Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. \~ \~ \~ \~Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЕАПБ») звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за Кредитним договором №0861955101/Т/972110 від 08.08.2013 року в розмірі 42998 грн., з яких: 19445,00 грн. - заборгованість за основним боргом; 3,00 грн. - заборгованість за процентами; 19500,00 грн. - заборгованість за комісією, 4050,00 грн. - штрафи, пені. Свої вимоги мотивує тим, що 08.08.2013 року між [PERSON] та ПАТ "АКТАБАНК" було укладено Кредитний договір №0861955101/Т/972110 (далі - Кредитний договір). 22.03.2018 року між ПАТ "АКТАБАНК" та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір № 2 про відступлення прав вимоги. Відповідно до Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги - Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором в сумі 42998 грн., з яких: 19445,00 грн. - заборгованість за основним боргом; 3,00 грн. - заборгованість за процентами; 19500,00 грн. - заборгованість за комісією, 4050,00 грн. - штрафи, пені. На виконання п. 3.4. Договору про відступлення прав вимоги, на адресу відповідача, зазначену в Кредитному договорі, простою кореспонденцією було направлено Повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних до бази персональних даних. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 23.03.2018 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до п. 5.3. Кредитного договору, термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та/або штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 10 років. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходило. 02.03.2021 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що з розрахунку заборгованості, наданого позивачем до матеріалів справи вбачається, що розмір заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) складає 19445,00 грн. Зазначена сума виникла шляхом перерахування банком комісії за видачу кредиту у розмірі 450 грн., з розрахунку [NUMBER] на свій рахунок [NUMBER] із суми кредиту 20000,00 грн. В той же час, наприклад, згідно квитанції №424253 від 12.09.2013 року нею було сплачено 1206,00 грн. Згідно із графіком платежів, який є додатком до договору, на погашення кредиту повинно бути направлено 555,44 грн., а без урахування щомісячної комісії за супроводження кредиту 650,00 грн на погашення кредиту повинно бути направлено 1206,00 грн. Сума заборгованості за основним боргом в такому випадку буде складати: 19445,00 грн.-554,44 грн.=18889,56 грн.; 19445,00 грн.-1206,00 грн.=18239 грн. Таким чином, відсутність виписки по рахунку позбавляє можливості дійти висновку про обґрунтованість розміру нарахованої заборгованості за основним боргом. В розрахунку заборгованості штраф і пеня зазначені разом у сумі 4050,00 грн. Із розрахунку не вбачається за який період нарахована неустойка, що позбавляє можливості дійти висновку правильності її нарахування (а.с.31-33). 10.03.2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача в якій зазначено, що банк виконав свої зобов`язання відповідно до умов кредитного договору перед [PERSON] .. Остання була ознайомлена з усіма умовами договору. Протягом певного часу виконувала свої зобов`язання за кредитним договором. Проте, [PERSON] припинила виконувати свої обов`язки за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість перед ПАТ «АКТАБАНК». Відповідно до додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги Реєстру договорів, права вимоги, за якими відступаються та боржників за такими договорами, ТОВ «ФК «ЕАПБ» набув права грошової вимоги за кредитним договором в сумі 42998,00грн. На підтвердження суми заборгованості [PERSON] за кредитним договором №0861955101/Т/972110 від 08.08.2013року надано розрахунок заборгованості за період з 23.03.2018року по 30.11.2020року. До моменту відступлення права вимоги, а саме 23.03.2018року заборгованість по даному кредитному договору нараховувалась ПАТ «АКТАБАНК». Тобто ТОВ «ФК «ЕАПБ», після моменту переуступки права вимоги не здійснювало жодних додатковим нарахувань і не застосовувало жодних штрафних санкцій до відповідача. Всі нараховані відсотки, пеня за порушення кредитних зобов`язань та інші платежі нараховувались виключно первісними кредиторами - ПАТ «АКТАБАНК». Також у кредитному договорі, який підписаний сторонами, існує умова сплати позичальником протягом 36 місяців річної відсоткової ставки в розмірі 0,01% річних та комісії за супроводження кредиту 3,25% від суми кредиту (650,00грн комісія за супроводження кредиту). Отже, у даному випадку комісія за супроводження кредиту визначена у конкретному грошовому виразі, а не формулою зі змінними величинами. Кредитним договором передбачена комісія банку за надання кредитних коштів на відповідний рахунок, відкритий в установі ПАТ «АКТАБАНК», у розмірі 2,25% від суми кредиту, вказаної в п.2.1 кредитного договору (450,00грн комісія за надання кредиту). Вважають, що дії [PERSON] щодо оспорювання нарахованої заборгованості в частині комісії за супроводження кредиту через 8 років після його укладання, є нічим іншим як намагання позичальника уникнути належного виконання взятих на себе зобов`язань (а.с. 35-55). Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнає частково в сумі 18239,00 грн. заборгованість за основним боргом (а.с.57). Судом на підставі частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ.\~Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 08.08.2013 року між ПАТ «АКТАБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №0861955101/Т/972110 від 08.08.2013 року за умовами якого: банк надає позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 20000,00 грн. (п.2.1); процентна ставка за кредитним договором встановлюється у розмірі 0,01% річних (п.2.1.1); позичальник сплачує банку щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 3,25 % від суми кредиту вказаного в п.2.1 (п.2.1.2); погашення кредиту здійснюється позичальником щомісячно рівними частинами в сумі 1205,65 грн. з кінцевою датою погашення всієї заборгованості за кредитом 07.08.2016 року (п.2.1.3); термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та/або штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 10 (десять) років (п.5.3). (а.с. 5-6). Згідно заяви на видачу готівки № 232967 від 08.08.2013 року, ПАТ «АКТАБАНК» видано [PERSON] 20000,00 грн. відповідно до кредитного договору №0861955101/Т/972110 від 08.08.2013 року (а.с. 8). 23 березня 2018 року між ПАТ «АКТАБАНК» (банк) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (новий кредитор) укладено договір № 2 про відступлення прав вимоги відповідно до п.2.1 якого банк відступає шляхом продажу новому кредитору, належні банку права вимоги до позичальників, зазначених у додатку №1 до цього договору; відповідно до п. 3.4 договору сторони зобов`язані повідомити боржників про відступлення прав вимоги за основними договорами протягом 10 робочих днів з моменту набрання чинності цим договором…Банк здійснює повідомлення Боржників шляхом розміщення відповідного інформаційного повідомлення на офіційному сайті ПАТ «АКТАБАНК» протягом 2 (двох) робочих днів у формі повідомлення, що передбачене Додатком № 2 (а.с. 17-18). У Витязі з Додатку № 1 до вказаного договору про відступлення прав вимоги, реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються зазначено позичальника [PERSON] , кредитний договір №0861955101/Т/972110 від 08.08.2013 року, заборгованість за основним боргом - 19445,00грн.; заборгованість за процентами 3,00 грн.; заборгованість за комісією - 19500,00 грн., штрафи, пені - 4050,00 грн. (а.с. 19) 27 березня 2018 року ТОВ «ФК ЄАКПБ» адресовано [PERSON] , повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по кредитному договору №0861955101/Т/972110 від 08.08.2013 року (а.с.14). Згідно квитанції № 424253 від 12 вересня 2013 року, [PERSON] в рахунок сплати боргу сплачено ПАТ «АКТАБАНК» 1206,00 грн. (а.с. 33). ІV. Норми права. Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст.20\~ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1\~ст.530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.1\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~ст. 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Стаття 89\~ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3). V. Оцінка суду. Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,\~\~суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених вимог. Матеріалами справи доведено, що [PERSON] 08.08.2013 року уклала кредитний договір №0861955101/Т/972110 за умовами якого отримав в ТОВ «ФК» ЦФР» кредит в сумі 20000,00 грн. строком до 07.08.2016, в договорі обумовлено, що термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та/або штрафів за даним договором встановлюється 10 років. Відповідно до договору № 2 про відступлення прав вимоги від 23.03.2018 року, права вимоги за кредитним договором №0861955101/Т/972110 перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», про що 27.03.2018 року ТОВ «ФК ЄАПБ» надіслано повідомлення [PERSON] . Згідно правової позиції ВСУ від 24.02.2016 у справі № 6-1824цс15 якщо сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності за всіма або окремими вимогами і така домовленість відповідає вимогам ст.\~6\~і ч.1 ст.\~259 ЦК України, то розрахунок розміру пені та штрафу слід провести за кожною вимогою в межах збільшеної позовної давності, враховуючи періодичність платежів, визначених договором. Суд також враховує правову позицію, висловлену в постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року № 6-979цс1 згідно якої боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Як встановлено судом, [PERSON] надано докази сплати заборгованості за кредитним договором №0861955101/Т/972110 в сумі 1206,00 грн (а.с. 33). За таких обставин, правомірними і такими, що підлягають до задоволення є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за основним боргом в сумі 18239 грн (19445 1206 = 18239), а також 3 грн. заборгованості за процентами, а всього на загальну суму 18242 грн (18239 + 3 = 18242) В той же час, суд не знаходить підстав для стягнення 19500,00 грн. заборгованості за комісією. При цьому суд виходить з того, що особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені також і\~Законом України «Про захист прав споживачів». Так, відповідно до абзацу 3 частини 4\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~(в редакції, яка була чинною 12.07.2013, тобто на момент укладання кредитного договору) кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. Таким чином, законом заборонено встановлювати в договорах про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі, тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону. У разі встановлення в договорах про надання споживчого кредиту будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів, тощо за дії, які не є послугою, то ці умови договору є нікчемними тобто такими, які не потребують окремого визнання судом таких норм недійсними. Верховний Суд України у постанові від 06.09.2017 у справі № 531/648/15-ц зазначив, що згідно\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб: споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23\~статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»). Верховний Суд України вказує, що послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь - яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Отже, незаконним є встановлення у кредитному договорі платежів, які супроводжують кредит як компенсацію супутніх послуг за рахунок позичальника та які споживач має сплатити на користь кредитодавця за дії, які той здійснює на власну користь. Враховуючи, що 19500,00 грн. заборгованості за комісією не відносяться до поняття послуга у кредитному договорі, умова договору про стягнення комісії є нікчемною і не створює юридичних наслідки, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Суд також не знаходить підстав для стягнення 4050 грн штрафу, пені, враховуючи наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (правова позиція, викладена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15). Наданий позивачем розрахунок містить загальну суму штрафу пені 4050 грн, що позбавляє суд можливості визначити яка сума є штрафом, а яка пенею. Тому в цій частині у задоволенні позову слід відмовити. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено на суму 42998,00 грн., а задоволено 18242 грн, тобто на 42 % (18242х100/42998 ). За таких обставин з\~\~ [PERSON] на користь позивача слід стягнути 882,84 грн. судового збору (2102,00 х 42 %/100%).

Outcome: partial