Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,144 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Мотивує позов тим, що будинок та земельна ділянка належали її дядькові [PERSON], який помер [INFO]. Позивач є спадкоємцем по заповіту, прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Не може оформити свої спадкові права у зв"язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності померлого на це нерухоме майно. В судовому засіданні 17.07.2017 року представник позивача [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Вказувала на те, що померлим заповіт було складено на двох спадкоємців. Такий же заповіт було складено його дружиною [PERSON], яка померла [INFO]. Проте між спадкоємцями укладено усний договір, за яким позивач виплатила [PERSON] грошові кошти за її частину спадкового майна. В подальшому представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник Чорнобаївської селищної ради в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 17.07.2017 року позов визнала, просила його задовольнити. Підтвердила наявність усної домовленості щодо розподілу спадкового майна. 20.07.2017 року відповідач в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. [INFO] помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER], а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входять: - житловий будинок, що заходиться за адресою: [ADDRESS]. Належність померлому зазначеного майна підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на будинок та рішенням Чорнобаївського районного суду від 05.11.2012 року (а.с. 70, 74); - земельна ділянка для особистого підсобного господарства, загальною площею 0,144 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], та яка належала померлому згідно державного акту серія [NUMBER] від 06.05.2001 року, виданого на підставі рішеня Чорнобаївської селищної ради від 27 серпня 1997 року № 7- XXII (а.с.12). 25 червня 1998 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Залізняк Н.Є. та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під № 1859, яким заповів все своє майно [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). [PERSON] після одруження змінила прізвище на «[PERSON]», що вбачається з відмітки в паспорті (а.с.68, 69). У відповідності до п. 1,2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами ЦК , якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР . Оскільки [PERSON] помер [INFO], відповідно при вирішенні даної справи необхідно застосовувати положення чинного на той час ЦК Української РСР. У відповідності до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно положень ч. 1 ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазанчені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні з пояснень учасників процесу, на день смерті [PERSON] проживав спільно з дружиною - [PERSON], яка прийняла його спадщину шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном. З листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 840-01/16 від 07.07.2017 року вбачається, що заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не поступало (а.с. 64). Відповідно єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину померлого була його дружина - [PERSON] За положеннями ч. 2 ст. 548 ЦК Української РСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. [INFO] [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER], а.с.8). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Залізняк Н.Є. та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під № 1858, яким також заповідала все своє майно [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Спадкоємці померлої за заповітом, прийняли спадщину шляхом подачі у встановлений законодавством строк відповідних заяв до нотаріальної контори (а.с.65-66). Інших заяв в нотаріальну контору після смерті [PERSON] не надходило (лист № 840-01/16 від 07.07.2017 року). Як вбачається з пояснень учасників процесу, між двома спадкоємцями існує усна домовленість, згідно якої [PERSON] сплачує [PERSON] вартість її частини спадкового майна, а остання в свою чергу відмовляється від своєї частини спадкового майна. Представник позивача зверталася до Чорнобаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено у зв"язку з тим, що спадщину померлої прийняло два спадкоємці, частки яких у спадщині є рівними (лист № 872/02-16 від 18.07.2017, а.с. 81). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В розумінні глави 12 Цивільного кодексу України земельна ділянка як нерухоме майно є об"єктом цивільних прав. Згідно ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об'єктом права власності. За приписом ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність права власності не встановлена судом. Виходячи з приписів статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб"єктів права власності. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Враховуючи викладені обставини, грунтуючись на вищезазначених нормах права, беручи до уваги визнання позову відповідачем [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] прийняла спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено її право на спадкування зазначеного майна за заповітом та його належність на час смерті спадкодавцю. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved