Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

ТзОВ "ОТП Факторинг Україна", звернувшись до суду як правонаступник публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", просить звернути стягнення на належну відповідачу на праві приватної власності квартиру [ADDRESS], що є предметом іпотеки згідно укладеного між сторонами 13 квітня 2007 року договору іпотеки №РСL-А00/0590АО/2007, - в забезпечення виконання позичальником [PERSON] її зобов'язань перед ПАТ "ОТП Банк" за кредитним договором №ML-А00/0470АО/2007 від 13 квітня 2007 року. Просить стягнути з відповідача на користь банку документально підтверджені судові витрати по справі у виді сплаченого при пред'явленні позову судового збору в сумі 1373 грн. 23 коп. В судове засідання представник позивача Матвійчук В.В. не з'явився, подавши у порядку ч.2 ст.158 ЦПК України письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, де також вказав, що позовні вимоги свого довірителя підтримує та з мотивів, наведених у позовній заяві, просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача за довіреністю - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином - під розпис, повідомлення про причини неявки до суду чи заяви про розгляд справи за її відсутності від представника не надійшло. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. На підставі поданих сторонами та досліджених судом письмових доказів (копій документів) встановлено, що 13 квітня 2007 року між закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" (з 30.06.2009 р., - після зміни найменування юридичної особи - публічне акціонерне товариство "ОТП Банк"), як кредитодавцем, та [PERSON] як позичальником було укладено кредитний договір №ML-А00/0470АО/2007, за умовами якого банк надав позичальнику, а позичальник прийняла грошові кошти (кредит) в сумі 35525 доларів США (на споживчі цілі), зобов'язавшись повернути кредит та сплатити нараховані на нього проценти в строк до 12 квітня 2017 року. В забезпечення виконання позичальником [PERSON] її зобов'язань перед ПАТ "ОТП Банк" за кредитним договором №ML-А00/0470АО/2007 від 13.04.2007 р., 13 квітня 2007 року між між закритим акціонерним товариством "ОТП Банк", як іпотекодержателем, та відповідачем [PERSON], як іпотекодавцем, було укладено договір іпотеки №РСL-А00/0590АО/2007. Предметом іпотеки, згідно договору, є двокімнатна квартира загальною площею 48,3 квадратних метра, розташована в [ADDRESS], належна на праві власності іпотекодавцю. Проте, ні позичальник, ні майновий поручитель не виконали взятих на себе перед банком зобов'язань, що вбачається з обчисленого ПАТ "ОТП Банк" станом на 04.09.2013 р. розрахунку суми заборгованості [PERSON] за кредитним договором, з надісланої банком позичальнику досудової вимоги №А00-А00-4/444 від 26.06.2013 р. про погашення заборгованості за кредитним договором, а також з надісланої ПАТ "ОТП Банк" позичальнику та поручителю вимоги №А00-А00-4/737 від 17.09.2013 р. про усунення порушення (іпотечне повідомлення). Про наявність невиконаних грошових зобов'язань позичальника перед кредитодавцем свідчать і надані представником відповідача - [PERSON] копії документів, зокрема її переписка з ПАТ "ОТП Банк" з приводу узгодження суми заборгованості, долучена до письмового заперечення на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим, відповідно до підпункту 1 пункту 1 Закону України від 03 червня 2014 року №1304-VII "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Як передбачено ч.1 ст.5 Закону України від 05 червня 2003 року №898-IV "Про іпотеку", предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Аналізуючи надані сторонами копії документів, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] є власником нерухомого житлового майна, яке є предметом іпотеки, і це майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України - позичальника [PERSON] за споживчим кредитом, наданим їй кредитною установою - резидентом України ПАТ "ОТП Банк" в іноземній валюті - доларах США, при цьому таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника та її малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], де вони зареєстровані з 12.12.2006 р. Крім того, загальна площа квартири [ADDRESS] не перевищує 140 кв. метрів, вказане нерухоме майно належить на праві власності іпотекодавцю (на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 14.11.2006 р.), може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення, а також квартира зареєстрована у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності. Виходячи з вищенаведених норм цивільного законодавства, встановлених обставин справи і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у зв'язку з набранням чинності Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Outcome: dismissed