Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва по справі № 756/7836/17 стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. 19.12.2017 року, головним державним виконавцем Подільського районного відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Дубасом А.М. було відкрито виконавче провадження №55388432. 03.08.2020 року матеріали виконавчого провадження були передані за місцем виконання до Тальнівського районного відділу ДВС та прийнято до свого провадження державним виконавцем Алілуйком А.Г. Згідно розрахунку органу ДВС, заборгованість відповідача по аліментам станом на 01 серпня 2021 року на дитину становить 17925,00 грн. Згідно розрахунку органу ДВС, заборгованість відповідача по аліментам станом на 01 вересня 2021 року на дитину становить 3043,00 грн. З вказаних розрахунків вбачається, що з квітня 2021 по серпень 2021 відповідач аліменти не сплачував взагалі, заборгованість зі сплати аліментів частково погашена ним 03.09.2021 у сумі 10 000,00 грн, а відтак, зазначає позивач має місце несвоєчасна сплата аліментів з вини платника аліментів. З огляду на зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) у зв`язку із несплатою аліментів на утримання дитини за період із 01 травня 2021 року по 02 вересня 2021 року у розмірі 8638,45 грн. Ухвалою суду від 13.10.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та витребувано у Тальнівського ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ), належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження ВП №55388432. 15.11.2021 на адресу суду від Тальнівського ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) надійшли матеріали . 24.11.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначається, зокрема, що позивачем не доведені обставини, на які посилається позивач. Зазначено, що позивач посилається як на підтвердження своїх позовних вимог на власні розрахунки неустойки (пені), які розраховані не вірно, а тому не можуть прийматися судом до уваги як належні та допустимі докази, оскільки відповідачем здійснювалися грошові перекази, що підтверджується банківською квитанцією та довідкою-розрахунком. Вказує, що з об`єктивних та незалежних від відповідача обставин, у зв`язку із відсутністю фінансової змоги та в силу свого матеріального стану (в тому числі заробітної плати), не може своєчасно сплачувати аліменти, що тягне за собою заборгованість. Водночас вказує, що станом на 20.08.2021 року відповідачем було погашено борг по сплаті аліментів. Постільки позивачка не належно провела та завищила розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та вводить в оману суд про дату погашення відповідачем заборгованості по сплаті аліментів, тому заявлений позов просить суд задовольнити частково в сумі 6613,20 грн. 03.12.2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, зокрема, що звертаючись із відзивом на позовну заяву [PERSON] стверджує про фінансову нестабільність та відсутність постійного місця роботи, водночас відповідачем у підтвердження своєї позиції не надано до суду жодного доказу, у підтвердження своєї позиції, а лише оціночне судження та суб`єктивне хибне сприйняття щодо вимог про стягнення з відповідача неустойки/пені за прострочення сплати аліментів, які стосуються виключно права позивача одержати відшкодування на користь дитини за несвоєчасність сплати регулярних періодичних платежів на її утримання з боку батька та спонукання його до вчасної сплати в подальшому. Позивач та представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали з наведених підстав, просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с.6) та не заперечується відповідачем. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.11.2017 у справі № 756/7836/17 з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 09.06.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення суду сторонами не оскаржувалася та набрало законної сили. Виконавче провадження з примусового стягнення аліментів за вказаним рішеннями здійснюється Тальнівським ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ). Статтею 71 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду. Згідно з ч. 3 ст. 71 цього Закону розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" (ч. 4 ст. 71 цього Закону). У ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Відповідно до розрахунків складених головним державним виконавцем Тальнівського ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Алілуйко А.Г., заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини боржником [PERSON] станом на 01.09.2021 року становить 3043,00 грн. З довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.11.2021 року, вбачається, що [PERSON] здійснив оплату заборгованості по аліментах на утримання дитини серпні 2021 року в сумі 10 000,00 грн. та станом на 01.11.2021 року заборгованість по аліментних платежах станом на 01.11.2021 року становить 2779,00 грн. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач у встановленому законом порядку звертався до суду із скаргою на дії державного виконавця щодо складених довідок-розрахунків заборгованості по аліментах. Отже, відповідач не у повному обсязі сплачував аліменти на утримання дочки. Матеріали справи свідчать про те, що відповідач був обізнаний про необхідність утримувати дочки, на підставі відповідного судового рішення. Проте свої зобов`язання вчасно не виконував. Своє скрутне матеріальне становище відповідач підтверджує зазначаючи, що з об`єктивних та незалежних від нього обставин, у зв`язку з відсутністю фінансової змоги в силу свого матеріального стану (в тому числі розміру заробітної плати) не може своєчасно сплачувати аліменти. При цьому, відповідач не звертався до суду з позовом про зміну розміру аліментів, не ставив питання про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Як убачається, з матеріалів справи відповідачем невчасно та не в повному обсязі сплачується позивачу аліменти на утримання дитини. За таких обставин, зазначений розмір боргу по аліментам відповідачем позивачеві не було сплачено та не спростований відповідачем. У матеріалах справи відсутні докази, які б засвідчували існування спору між стягувачем та боржником [PERSON] з приводу розміру заборгованості відповідача за аліментами. Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження". Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:E = (A1 х 1 % х Q1) + (A2 х 1 % х Q2) +……….(An х 1 % х Qn), де: E - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати аліментів, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (такий механізм нарахування пені наведений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, від 03 квітня 2019 року № 333/6020/16-ц; постановах Верховного Суду від 01 серпня 2018 року № 646/165/16-ц, від 19 вересня 2018 року у справі № 695/2808/14-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі № 239/306/17, від 05 грудня 2018 року у справі № 372/264/15-ц). При цьому суд звертає увагу позивача на те, що заборгованість зі сплати аліментів за певний місяць виникає у перший день місяця, який є наступним за цим місяцем (наприклад, якщо аліменти не були сплачені за квітень 2021 року, заборгованість з їх виплати виникає з 01 травня 2021 року). Згідно проведеного позивачем розрахунку (а.с.4) розмір пені за прострочення сплати аліментів на утримання доньки, за період з 01 травня 2021 року по 03 вересня 2021 року, становить 8638,45 грн. Як убачається із надісланої позивачем квитанції від 20.08.2021 на рахунок Тальнівського ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) було перераховано 10 000,00 грн.аліментів на утримання [PERSON] . Таким чином, розпоряджатися списаними грошовими коштами мала виключно державна виконавча служба. Повноваження органів державної виконавчої служби щодо прийняття відповідних рішень, в тому числі щодо вчинення дій по виконанню судових рішень ( здійснення перерахунку грошових коштів на користь тієї чи іншої сторони виконавчого провадження, тощо), за своєю правовою природою є дискреційними, а тому не доведено, що саме через неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків зазначені кошти надійшли на рахунок позивача лише 03.09.2021. Однак, суд встановив, що позивач при нарахуванні пені не врахував, що відповідачем було перераховано кошти 20.08.2021. У зв`язку з цим, суд самостійно провівши розрахунок пені за прострочення [PERSON] сплати аліментів за період з 01 травня 2021 року по 19 серпня 2021 року включно, за формулою, визначеною діючим законодавством України, відповідно до вказівок Верховного Суду, встановив, що сума пені за вказаний період становить 7087,98 грн. Відповідно до розрахунків складених головним державним виконавцем Тальнівського ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Алілуйко А.Г., заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини боржником [PERSON] станом на 01.09.2021 року становить 3043,00 грн. Отже, сума пені за прострочення [PERSON] сплати аліментів перевищує 100 % заборгованості за аліментами. Оскільки сума пені за положеннями ч. 1 ст. 196 СК України не може перевищувати 100% заборгованості за аліментами, пеня за прострочення відповідачем сплати аліментів на утримання дитини не може бути більшою 3043,00 грн. Ураховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку частково задовольнити заявлені позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у сумі 3043,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. А відтак, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 319, 85 грн.

Outcome: partial