Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом і просить визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] , [INFO], такими, що втратили право користування житловим будинком з надвірними будівлями по [ADDRESS], оскільки вони виїхали в серпні 2016року до Російської Федерації . Особистих речей в будинку не має. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги. Пояснила, що відповідач [PERSON], це її донька. Відповідач [PERSON] , чоловік доньки. [PERSON], [PERSON], [PERSON] це їхні діти. В 2016році сім"я доньки вирішли виїхати на постійне проживання до Російської Федерації. Свій будинок по вул.Індустріальній вони продали, і в серпні 2016року перереєструвалися в її будинку. В цьому ж місяці виїхали. В жовтні 2017року вони отримали громадянство Росії і переїхали проживати до м.Подольськ Московської області. Онуки [PERSON], [PERSON] ходять до школи, [PERSON] відвідує дитячий садок. Батьки дітей мають постійну роботу. Вони не мають наміру повертатися до України. Їхня реєстрація в її будинку перешкоджає їй отримати субсидію. Вона є пенсіонером, отримує мінімальну пенсію, вимушена працювати, щоб мати можливість утримувати свою власність. Вважає, що права дітей не порушуються. Вони проживають разом зі своїми батьками, які про них піклуються, утримують. Просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з"явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені. Надали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність. Позовні вимоги визнають. (а.с.34-35). Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надали до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника органу опіки та піклування. (а.с.51) Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність відповідачів та представника органу опіки та піклування Дружківської міської ради. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що позивачка є власником будинку [ADDRESS] (а.с.4,36-37). Судом встановлено, що в будинку позивачки зареєстровані в якості членів її сім"ї донька позивачки [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON] , та їхні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] , [INFO]. (а.с. 9-12,18-22). Згідно Акту від 16.04.2018року, який складений головою територіального комітету сел. Сурово [PERSON] , відповідачі разом зі своїми дітьми зареєстровані за адресою [ADDRESS], але фактично не проживають з 25.08.2016року. особистих речей сім"ї за даною адресою не мається. (а.с.5). Факт не проживання відповідачів разом з їхніми дітьми в будинку позивача також визнається відповідачами , про що зазначено в їх заявах до суду. Згідно витягу із протоколу № 10 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 09.07.2018року (а.с.52). орган опіки та піклування Дружківської міської ради не надає згоди на визнання малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] , такими, що втратили право на користування будинком за адресою: [ADDRESS], оскільки будуть порушені права малолітніх. Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки вважає його не достатньо обгрунтованим. Відповідачі [PERSON], [PERSON] є громадянами Російської Федерації з жовтня 2017року. (а.с.56-57). Відповідно до копій свідоцтв про реєстрацію місця перебування [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с.58- 62). Питання визначення місця проживання малолітніх та неповнолітніх регулюється ст. 29 Цивільного кодексу України, яка визначає місце проживання фізичної особи в залежності від її віку: відповідно до частин 3,4 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживанняя її батьків, або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками. Місцем проживання фізичної особи , яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. То б то діти проживають разом з батьками, які забезпечили їм умови проживання. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідачі в добровільному порядку вибули з будинку позивача на проживання до іншого міста, відсутні за вказаною адресою без поважних причин більше терміну, визначеного ч.2 ст. 405 ЦК України, а тому суд вважає, що вони втратили право користування житлом в будинку [ADDRESS]. Суд вважає встановленим, що реєстрація відповідачів та їх дітей в будинку позивачки створює перешкоди останній в користуванні будинком, оскільки позбавляє можливості в повній мірі використовувати об"єкт права власності, а тому є підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved