Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Хаус", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ярошенко К.Ю. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування позову вказує, що 21.12.2020 він отримав виклик приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярошенка К.Ю., у якому повідомлялося про наявність виконавчого провадження № 63069214 від 17.09.2020 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. від 04.07.2020, зареєстрованого у реєстрі за номером № 2316, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Інвест Хаус" заборгованості за кредитним договором, укладеним між позивачем та ВАТ "КБ "Надра" від 06.07.2008 № 179/П/14/2007-840, договору про відступлення прав вимоги від 05.03.2020 № GL2N79736ПВ укладеного між ПАТ "КБ "Надра" та ТОВ "ФК "Інвест Хаус" з відповідними додатками, стягнення заборгованості проводиться за період з 05.03.2020 по 10.06.2020, сума заборгованості складається з: суми заборгованості за тілом кредиту - 297 705,77 грн, суми заборгованості за відсотками - 296 047,92 грн, суми плати, що здійснена стягуване за вчинення виконавчого напису - 300,00 грн, загальна сума заборгованості становить 594 053,69 грн. Вважає, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо надіслання письмової вимоги відповідачем про усунення порушень боржником, він не зміг надати свої заперечення щодо розміру боргу, тому заборгованість не є безспірною; а також у зв`язку з вчиненням виконавчого напису всупереч ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» після спливу строку, встановленого законом, з дня виникнення права вимоги, він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню; розрахунок, наданий відповідачем нотаріусу, не є достатнім доказом на підтвердження суми заборгованості, оскільки відповідач не надав нотаріусу засвідчену ним виписку з рахунку позивача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.01.2021 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В., приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярошенка К.Ю., витребувано докази у приватного нотаріуса, установлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а третім особам роз`яснено право подати письмові пояснення. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.01.2021 задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Зупинено стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. від 04.07.2020, зареєстрованого у реєстрі за номером № 2316. Станом на час розгляду справи від приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. на виконання ували суду копії документів з кредитної справи по виконавчому напису № 2316 від 22.06.2020 не надійшли. 02.03.2020 від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів: роздруківки з АСВП щодо виконавчого провадження № 63069214 та роздруківку виконавчого напису № 2316 від 22.06.2020, яку позивач не міг надати суду разом з позовом, оскільки приватний виконавець опублікував в АСВП цю інформацію 24.02.2020. Клопотання судом задоволено з огляду на поважність причин пропуску подання доказів суду. Позивач та представник позивача в засіданні позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач і треті особи були належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в засідання не прибули, причини неявки суду не повідомили. Відповідач відзив на позов не подав. Треті особи письмові пояснення щодо позову не подали. Оскільки відповідач відзив не подав, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заслухавши позивача, представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. 04.07.2020 вчинив виконавчий напис за № 2316 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Інвест Хаус" заборгованості за кредитним договором, укладеним між позивачем та ВАТ "КБ "Надра" від 06.07.2008 № 179/П/14/2007-840, договору про відступлення прав вимоги від 05.03.2020 № GL2N79736ПВ укладеного між ПАТ "КБ "Надра" та ТОВ "ФК "Інвест Хаус" з відповідними додатками, сума заборгованості складається з: суми заборгованості за тілом кредиту - 297 705,77 грн, суми заборгованості за відсотками - 296 047,92 грн, суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300,00 грн, загальна сума заборгованості становить 594 053,69 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ярошенка К.Ю. від 17.09.2020 відкрито виконавче провадження № 63069214 з виконання оспорюваного виконавчого напису, здійснюються дії щодо його примусового виконання (зокрема, накладено арешт на все майно боржника; на грошові кошти на його рахунках). Відповідно до наданих представником позивача копій документів для вчинення виконавчого напису ТОВ «ФК «Інвест Хаус» надало нотаріусу Личуку Т.В. такі документи: договір «Автопакет» № 179/П/14/2007-840 від 06.07.2008, укладений між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] щодо надання позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 15 759,01 доларів США, з терміном погашення до 04.06.2014 - проста письмова форма договору; розрахунок відсотків заборгованості за кредитним договором № 179/П/14/2007-840 від 06.07.2008 за період з 05.03.2020 по 10.06.2020. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Відповідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» ( в редакції яка діяла на день вчинення виконавчого напису) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до копії виконавчого напису, він виданий на підставі ст. 262 ЦК України, ст. 34, 87-81 ЗУ «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 № 296/5, та п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018, відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначену постанову апеляційного суду проголошено 22.02.2017, а отже, на час вчинення оспорюваного виконавчого напису законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Отже, на час вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення, тому він бути визнаний таким, не підлягає виконанню. Що стосується доводів позивача щодо недостатності розрахунку, наданого відповідачем нотаріусу на підтвердження суми заборгованості, вони є обґрунтованими, оскільки, як зазначив Верховний Суд України в постанові від 05.07.2017 у по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості, зокрема, таким документом є засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, яку у цій справі стягував нотаріусу не надав. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Однією з ознак безспірності вимоги, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 27.08.2020 у справі № 554/6777/17, Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 15.01.2020 у справі №305/2082/14-ц. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Всупереч цьому, розрахунок ТОВ «ФК «Інвест Хаус», окрім зазначення періоду з 05.03.2020 по 10.06.2020 та загального розміру заборгованості по тілу кредиту та відсотках, не містить інформації щодо періоду виникнення заборгованості, розміру сплачених позивачем суми, періоду та підстав нарахування суми заборгованості та відсотків. У виконавчому написі зазначено, що ця заборгованість, яку відповідач подав нотаріусу як безспірну, була нарахована ТОВ «ФК «Інвест Хаус» в період з 05.03.2020 по 10.06.2020 з дня отримання права вимоги до позичальників, зазначених у Додатку № 1, що не відповідає вимогам закону. Суд також установив, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису заборгованість боржника перед стягувачем не була безспірною, позивач не був повідомлений про наявність такої заборгованості, виконавчий напис вчинено після спливу 3-х років з дня виникнення права вимоги. На підставі викладеного суд дійшов висновку задовольнити позов та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Щодо відшкодування відповідачем судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивач при поданні позову поніс судові витрати на загальну суму 1 261,20 грн, а саме: - сплачено судовий збір в сумі за подачу заяви про забезпечення позову 420,40 грн.; - сплачено судовий збір в сумі за подачу позовної заяви в сумі 840,80 грн.; Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складається з судового збору у розмірі 1 261,20 грн. Згідно ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки від учасників справи жодних клопотань щодо заходів забезпечення позову не надходило, заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ували суду від 05.01.2021 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Outcome: approved