів квадратних (23136 грн). Вартість металевих кованих елементів не визначалася. Таким чином, позивачем на підтвердження розміру збитків надані вищезазначені докази, які, з урахуванням відсутності в матеріалах справи і ненадання відповідачем будь-яких доказів на їх спростування, суд оцінює як належні, допустимі, достовірні і достатні для встановлення доведеним спричинення збитків позивачу діями відповідача саме у стверджуваному позивачем розмірі. Не можуть слугувати підставою для відхилення чи визнання недостатніх наданих позивачем доказів лише доводи про сумнівність в їх достовірності без надання доказів на підтвердження обгрунтованості таких доводів. Таким чином, оскільки відповідач не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у пошкодження огорожі позивача, розміру збитків, а на підтвердження обгрунтованості наведених доводів про сумнівність, недопустимість і недостатність наданих позивачем доказів чи будь-яких доказів щодо предмету спору не подала, позовні вимоги в частині відшкодування заподіяної матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд керується вимогами ст. 23 ЦК України, згідно з якими особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, серед іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (далі за текстом Постанова ВСУ) встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктами 4, 5 Постанови ВСУ визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з пунктом 9 Постанови ВСУ розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Дослідженими в судовому засіданні доказами доведено протиправну поведінку відповідача, яка полягає у пошкодженні майна позивачки. Сам факт протиправного псування майна, а саме відремонтованої з докладенням відповідних зусиль і матеріальних ресурсів огорожі, шляхом обливання фарбою зі сторони вулиці, що призвело до погіршення зовнішнього вигляду огорожі, свідчить про небезпідставність і переконливість тверджень позивача про те, що внаслідок таких протиправних дій відповідача позивачу завдано душевних страждань, які вона була змушена терпіти через погіршення естетичного вигляду огорожі. За таких обставин позивачка вочевидь переживала занепокоєння і розчарування та інші негативні емоції, що досягли рівня страждання, які заподіяли моральну шкоду. Протиправні дії відповідача безумовно і беззаперечно прямо зумовили для позивача вказану моральну шкоду з вини відповідача, що не може бути спростовано. Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнала позивач, ураховуючи, що для огорожі окрім прямого функціонального призначення з фізичного відгородження двору домогосподарства від вулиці, має значення і її естетичний вигляд, беручи до уваги, що її пошкодження позивач спостерігає кожного разу при вході до власного господарства і до сьогодні, що вказує на тривалість негативних емоцій, з огляду на вік позивачки на час заподіяння шкоди (71 рік) і її сприйняття і оцінки в такому віці тих зусиль, що потрібно докласти для відновлення свого майна в тому стані, яке існувало до його псування відповідачкою, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди для позивача у сумі 5 000 грн. Таким чином, суд дійшов до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь позивача суму заподіяної майнової шкоди за пошкодження огорожі у розмірі 25\~297 грн та завдану моральну шкоду в сумі 5 000 грн, у зв"язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені і документально підтверджені останньою судові витрати в сумі 908 грн по сплаті судового збору та витрати по\~сплаті послуг\~з оцінки\~майна приватного\~підприємства «Агенство\~по експертній\~оцінці «Дисконт-К»\~у сумі\~5\~000\~грн. відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 20.05.2021, за якою [PERSON] здійснила оплату на вказану суму за проведення зазначеної оцінки (а.с. 29).

Outcome: partial