Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до Комунального підприємства "Кулиничікомунсервіс", в якому просила суд: - визнати заборгованість за надання житлово-комунальних послуг у розмірі 2430,68 грн. безпідставною та такою, що підлягає скасуванню; - зобов'язати КП "Кулиничікомунсервіс" списати з особового рахунку позивача заборгованість у розмірі 2430,68 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що вона є власником квартири [ADDRESS] та споживачем житлово-комунальних послуг, а саме: послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. 09.12.2014 року Фрунзенським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь КП "Кулиничікомунсервіс" заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у сумі 1554,40 грн., а також витрат по сплаті судового збору. 26.01.2015 року вищевказаний судовий наказ був скасований, у зв'язку із виникненням між сторонами спору про право. Враховуючи, що відповідач КП "Кулиничікомунсервіс" не надає позивачу житлово-комунальні послуги, просить суд визнати нараховану заборгованість у розмірі 2430,68 грн. безпідставною та такою, що підлягає скасуванню та зобов'язати відповідача скасувати вказану заборгованість. В судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов в повному обсязі та просила суд його задовольнити. Представник відповідача [PERSON], який є директором КП "Кулиничікомунсервіс", в судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог в повному обсязі та просив суд відмовити в його задоволенні. Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, суд встановив наступне. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], та є споживачем житлово-комунальних послуг, а саме: послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Судом встановлено, що не заперечувалось сторонами у справі, що договір на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між сторонами не укладався. Позивач в судовому засіданні стверджувала, що окрім того, що між сторонами не укладений типовий договір, житлово-комунальні послуги, надаються або в неналежній якості, або взагалі не надаються, зокрема: прибирання прибудинкової території не виконується, двірника немає, мешканці прибирають територію самостійно; платню з вивезення та утилізації твердих побутових і негабаритних відходів виокремлено з розміру квартплати; ремонт під'їздів не проводиться, обслуговування димовентиляційних каналів ніколи не проводиться; поточний ремонт та технічне обслуговування внутрішньобудинкових електромереж ніколи не проводиться, технічне обслуговування внутрішньобудинкових мереж водопостачання, водовідведення, теплопостачання проводиться за власною домовленістю мешканців та за окрему платню, деритаризація і дезинфекція ніколи не проводяться. На підтвердження наведеного, позивач надала фотографії під'їзду будинку № 7 по вул. Ювілейній в м. Харкові /а.с. 17-20/, а також заяву мешканців будинку № 7 по вул. Ювілейній в м. Харкові на ім'я Фрунзенського районного суду м. Харкова. Позивач вказує, що послуги КП "Кулиничікомунсервіс" фактично полягають в прибиранні прибудинкової території, яка обмежується збиранням паперу та пляшок раз на тиждень. Крім того, позивач вказує, що нарахована сума квартирної плати не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки відповідач нараховує однакову квартплату як для старих зношених будинків так і для нових будинків. Враховуючи викладене, просить суд визнати заборгованість за надання житлово-комунальних послуг у розмірі 2430,68 грн. безпідставною та такою, що підлягає скасуванню. Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідач є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за місцем проживання позивача. Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України по справі 20 квітня 2016 року по справі 221/515/15-а. В судовому засіданні представник відповідача вказав, що житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій надаються за адресою позивача: м. Харків, вул. Ювілейна, 7, в межах фінансування, на підтвердження надання послуг надав до матеріалів справи Акт-ОУ-0001247 здачі-прийняття робіт (надання послуг) між КП "Кулиничікомунсервіс" (замовник) та ТОВ "ХарківЕкоресурс" (виконавець), згідно якого було проведено збирання безпечних відходів (вивезення, перевезення, захоронення) твердих побутових відходів /а.с. 40/; Акт про прийняття робіт між КП "Кулиниікомунсервіс" (замовник) та ТОВ "Монтажтехсервіс-2010" (виконавець), згідно якого було здійснено перевірку та оцінку технічного стану димоходів та вентиляції /а.с. 42/; Акт КП "Жилкомсервіс" огляду будинку № 7 по вул. Ювілейна в м. Харкові, згідно якого основні конструктивні елементи будинку знаходяться в задовільному технічному стані, недолікі відображені в акті /а.с. 43-44/. Крім того, представник відповідача надав до матеріалів справи копії штатних розкладів КП "Кулиничікомунсервіс" та Довідку за підписом директора, згідно яких в підприємстві працюють слюсар, електрик, двірник /47-49/, та вказав, що роботи з прибирання прибудинкових територій та обслуговування елетромереж підприємством проводяться. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку (ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно зі ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) підлягають до оплати крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлення тарифів на комунальні послуги відноситься до повноважень органів місцевого самоврядування. Представником відповідача до матеріалів справи надані Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкоих територій, які знаходяться на обслуговуванні в КП "Кулиничікомунсервіс", затверджені Кулиничівською селищною радою від 21.12.2016 року /а.с. 46/. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач здійснював нарахування позивачу плати за житлово-комунальні послуги за тарифами, затвердженими Кулиничівської селищною радою. Відповідно до п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Враховуючи, що нарахування позивачу [PERSON] відповідачем КП "Кулиничікомунсервіс" заборгованості за надані житлово-комунальні послуги здійснювалось з дотриманням вимог законодавства, належних та допустимих доказів не отримання наданих послуг та невірності розрахунків позивачем не надано, суд вважає, що відповідач здійснив нарахування правомірно і відсутні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed