Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

02.04.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Південна товарна біржа, в якій просила визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, незавершеного будівництвом, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який зареєстрований на Південній товарній біржі в "Журналі реєстрації біржових договорів з нерухомістю" за № 9644 від 23.02.1999 року - дійсним. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 23.02.1999 року між [PERSON] та [PERSON] , був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, незавершеного будівництвом, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Даний договір зареєстрований на Південній товарній біржі в "Журналі реєстрації біржових договорів з нерухомістю" за № 9644 від 23.02.1999 року. Зазначений договір був виконаний сторонами належним чином, і дотепер не виникало ніяких претензій і спорів по ньому. Положенням вказаного договору передбачено, що подальшого його нотаріального посвідчення не потрібно. В даний час позивачу стало відомо про недійсність біржової угоди і необхідність підтвердження її дійсності у судовому порядку. 10.04.2020 року ухвалою судді було відкрито провадження по даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 08.07.2020 року позивачем подано до суду заяву про уточнення предмета і підстав позову, в якій позивач просив змінити пункт перший прохальної частини позову та викласти його в такій редакції: "Визнати право власності на житловий будинок, незавершеного будівництвом, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який зареєстрований на Південній товарній біржі в Журналі реєстрації біржових договорів з нерухомістю за № 6944 від 23.02.1999 року. Позивач у судове засідання не з`явилась, про час та дату судового розгляду була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, уточннені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Дослідивши матеріали справи, а також надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 12 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них, а згідно зі ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, право власності - це право особи на майно, яке він здійснює відповідно до закону, по своїй волі і незалежно від волі інших осіб. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 316 ЦК України що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що 23.02.1999 року між [PERSON] та [PERSON] , був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, незавершеного будівництвом, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Даний договір зареєстрований на Південній товарній біржі в "Журналі реєстрації біржових договорів з нерухомістю" за № 9644 від 23.02.1999 року. Враховуючи, що договір купівлі-продажу був укладений у 1999 році, тобто до набрання чинності новим ЦК України, до зазначених правовідносин застосовуються норми ЦК України в редакції 1963 року. Водночас, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що законодавчі акти, які діяли на момент укладання договору купівлі-продажу житлового будинку, незавершеного будівництвом, не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації, суд приходить до висновку, що власником спірного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , а тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа Південна товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу дійсним є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved