Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

12 червня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання за позивачем право власності в порядку спадкування на 21/100 частку в житловому будинку з відповідною частиною приналежних до нього господарських будівель, які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Тисова, 8, до складу якої входять приміщення: 1-1/1.9 коридор, 1.2/4.0 санвузол, 1-3/11.6 кухня, 1-4/19.8 житлова, 1-5/17.5 житлова, гараж «В» та визнання за [PERSON] право власності в порядку спадкування на: 1/4 земельної ділянки №1, площею 0,0255га, що становить 35/100, 1/2 земельної ділянки №2, площею 0,0139га., що становить 19/100, 1/2 земельної ділянки №2 «а», площею 0,0042га, що становить 6/100, 1/2 земельної ділянки №2 «б», площею 0,0020га, що становить 3/100, яка розташована по вул. Тисова, 8 у м.Львові. В обгрунтування уточнених позовних вимог позивач покликається на те, що 10 липня 2014 року померла [PERSON]. Після її смерті 05 січня 2015 року, син [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області [PERSON]. На підставі його заяви була заведена спадкова справа № 01-2015 (номер у спадковому реєстрі 56971539). Спадкоємцями першої черги за законом покійної [PERSON] є: її син - [PERSON] та донька - [PERSON]. З квітня 2015 року донькою [PERSON] була подана заява про відмову у прийнятті спадщини, а відтак єдиним спадкоємцем є [PERSON]. 04 лютого 2015 року, із-за відсутності державного акту на землю та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що свідчить довідка № 10/01-16. У заповіті від 30.12.1992 року, яким [PERSON] заповіла [PERSON], зазначене майно, а саме 13/50 частини жилого будинку з відповідною частиною приналежних до нього господарських будівель в місті Львові, по вул. Тисовій, 8 до складу яких входять приміщення: 1-1, площею 1.9 кв.м.; 1-2 площею 4.0 кв.м.; 1-3, площею 11.6 кв.м.; 1-4 площею 19.8 кв.м.; 1-5 площею 17.5 кв.м. Як вбачається із висновку № 4/19642 від 21.06.2006, про визначення ідеальних часток в будинку №8 по вул. Тисова в м. Львові Ковч [PERSON] належало 21/100 будинку. У власності [PERSON] знаходились наступні приміщення: 1-1/1.9 коридор, 1-2/4.0 санвузол, 1-3/11.6 кухня, 1-4/19.8 житлова, 1-5/17.5 житлова, гараж «В». У спільному користуванні [PERSON]М .з іншими співвласниками знаходились такі приміщення II/ 17.8 (підвал); ІІІ/15.4(підвал); ІV/6.8(підвал); V/17.8(підвал); I/15.4 (сходова клітка І поверх); 1/15.4 (сходова клітка II поверх); ІІ/18.6 (коридор) II поверх; із [PERSON]В у спільному користуванні: ІІ/3.2 (коридор); III/3.2 (коридор). Крім того вказує, що у довідці БТІ № 3/3141 від 12.03.2015 року зазначено, що співвласниками будинку та земельної ділянки за адресою м. Львів, вул. Тисова, 8 було вчинено ряд дій щодо зміни часток у спільному майні, яким володіла спадкодавець [PERSON]. Договором поділу земельної ділянки на праві спільної сумісної власності від 29.07.2008 року посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] визначено, що [PERSON] володіла на праві власності: 1/4 земельної ділянки № 1 з межею 7-8-29-30-9-10-31-14-15-33-32-18-19-28-7 площею 0,0255 га, що становить 35/100; 1/2 земельної ділянки № 2 з межею 4-5-6-7-28-27-20-21-4 площею 0,0139 га, що становить 19/100; 1/2 земельної ділянки № 2 «а» з межею 10-11-12-13-14-31-10 площею 0,0042 га, що становить 6/100; 1/2 земельної ділянки № 2 «б» з межею 15-16-17-33-15 площею 0,0020 га, що становить 3/100. В свою чергу, на підставі висновку спадкодавець [PERSON] не встигла зареєструвати право власності на будинок після зміни часток, що мало місце в 2006 році та право власності на земельну ділянку після посвідчення договору поділу земельної ділянки від 29.07.2008 року. Незважаючи на те, що позивач [PERSON] прийняв спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини, він позбавлений можливості оформити в установленому порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, яким є частина житлового будинку та частина земельної ділянки які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Тисова, 8, оскільки покійна [PERSON] за час свого життя не зареєструвала в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, відповідно право власності на житловий будинок і земельну ділянку. Позивач також зазначає, що спадкодавець володіла правом власності на частину будинку та частину земельної ділянки. Належні правовстановлюючі документи існували до моменту прийняття рішення співвласників про перерозподіл та визначення часток. Спадкодавець підписала усі необхідні документи про поділ часток в будинку та земельній ділянці, проте не встигла оформити їх в встановленому законодавством порядку. Те, що спадкодавець не оформила право власності у відповідних органах не могло потягнути за собою втрату її прав на таке оформлення і якби не смерть, то в даний момент відповідно до законодавства могла б оформити право власності без будь-яких інших документів, рішень, розпоряджень, тощо. Враховуючи вищевикладене, вимушений звернутися до суду для захисту своїх прав. Просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали в повному обсязі уточнені позовні вимоги та надали пояснення аналогічні змісту позову. Представник відповідача [PERSON] районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги заперечив повністю та просив суд відмовити у їх задоволенні. Представник відповідача - Львівської міської ради віднесла вирішення даного спору на розсуд суду. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, однак надіслали на адресу суду заяви, в яких просять провести розгляд справи без участі їх представників. Заслухавши думку учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 10 липня 2014 року (а.с. 6). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Спадкоємцями першої черги за законом покійної [PERSON] є її син - позивач по справі [PERSON] та донька [PERSON]. 3 квітня 2015 року донькою [PERSON] була подана заява про відмову у прийнятті спадщини, а відтак єдиним спадкоємцем є [PERSON]. 05 січня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом на частину житлового будинку № 8 по вулиці Тисовій в м. Львові, яка належала спадкодавцю [PERSON] У заповіті від 30.12.1992 року, [PERSON] заповіла [PERSON] 13/50 частини жилого будинку з відповідною частиною приналежних до нього господарських будівель в місті Львові, по вул. Тисовій, 8 до складу яких входять приміщення: 1-1, площею 1.9 кв.м.; 1-2 площею 4.0 кв.м.; 1-3, площею 11.6 кв.м.; 1-4 площею 19.8 кв.м.; 1-5 площею 17.5 кв.м. З висновку № 4/19642 від 21.06.2006р. про визначення ідеальних часток в будинку №8 по вул. Тисова в м. Львові вбачається, що [PERSON] належало 21/100 будинку. У власності [PERSON] знаходились наступні приміщення: 1-1/1.9 коридор, 1-2/4.0 санвузол, 1-3/11.6 кухня, 1-4/19.8 житлова, 1-5/17.5 житлова, гараж «В». У спільному користуванні [PERSON]М .з іншими співвласниками знаходились такі приміщення II/ 17.8 (підвал); ІІІ/15.4(підвал); ІV/6.8(підвал); V/17.8(підвал); I/15.4 (сходова клітка І поверх); 1/15.4 (сходова клітка II поверх); ІІ/18.6 (коридор) II поверх; із [PERSON]В у спільному користуванні: ІІ/3.2 (коридор); III/3.2 (коридор). Тобто на момент прийняття спадщини частка спадкодавця - [PERSON] була змінена за згодою усіх співвласників до розміру 21/100. Дана зміна відбулась на підставі розпорядження № 1965 від 25.12.2006 року виданого [PERSON] районною адміністрацією. Спадкодавцем в період з 2007 року до 2014 року (тобто до смерті) не було належним чином оформлено право власності, а відтак на момент прийняття спадщини у спадкоємця були відсутні правовстановлюючі документи, що і стало підставою для відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. Крім того, [PERSON] районною адміністрацією міста Львова у своєму розпорядженні № 1965 від 25.12.2006 року зазначено, що в спільному користуванні співвласників будинку знаходяться такі приміщення: II/ 17.8 (підвал); ІІІ/15.4(підвал); ІV/6.8(підвал); V/17.8(підвал); I/15.4 (сходова клітка І поверх); I/15.4 (сходова клітка II поверх); ІІ/18.6 (коридор) - II поверх; із [PERSON]В у спільному користуванні: ІІ/3.2 (коридор); ІІІ/3.2(коридор). У зв'язку з цим такі співвласники, як [PERSON] і [PERSON] оформили право власності та отримали відповідні правовстановлюючі документи, у яких зазначено, що площі загального користування перебувають у спільному користуванні, про що свідчить долучені до матеріалів справи копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно та копія інвентаризаційної справи. Також судом встановлено, що позивачем була подана заява про прийняття спадщини за законом на частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: вул. Тисова, 8 в м. Львові, яка належала спадкодавцю та не була вказана в заповіті. Право власності на земельну ділянку теж не було належним чином оформлено, а відтак нотаріусом було надано відмову у прийнятті спадщини за законом, з підстав відсутності правовстановлюючих документів. Однак Договором поділу земельної ділянки на праві спільної сумісної власності від 29.07.2008 року посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] визначено, що сторони розподіляють земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0, 0720га, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Тисова, 8. В договорі вказано, що [PERSON] володіла на праві власності: 1/4 земельної ділянки № 1 з межею 7-8-29-30-9-10-31-14-15-33-32-18-19-28-7 площею 0,0255 га, що становить 35/100; 1/2 земельної ділянки № 2 з межею 4-5-6-7-28-27-20-21-4 площею 0,0139 га, що становить 19/100; 1/2 земельної ділянки № 2 «а» з межею 10-11-12-13-14-31-10 площею 0,0042 га, що становить 6/100; 1/2 земельної ділянки № 2 «б» з межею 15-16-17-33-15 площею 0,0020 га, що становить 3/100. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем майна після смерті своєї матері, зокрема 21/100 частки в житловому будинку, який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Тисова, 8 та частини земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Тисова, 8, однак у звязку з тим, що його мати не встигла оформити своє право власності на 21/100 частки в житловому будинку, який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Тисова, 8 та частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Тисова, 8, зареєструвавши його у відповідних органах, позивач позбавлений права належним чином і в повному обсязі вступити у право володіння, користування та розпорядження спадковим майном. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Ч.1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання особою або оспорювання. До способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України відноситься, зокрема визнання права. У відповідності до вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникають з моменту державної реєстрації таких прав. Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов"язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини - ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і права та обов"язки щодо об"єкту нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. А отже такі права та обов"язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати об"єкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково.

Outcome: partial