Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

25 травня 2021 року представник позивачів - адвокат Качмар А.І. звернулась до суду з вищевказаним позовом, із урахуванням зменшення позовних вимог, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування. Ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 07 червня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 30 серпня 2021 року з викликом сторін. Позов мотивує тим, що [INFO], о 11 год. 30 хв., на автодорозі Київ - Чоп, неподалік с. Тухолька, Сколівського району Львіської області, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «МАН», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , 1970 року народження, та мікроавтобусом марки «Мерседес Віто», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП водій мікроавтобуса [PERSON] загинув на місці пригоди. Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «МАН» на день вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу №АО - 3599716 у ПрАТ «СК «Перша». 03 червня 2020 року на адресу ПрАТ «СК «Перша» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах матері загиблого - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Того ж дня до вказаної заяви долучено необхідні документи та заявлено вимогу виплати страхового відшкодування в інтересах синів загиблого - [PERSON] та [PERSON] . 19 жовтня 2020 року до вказаної заяви долучено копію Вироку Сколівського районного суду Львівської області від 29 вересня 2020 року відносно [PERSON] 19 січня 2021 року відповідачем проведено виплату страхового відшкодування в інтересах заявників у загальному розмірі 56 676 грн. загально, тобто по 14 169 грн. 12 березня 2021 року на адресу відповідача направлено заяву про долучення документів та виплату страхового відшкодування, долучено довідку виконокому Пустомитівської міської Ради про склад сім`ї загиблого із зазначенням, того що позивачі перебували на матеріальному утриманні сина та вимогою щодо відшкодування утриманцям внаслідок втрати годувальника. 17 березня 2021 року відповідачем проведено виплату витрат на поховання у розмірі 15 370 грн. 14 квітня 2021 на банківські реквізити позивачів, відповідачем проведено виплату страхового відшкодування утриманцям у розмірі по 17 425,32 грн. на кожного (за період із травня 2020 року по квітень 2021 року). Листом від 07 травня 2021 року страховою компанією повідомлено про прийняття рішення щодо здійснення виплати страхового відшкодування відповідно до передбаченого Законом ліміту страхового відшкодування на дату ДТП у розмірі по 1 452,11 грн. на кожного із позивачів. Наступні виплати страхового відшкодування на утримання батьків загиблого у розмірі 90 199, 14 грн. страхова компанія розстрочила на щомісячні платежі, які будуть сплачуватись у період з червня 2021 року по липень 2026 року. Заявою про зменшення позовних вимог представник позивача від 05 жовтня 2021 зменшив позовні вимоги. Просить суд стягнутиз Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 18 878 (вісімнадцять тисяч вісімсот сімдесят вісім) грн. 13 коп. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» на користь [PERSON] пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 2748 (дві тисячі сімсот сорок вісім )грн. 33 коп., три відсотки річних у розмірі 528 (п`ятсот двадцять вісім) грн. 98 копійок, інфляційні втрати у розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн. 75 коп., а всього разом - 3993 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто три) грн. 09 коп. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 18 878 (вісімнадцять тисяч вісімсот сімдесят вісім) грн. 13 коп. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» на користь [PERSON] пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 2748 (дві тисячі сімсот сорок вісім )грн. 33 коп., три відсотки річних у розмірі 528 (п`ятсот двадцять вісім) грн. 98 копійок, інфляційні втрати у розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн. 75 коп., а всього разом - 3993 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто три) грн. 09 коп., та понесені судові витрати у зв`язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 гривень. 09 серпня 2021 року представник відповідача - Приступа Л. надіслала на електрону адресу суду відзив на позовну заяву (вх.№ЕП- 848). У відзиві відповідач заперечив про наявність підстав для виплати страхового відшкодування позивачам. Оскільки позивачами не надано передбачених ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» документів про доходи потерпілогоза попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальньика, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника, а отже, їхні вимоги щодо виплати відшкодування на утримання однорразово є необгрунтованими. Просить суд відмовити у задоволенні заявленого позову. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник позивача - адвокат Качмар А.І. вимоги позовної заяви підтримала та просила такі задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Приступа Л. у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак 07 вересня 2021 року надіслав на елетрону адресу суду додаткові пояснення на позовну заяву (вх.№ЕП -955) в яких зазначив, що відповідно до підпункту «е» пункту 35.2 ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особа, яка має право на отримання відшкодування зобов`язана додати до заяви про отримання відшкодування документи, що підтверджують перебування на утримання потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальньика, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника. Однак зазначені в підпункту «е» пункту 35.2 ст. 35 Закону документи про доходи [PERSON] за попередній до ДТП рік надані не були. На підтвердження перебування батьків [PERSON] на його утриманні була надана довідка виконкому Пустомитівської міської ради Пустомитівського району Львівської області від січня 2021 року №156. Представником відповідача було надіслано адвокатський запит на адресу Виконкому Пустомитівської міської ради з проханням надати копії документів, які стали підставою для видачі довідки про перебування на утриманні у [PERSON] його батьків. З відповіді виконавчого комітету Пустомитівської міської ради вбачається, що довідка видана на підставі Конституції України, Сімейного Кодексу України, а також домової книжки і паспорта заявника, де зазначено, що потерпілий у ДТП [PERSON] і його батьки проживали за однією адресою, а отже перебували на утриманні сина до його смерті. Зазначив, що такі висновки є нічим іншим, як припущеннями працівників Пустомитівської міської ради. У зв`язку з вище наведеним просив відмовити у задоволені позову в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані докази сторонами у справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO], о 11 год. 30 хв., на автодорозі Київ - Чоп, неподалік с. Тухолька, Сколівського району Львіської області, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «МАН», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , 1970 року народження, та мікроавтобусом марки «Мерседес Віто», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП водій мікроавтобуса [PERSON] загинув на місці пригоди. Факт смерті [PERSON] , підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] , виданого Пустомитівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 26 травня 2020 року, актовий запис №69. Згідно полісу № АО 3599716 транспортний засіб MAN TGX 28.480, реєстраційний номер [NUMBER] , застрахований у ПрАТ «СК «ПЗУ Перша». Відповідно до п.2 ст. 22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власникові наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик, у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 03 червня 2020 року, від імені позивачів на адресу ПрАТ «СК «Перша» звернувся [PERSON] про виплату страхового відшкодування. З заяви убачається, що страхову виплату, згідно вимог Закону, слід здійснити матері [PERSON] та батьку [PERSON] , загиблого [PERSON] . Того ж дня до вказаної заяви долучено необхідні документи та заявлено вимогу виплати страхового відшкодування в інтересах синів загиблого - [PERSON] та [PERSON] . Родинний зв`язок між загиблим сином матір`ю та батьком підтверджується свідоцтвом про народження загиблого [PERSON] , серії [NUMBER] . 29 вересня 2020 року вироком Сколівського районного суду Львівської області [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України та призначено йому покарання. Даний вирок 19 жовтня 2020 року направлено в ПрАТ «СК «Перша» та долучено до вказаної заяви. Під час розгляду справи було встановлено, що 19 січня 2021 року відповідачем проведено виплату страхового відшкодування в інтересах заявників у загальному розмірі 56 676 грн. тобто по 14 169 грн., та виплата витрат на поховання у розмірі 15370 грн. в інтересах [PERSON] . 14 квітня 2021 на банківські реквізити позивачів відповідачем проведено виплату страхового відшкодування утриманцям у розмірі по 17 425 , 32 грн. на кожного (за період із травня 2020 року по квітень 2021 року) . Наведене дає підстави для висновку про те, що спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу відшкодування шкоди, яка спричинена смертю особи в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, а отже врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ЦК України. Згідно листа ПрАТ «СК «Перша» від 07 травня 2021 року вбачається, що страхова компанія прийняла рішення щодо здійснення виплати страхового відшкодування відповідно до передбаченого Законом ліміту страхового відшкодування на дату ДТП у розмірі по 1 452, 11 грн. на кожного із позивачів, починаючи з червня 2021 року і до липня 2026 року. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування заподіяної шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати шкоду в повному розмірі. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст. 22 Законом України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом абзацу 1 частин 1, 2 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого народжена після його смерті. Зазначені положення ЦК України кореспондуються з положеннями ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в якій зазначено, що страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст. 1200 ЦК України кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (п. 27.2). Коло осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, можна розділяти на дві групи: а) непрацездатні особи, які були на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання утримання; б) дитина потерпілого, народжена після його смерті. Поняття «непрацездатні громадяни» міститься у ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до якої непрацездатними вважаються особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Факт перебування особи на утриманні померлого має значення для відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Згідно довідки №156 від 01 червня 2020 року, виданої Виконавчим комітетом Пустомитівської міської ради з місця проживання померлого зазначено, що [PERSON] до дня смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним були зареєстровані : батько - [PERSON] , [INFO] ; мати - [PERSON] , [INFO] . Батьки знаходилися на утриманні сина до дня його смерті. Згідно пенсійного посвідчення батько загиблого [PERSON] є пенсіонером за віком довічно. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Положенням пункту 36.2 ст. 36 Законом України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (МТСБУ) у разі визнання вимог заявника обгрунтованими зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його пізніше ніж через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Тобто вказана норма Закону встановлює обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, та не дає право страховику на розтермінування виплати страхового відшкодування поза межами 90-денного строку з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування. Пунктом 36.5 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. В силу ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наведене у сукупності свідчить про підставність вимог позивача про стягнення страхового відшкодування на утримання по втраті годувальника. Відтак підлягають стягненню і пеня, 3% річних та інфляційні втрати, оскільки боржник прострочив виконання грошового зобов`язання. У цих правовідносинах ЦК України є загальним нормативно-правовим актом, а Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним нормативно-правовим актом та регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом. Тобто Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначає спеціальні до ЦК України строки виплати страхових відшкодувань у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому саме спеціальний закон підлягає застосуванню при відшкодуванні страховиком шкоди, заподіяної смертю особи при експлуатації наземних транспортних засобів. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25 листопада 2020 року у справі № 747/522/19. Отже, відповідач всупереч пункту 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснив лише часткову виплату страхового відшкодування в межах ліміту страхового відшкодування, хоча цим Законом, який є спеціальним нормативно-правовим актом по відношенню до ЦК України, та який визначає порядок відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, не передбачено виплату страхового відшкодування щомісячними платежами чи шляхом розтермінування його виплати. Ураховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позивачі [PERSON] та [PERSON] довели суду про підставність заявленого позову. Розподіл судових витрат між сторонами здійснюється судом відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно норм ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як вбачається з долучених до матеріалів справи доказів, між [PERSON] , [PERSON] та Качмар А.І. укладено договори про надання правничої допомоги б/н від 05 червня 2021 року, та б/н від 05 червня 2021 року. На підставі вказаних договорів про надання правничої допомоги ведення справи позивачів та вчинення усіх необхідних для цього дій доручено адвокату Качмар Анні Іванівні ордер серії ВС №1077050 від 19 травня 2021 року (оригінал долучено до матеріалів справи). На виконання умов договору адвоката Качмар А.І. надала позивачам наступні послуги: - аналіз документів наданих клієнтом, формування правової позиції та пошук судової практики в аналогічних спорах щодо захисту порушених прав клієнтів, (1 год. 30 хв.) - сума 1500 грн.; - написання позовної заяви про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування (3 год. 30 хв.), - сума 3500 грн.; - уточнення позовних вимог, розрахунок штрафних санкцій (2 год. 30 хв) - сума 2 500 грн.; - представництво в Сколівському районному суді Львівської області в режимі відеоконференції 1 судове засідання (2 год. 30 хв) - сума 2 500 грн. Всього 10 000 грн. Зазначена сума була сплачена позивачами відповідно до прибуткового касового ордера № 31/11, №32/11 від 29 липня 2021 року, копії яких долучені до додатків позовної заяви. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. У ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи вище наведене, а також здійснивши аналіз обґрунтувань вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу з урахуванням поданих доказів, суд встановив, що дана справа не є складною, підготовка її до розгляду не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль, відтак визначені в рахунку на оплату № 31/11, №32/11 від 29 липня 2021 року вказані дії не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру та не є співмірним зі складністю справи. Відтак, суд приходить до висновку, що витрати позивачів на правничу допомогу підлягають частковому задоволенні, а саме у сумі 5000 гривень.

Outcome: approved