Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Державний навчальний заклад „Запорізьке вище професійне училище" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення з гуртожитку та стягнення заборгованості за проживання у гуртожитку. 02.12.2013 року позивачем подано уточнену позовну заяву до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення з гуртожитку та стягнення заборгованості за проживання у гуртожитку. В уточненій позовній заяві позивач вказує наступне. 31.08.1991р. відповідачу [PERSON], який працював у тресті «Запоріжжитлоцивільбуд», на склад сім'ї з 4-х чоловік, а саме: [PERSON] - дружину, [PERSON] - доньку, [PERSON] - сина, трестом «Запоріжжитлоцивільбуд» було видано ордер №58 серії В на зайняття житлової площі розміром 30 квм у гуртожитку по [ADDRESS], в якій відповідачі мешкають та зареєстровані по цей час. Відповідно до даних Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області будівля гуртожитку по [ADDRESS] загальною площею 6177 кв. м. є державним майном, що підтверджується листом Регіонального відділення Фонду державного майна по Запорізькій області від 29.05.2003р. за вих. №01/86 та актом прийому-передачі частин будівлі [ADDRESS] від 22.03.1991р. (копія додається). Згідно з актом передачі від 22.03.91р. площа будинку [ADDRESS] була розподілена між трестом ЖКК «Запоріжжитлоцивільбуд» та Запорізьким центром професійно-технічної освіти (правонаступником якого відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 29.06.2010р. №643 є Державний навчальний заклад «Запорізьке вище професійне училище»), що підтверджується випискою із Статуту позивача, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 30.07.2010р. №771 та зареєстрованого Державним реєстратором 25.98.2010 за №11031050002022374 (копія виписки та копія наказу МОНУ №643 від 29.06.2010р. додаються). При цьому позивачу було розподілено 3549 кв. м. площі з п'ятого по дев'ятий поверхи вищевказаного будинку (в т. ч. житлові кімнати №№501-916), з урахуванням площі на першому поверсі 77,5 кв. м. медичного ізолятора). Вищезазначене майно знаходиться у сфері управління Міністерства освіти і науки України та закріплено за позивачем на праві оперативного управління, знаходиться на його балансі, що підтверджується листом Управління освіти і науки облдержадміністрації від 24.06.2003р. №04/199 (копія додається). Функціонування гуртожитку Державного навчального закладу «Запорізьке вище професійне училище» на час поселення відповідачів здійснювалось відповідно до Типового положення про студентський гуртожиток навчального закладу Міністерства освіти України, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 09.12.1993р. №440. Відповідно до п. 7 вищезгаданого Положення проживання в студентських гуртожитках працівників навчального закладу, сторонніх осіб, розміщення підрозділів, а також інших організацій забороняється. Як вбачається з викладеного вище, відповідачі є сторонніми особами для позивача, у трудових відносинах з ним ніколи не знаходились і на цей час не знаходяться , а їх поселення у кімнату [ADDRESS] було здійснено з порушенням вищезазначених правових норм прямої дії. На неодноразові пропозиції укласти договір найму житлового приміщення, в якому мешкають відповідачі, останні відмовляються. 14.05.2013р. позивачем було надано попередження щодо добровільного вивільнення займаного приміщення №602, з яким відповідачі письмово ознайомлені, однак до цього часу спірне приміщення не звільнили. Окрім того станом на 26 листопада 2013 року за відповідачами рахується заборгованість за проживання у гуртожитку в сумі 3 423 грн. 79 коп., яку відповідачі відмовляються сплатити. На підставі викладеного позивач просить виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з кімнати [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення та стягнути з відповідачем заборгованість за житло та комунальні послуги у розмірі 3 423 грн. 79 коп. та судовий збір. Ухвалою суду від 23.12.2013 року, оскільки у спірній кімнаті зареєстрована малолітня дитина [PERSON], [INFO], до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів залучено орган опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради. В судовому засіданні представники позивача, позов підтримали, наполягаючи на обставинах та підставах викладених у позовній заяві. Відповідачі позов не визнали. Вважають позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними і такими що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Просять в задоволенні позову відмовити. Також ними подано заяву про застосування строку позовної давності. Представником органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради подано заяву, у якій він просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині виселенні із спірної кімнати малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги Державного навчального закладу „Запорізьке вище професійне училище" не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Державний навчальний заклад «Запорізьке вище професійне училище» є юридичною особою та знаходиться у підпорядкуванні Міністерства освіти і науки України. За організаційно-правовою формою позивач є державною організацією (установою, закладом), що підтверджується довідкою з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) від 09.01.2013р АА №711614 та копії виписки з ЄДРПОУ від 28.02.2013 Серії АБ№518606. 31.08.1991р. відповідачу [PERSON], який працював у тресті «Запоріжжитлоцивільбуд», на склад сім'ї з 4-х чоловік, а саме: [PERSON] - дружину, [PERSON] - доньку, [PERSON] - сина, трестом «Запоріжжитлоцивільбуд» було видано ордер №58 серії В на зайняття житлової площі розміром 30 кв. м. у гуртожитку по [ADDRESS], в якій відповідачі мешкають та зареєстровані по цей час. Крім того, у спірній кімнаті зареєстрована малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно до даних Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області будівля гуртожитку по [ADDRESS] загальною площею 6177 кв. м. є державним майном, що підтверджується листом Регіонального відділення Фонду державного майна по Запорізькій області від 29.05.2003р. за вих. №01/86 та актом прийому-передачі частин будівлі [ADDRESS] від 22.03.1991р. Згідно з актом передачі від 22.03.91р. площа будинку [ADDRESS] була розподілена між трестом ЖКК «Запоріжжитлоцивільбуд» та Запорізьким центром професійно-технічної освіти правонаступником якого є Державний навчальний заклад «Запорізьке вище професійне училище», що підтверджується випискою із Статуту, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 30.07.2010р. №771 та зареєстрованого Державним реєстратором 25.98.2010 за №11031050002022374 . При цьому ДНЗ „ Запорізьке вище професійне училище" було розподілено 3549 кв. м площі з п'ятого по дев'ятий поверхи вищевказаного будинку ( в т. ч. житлові кімнати №№501-916), з урахуванням площі на першому поверсі 77,5 кв. м медичного ізолятора. Вищезазначене майно знаходиться у сфері управління Міністерства освіти і науки України та закріплено за позивачем на праві оперативного управління, знаходиться на його балансі, що підтверджується листом Управління освіти і науки облдержадміністрації від 24.06.2003р. №04/199. Функціонування гуртожитку Державного навчального закладу «Запорізьке вище професійне училище» на час поселення відповідачів здійснювалось відповідно до Типового положення про студентський гуртожиток навчального закладу Міністерства освіти України, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 09.12.1993р. №440. Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до ч.3 ст.9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст.129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Трестом «Запоріжжитлоцивільбуд» було видано ордер №58 серії В на зайняття житлової площі розміром 30 кв. м. у гуртожитку по [ADDRESS], тому родина [PERSON] була вселена у спірну кімнату на законних підставах. Відомості про визнання вищевказаного ордеру недійсним у встановленому законом порядку, відсутні. Відповідно до частин 1 - 3 ст.132 ЖК України, сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв'язку з роботою чи навчанням. Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Осіб, які припинили роботу з інших підстав, ніж ті, що зазначені в частині другій цієї статті, а також осіб, перелічених у статті 125 цього Кодексу, може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення. Відповідачу [PERSON] було видано ордер на зайняття спірної житлової площі у зв'язку з перебуванням у трудових відносинах з Трестом «Запоріжжитлоцивільбуд» в період з 01.03.1990 року по 06.06.2003 року. Звільнено за ст.40 п.1 КЗпП України, у зв'язку з ліквідацією підприємства. Тому відповідачі у відповідності до ст.132 ЖК України не можуть бути виселені без надання іншого житлового приміщення. Крім того, відповідачі не можуть бути виселені без надання іншого житлового приміщення також і у відповідності до ст.125 ЖК України, так як відповідач [PERSON] працював на підприємстві понад тринадцять років та є інвалідом першої групи. В зв'язку з вищевикладеним, позовні вимоги в частині виселення відповідачів є необґрунтованими, недоведеними і такими, що не підлягають задоволенню. На підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів заборгованості за житло та комунальні послуги. Права та обов"язки мешканців гуртожитків як споживачів житлово-комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Законом України „Про теплопостачання", Законом України „Про електроенергетику", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року, Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року. Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1070 від 10 грудня 2008 року, та іншими законами та нормативними актами з питань надання окремих видів таких послуг. Згідно ст.ст. 130, 131 ЖК України порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається законодавством Української РСР. Примірне положення про гуртожитки затверджується Радою Міністрів Української РСР за погодженням з відповідними профспілковими органами. Відповідно до п.18 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Ради міністрів Української РСР №208 від 03.06.1986 року, громадяни, які проживають у гуртожитку, зобов'язані своєчасно вносити плату за користування жилою площею і за комунальні послуги відповідно до пункту 38 цього Примірного положення. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. В обґрунтування позовних вимог в цій частині, позивачем надано довідку №402 від 26.11.2013 року, у відповідності до якої борг [PERSON] за проживання у гуртожитку на 26.11.2013 року становить 3 423 грн. 79 коп. та розрахунок заборгованості за період з 16.05.2013 року по 01.11 2013 року. З наданого розрахунку не можливо встановити з якого часу виникла заборгованість, вид заборгованості (за користування жилою площею, за комунальні послуги), на підставі яких тарифів нараховується плата за користування жилою площею та комунальні послуги. Тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими, недоведеними і такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed