Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

17.07.2017 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання. В обґрунтування позову вказує, що з 1995 року вони з [PERSON] почали проживати разом однією сімєю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання вели спільне господарство та мали один перед одним права та обовязки подружжя. Восени 2015 року [PERSON] забравши усі заощадження залишила будинок, у якому сторони проживали та без будь яких пояснень виїхала проживати до іншої країни. Зазначає, що на теперішній час він не працює, є інвалідом ІІІ групи, внаслідок загального захворювання і така інвалідність встановлена йому з 17.02.2017 року по 17.02.2018 р. Пенсію отримує в сумі 1247 грн., інших джерел доходу не має, тому його матеріальне становище є вкрай нужденним і він потребує допомоги, яку на його думку згідно з законом повинна надавати йому, колишня дружина [PERSON] Вказує, що відповідач зареєстрована як фізична особа підприємниць, не має на утриманні інших осіб, тому має можливість надавати йому таку матеріальну допомогу. Просить стягнути з відповідача кошти на своє утримання у розмірі ? частини від її заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення із дня предявлення позову до суду. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити задовільнити у повному обсязі з вищезаначених підстав та пояснили , що сторони у період з 1995 року по серпень 2015 року проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу за адресою : м. Суми , вул. Степаненківська ,49. За час спільного проживання вели спільне господарство , займалися підприємницькою діяльністю , мали загальний сімейний бюджет , права та обов"язки один перед одним. 17.02.2017 позивачу встановлена 3-я група інвалідності по загальному захворюванню строком до 17.02.2018. На даний у позивача склалася інша сім"я, в якій виховується малолітня дитина віком 1.5 року. Також , позива має повнолітніх дітей , які навчаються, не мають доходу, а тому позбавлені матеріальної можливості забезпечити позивача необхідними ліками , продуктамми харчування.Вважають , що захворювання , що стало підставою для встановлення позивачу групи інвалыдності, він отримав в період спільного проживання з позивачем , яка і повина виплачувати позивачу аліменти. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що сторони проживали з відповідачем однією сімєю з вересня 1995 року до осені 2015 року. В розумінні ст. 75 СК України, позивач не являється особою, яка потребує матеріальної допомоги позивача , оскільки позивачу встановлена 3-я група інвалідності після припинення спільного проживання позивача і відповідача однією сім"єю.. Пенсію по інвалідності позивач отримує з лютого 2017 року, тобто після припинення шлюбних відносин, крім того пенсія позивача по інвалідності складає 1247 грн., що відповідає прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб, встановленого законом, крім того позивач являється субєктом підприємницької діяльності та отримує дохід. Враховуючи вищезазначене, просила у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступного. Судом встановлено : сторони у період з 1995 ироку по серпень 2015 року проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу за адресою : м. Суми , вул. Степаненківська ,49, і цей факт сторонами не спростовується. З 17.02.2017 по 28.02.2017 позивач отримує пенсію по інвалідності 3- групи загального захворювання в розмірі 1247 грн. ( а.с.6). Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Згідно ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв'язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони не перебували у зареєстрованому згідно закону шлюбі, а лише з весни 1995 року по осінь 2015 року проживали однією сімєю. В законі чітко визначено, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Стаття 76 СК України зазначає , що розірвання шлюбу не припиняє право особи на утримання , яке виникло у неї за час шлюбу. після розірвання шлшюбу особа має право на утримання , якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Як встановлено в судовому засіданні . позивачу встановлена 3-я група інвалідності у лютому 2017 році , тобто через полтара роки після припинення спільного проживання відповідачем. Стаття 21 СК України зазначає , що шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка , зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім"єю жінки і чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов"язків подружжя. Суд вважає, що оскільки сторони не перебували в зареєстрованому шлюбу, або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу, як того вимагає закон, то право на стягнення аліментів з відповідача у позивача відсутнє. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed