Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» в якому просив скасувати п.1 Наказу КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» № 159 від 25.05.2018 «Про оголошення догани [PERSON], [PERSON], [PERSON], попередження [PERSON]», та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що наказом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» № 159 від 25.05.2018 до нього неправомірно застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, оскільки в його діях відсутній факт вчинення дисциплінарного проступку, крім того ним не було порушено трудової дисципліни та всі покладені на нього обов'язки у відповідності до вимог посадової інструкції виконувалися належним чином, крім того зазначає, що була порушена законодавчо встановлена процедура притягнення до дисциплінарної відповідальності. Вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що у зв'язку з неправомірним застосуванням до нього дисциплінарного стягнення у нього виникла втрата впевненості в завтрашньому дні та в побоюванні його незаконного звільнення з боку адміністрації підприємства. Ухвалою судді від 06.07.2018 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, вважає, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосовано до позивача правомірно, підставою для його застосування стало порушення позивачем пункту 2.3 Посадової інструкції начальника ЖЕД «Печерськжитло» в частині несвоєчасного забезпечення усунення наслідків, що призвело до порушення термінів усунення аварійної ситуації, передбачених правилами утримання житлових будинків та прибудинкової території затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, порушення прав мешканців (споживачів послуг), а саме: граничні строки невідкладної ліквідації виявлених несправностей елементів жилих будинків - несправності електромережі і обладнання аварійного характеру - негайно. Позивачем було надано суду відповідь на відзив та додаткові пояснення по справі, у яких обґрунтовував правомірність своїх дій щодо вжиття всіх можливих від нього заходів, та вказав що неодноразово звертався до відповідача щодо організації системної роботи по підприємству, разом з тим в.о. директора комунального підприємства відмовлявся від вчинення дій, посилаючись на свою тимчасовість. Також додатково повідомив про те, що листом від 12.04.2018 ним було проінформовано начальника РКМ «Центральний» ПАТ «Київенерго» з приводу перепаду напруги на будинок та вжиття термінових заходів з ліквідації її причин, оскільки відповідальність за якісне електропостачання несе саме їх підрозділ. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює на посаді начальника житлово-експлуатаційної дільниці «Печерськжитло» комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» з 01.09.2017 на підставі Наказу комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» від 31.08.2017 №489-к. Наказом в.о. директора комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» від 25.05.2018 №159 «Про оголошення догани [PERSON], [PERSON], [PERSON], попередження [PERSON]», застосовано до позивача [PERSON] дисциплінарне стягнення у вигляді догани (а.с.16). Частиною першою статті 147-1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Згідно з пунктами 1.1 Посадової інструкції начальника ЖЕД «Печерськжитло» начальник ЖЕД «Печерськжитло» КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», останній призначається та звільняється з посади наказом директора КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва». Начальник ЖЕД «Печерськжитло» безпосередньо підпорядковується директору підприємства. Таким чином, наказ в.о. директора КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» Лаврененко С.В. від 25.05.2018 №159 «Про оголошення догани [PERSON], [PERSON], [PERSON], попередження [PERSON]», видано в межах його повноважень. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Тобто, до порядку застосування дисциплінарного стягнення встановлені такі обов'язкові вимоги: виявлення дисциплінарного проступку; отримання від порушника письмового пояснення; додержання строків накладення дисциплінарного стягнення - один місяць із дня виявлення дисциплінарного проступку і шість місяців із дня його вчинення працівником; видання власником наказу чи розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення; доведення наказу (розпорядження) під розписку до відома працівника. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Зі змісту оскарженого наказу вбачається, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосовано до позивача за порушення пункту 2.3 Посадової інструкції начальника ЖЕД «Печерськжитло», з яким позивач був ознайомлений 28.08.2017. Підставою видання наказу слугував Акт службового розслідування від 27.04.2018 здійснений на підставі службової записки начальника Управління житлово-комунального господарства та будівництва [PERSON] поданої 20.04.2018 на голову Печерської районної в місті Києві державної адміністрації [PERSON] щодо відсутності електропостачання в житловому будинку [ADDRESS] три доби. З копії акту службової перевірки від 27.04.2018 вбачається, що начальника ЖЕД «Печерськжитло» [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани за незабезпечення своєчасного усунення наслідків аварійної ситуації у будинку 1/2 на [ADDRESS], що призвело до порушення термінів усунення аварійної ситуації, передбачених правилами утримання житлових будинків та прибудинкової території затверджених, наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, порушення прав мешканців (споживачів послуг), зниження ділової репутації підприємства та вияв недовіри мешканців (споживачів) до роботи підприємства в цілому. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, а саме копій листків непрацездатності: Серії АДІ № 273027, виданого Управлінням охорони здоров`я Дніпровського району м. Києва Центр "Первинної медико-санітарної допомоги №1 Дніпровського району", Серії АДІ №080651, Серії АДІ №089593 виданого КНП ЦПМСД №2 Святошинського району м. Києва, Серії АДІ №325360 Амбулаторії №11, КНП "ЦПМСД" Печерського району [PERSON] в період з 25.04.2018 по 08.06.2018 перебував на лікарняному (а.с 96-99). За таких обставин, суд на підставі наданих позивачем доказів, вважає встановленим факт перебування позивача тимчасово непрацездатним з 25.04.2018 по 08.06.2018. Крім того, судом встановлено, що проступок позивача було виявлено 20.04.2018, а притягнуто до відповідальності 25.05.2018. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до позивача відбулося з порушенням вимог трудового законодавства, а саме ст. 148 КЗпП України, оскільки відповідач не врахував тимчасову непрацездатність позивача. На підставі наведеного, суд вважає за необхідне скасувати пункт 1 Наказу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» №159 від 25.05.2018 «Про оголошення догани [PERSON], [PERSON], [PERSON], попередження [PERSON]» в частині оголошення догани [PERSON]. Разом з тим, вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди задоволенню підлягають частково, виходячи з наступного. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" за № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, моральну шкоду, яка полягає в нанесенні моральних страждань, які призвели до необхідності прикладання додаткових зусиль для організації життя, з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому, виходячи з обставин справи, суд вважає, що розмір моральної шкоди вказаний позивачем в сумі 20 000грн. значно завищений, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в сумі 2000грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача в розмірі 1762,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial