Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] одноразової адресної грошової допомоги, посилаючись на те, що між позивачем, відповідачем та Енергодарським навчально-виховним комплексом „Загальноосвітній навчальний заклад ІІ-ІІІ ступенів - міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Енергодарської міської ради Запорізької області було укладено договір про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, які навчалися за напрямками і спеціальностями педагогічного профілю. За умовами цього договору відповідач повинен був відпрацювати протягом трьох років з дня укладання угоди про роботу у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі, а також отримати одноразову адресну грошову допомогу у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати. Відповідача було прийнято на посаду вчителя фізкультури Енергодарського НВК „Загальноосвітній навчальний заклад ІІ-ІІІ ступенів - міжшкільний навчально-виробничий комбінат", за строковим трудовим договором на 3 роки, до 05.09.2016 року. На підставі наказу ректора ДВНЗ «Запорізький національний університет» №551 від 18 листопада 2013 року відповідачу була виплачена одноразова адресна грошова допомога у розмірі 5735 грн. На підставі наказу директора Енергодарського НВК „Загальноосвітній навчальний заклад ІІ-ІІІ ступенів - міжшкільний навчально-виробничий комбінат" від 29.08.2014 року [PERSON] було звільнено з посади вчителя фізичної культури за власним бажанням. Згідно п. 7 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році, у разі звільнення випускника за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи у загальноосвітньому та професійно-технічному навчальному закладі отримувач допомоги зобов'язаний повернути суму фактично одержаної допомоги у вищий навчальний заклад, де була здійснена виплата, а вищий навчальний заклад повертає зазначені кошти до державного бюджету. Позивачем був підготовлений та направлений на адресу відповідача лист про повернення одноразової адресної допомоги, але жодних дій для повернення отриманих коштів з боку відповідача вчинено не було. У зв'язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача отриману одноразову адресну грошову допомогу у розмірі 5735 грн. та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача, підтримав викладене в позовній заяві. Відповідач, [PERSON], до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав, тому, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено наступне. Відповідно до наказу №1213-с від 01.08.2008 року [PERSON] було зараховано на перший курс денної форми навчання за держзамовленням до ДВНЗ «Запорізький національний університет», за напрямом підготовки фізичне виховання. Згідно наказу №919-с від 28.05.2012 року [PERSON] було присвоєно кваліфікацію „бакалавр" факультету фізичного виховання і спорту. Відповідно наказу №1130-с від 10.08.2012 року [PERSON] було зараховано до ДВНЗ «Запорізький національний університет» для отримання освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст» денної форми навчання за державним замовленням, за спеціальністю - фізичне виховання. Згідно наказу №1010-с від 13.06.2013 року [PERSON] було присвоєно кваліфікацію Викладача фізичного виховання і спорту, відраховано з університету з 27.06.2013 року та видано диплом державного зразка. 06.09.2013 року між ДВНЗ «Запорізький національний університет», [PERSON] (випускник) та Енергодарським навчально-виховним комплексом „Загальноосвітній навчальний заклад ІІ-ІІІ ступенів - міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Енергодарської міської ради Запорізької області (работодавець) було укладено договір про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, які навчалися за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю. Предметом вищезазначеного договору є обов'язкове відпрацювання випускником вищого навчального закладу протягом трьох років з дня укладення угоди у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі, а також отримання одноразової адресної грошової допомоги у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати. 06.09.2013 року [PERSON] було прийнято на посаду вчителя фізичної культури Енергодарського навчально-виховного комплексу „Загальноосвітній навчальний заклад ІІ-ІІІ ступенів - міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Енергодарської міської ради Запорізької області, що підтверджується копією трудової книжки відповідача. Згідно з п.п.1, 2 вищезазначеного Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги, одноразова адресна грошова допомога у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати надається випускникам вищих навчальних закладів, які у 2012-2013 навчальному році здобули освіту за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю та уклали на строк не менш як три роки договір про роботу на посадах педагогічних працівників у загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах. Допомога надається випускникам денної форми навчання, які навчались за рахунок бюджетних коштів за державним замовленням у вищих навчальних закладах І-ІV рівнів акредитації державної та комунальної форм власності незалежно від підпорядкування. На підставі наказу ректора ДВНЗ «Запорізький національний університет» №551 від 18.11.2013 року та згідно з п.п.1, 2 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №736 від 12.06.2013 року, відповідачу була виплачена одноразова адресна грошова допомога у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, а саме 5735 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5377 від 21.11.2013 року та платіжною відомістю на видачу адресної грошової допомоги випускникам. На підставі наказу директора Енергодарського НВК „Загальноосвітній навчальний заклад ІІ-ІІІ ступенів - міжшкільний навчально-виробничий комбінат" №159/ОС від 29.08.2014 року [PERSON] було звільнено з посади вчителя фізичної культури з 29.08.2014 року за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України. Пунктом 7 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги встановлено, що у разі відмови випускника без поважних причин приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи у загальноосвітньому та професійно-технічному навчальному закладі отримувач допомоги зобов'язаний повернути суму фактично одержаної допомоги у вищий навчальний заклад, де була здійснена виплата. Вищий навчальний заклад повертає зазначені кошти до державного бюджету. Позивачем було повідомлено відповідача листом від 09.01.2015 року про необхідність повернення суми одноразової адресної грошової допомоги у розмірі 5735 грн., але зазначену суму відповідач, в добровільному порядку не сплатив. Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved