Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Ковтун Ю.О. звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Центральний відділ Державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свій позов тим, що 18.09.2018 старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з позивача користь АТ КБ "Приват Банк" заборгованості у розмірі 69 916, 41 грн. та витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису у розмірі 1800 грн., а всього 71 716,41 грн. Підставою для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р О. № 2215 вчинений 15.05.2017, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь АТ КБ "Приват Банк" заборгованості в сумі 69916,14 грн. Оскільки заборгованість за кредитним договором на момент вчинення виконавчого напису була спірною, станом на дату подання позовної заяви взагалі відсутня, вважає, що вищевказаний виконавчий напис не підлягає виконанню. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.01.2019 позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зупинення нарахування відсотків та скасування нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, відновлення залишку коштів на рахунках задоволено. Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» припинити нарахування за картковим рахунком № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] та всіма додатковими рахунками згідно угоди №SAMDN52000103816013 від 22 серпня 2013 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) у період з 11.02.2016 року по 22.02.2016 року включно. Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» припинити нарахування за картковим рахунком № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] та всіма додатковими рахунками згідно угоди №SAMDN52000103816013 від 22 серпня 2013 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) у період з 11.02.2016 року по 22.02.2016 року включно. Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» відновити залишок котів на картковому рахунку № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] та всіма додатковими рахунками згідно угоди №SAMDN52000103816013 від 22 серпня 2013 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) у період з 11.02.2016 року по 22.02.2016 року включно, тобто станом на 23 год. 59 хв. 10.02.2016 р. Вищевказане судове рішення постановою апеляційного суду Черкаської області від 19.03.2019 залишено без змін. Судом першої інстанції встановлено, що позивач своїми діями чи бездіяльністю не сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, а отже і не має нести цивільно-правову відповідальність перед відповідачем за заборгованість, що виникла не з його вини. Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2215, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем від 15.05.2017 щодо стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» 69916,41 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 грн.. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 10.07.2019 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Ковтун Ю.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. та представник Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в судове засідання не з`явилися, до початку розгляду справи подали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Расторгуєва С.С. від 17.09.2018 відкрито виконавче провадження з виконаня виконавчого напису приватного нотаріуса № 2215 від 15.05.2017 про стягненя з [PERSON] на користь АТ КБ "Приват Банк" заборгованості у розмірі 69 916, 41 грн. та витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису у розмірі 1800 грн., а всього 71 716,41 грн. Відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.01.2019, залишеним постановою апеляційного суду Черкаської області від 19.03.2019 без змін, позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зупинення нарахування відсотків та скасування нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, відновлення залишку коштів на рахунках задоволено. Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» припинити нарахування за картковим рахунком № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] та всіма додатковими рахунками згідно угоди №SAMDN52000103816013 від 22 серпня 2013 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) у період з 11.02.2016 року по 22.02.2016 року включно. Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» припинити нарахування за картковим рахунком № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] та всіма додатковими рахунками згідно угоди №SAMDN52000103816013 від 22 серпня 2013 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) у період з 11.02.2016 року по 22.02.2016 року включно. Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» відновити залишок котів на картковому рахунку № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] та всіма додатковими рахунками згідно угоди №SAMDN52000103816013 від 22 серпня 2013 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) у період з 11.02.2016 року по 22.02.2016 року включно, тобто станом на 23 год. 59 хв. 10.02.2016 р. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, існують підстави зробити висновок про те, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, нотаріус не переконався у належному повідомленні боржника про суму заборгованості, представником банку до суду також не надано підтвердження того, що позивач отримував письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором № б/н від 18.01.2011, тому суд вважає позовні вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 15.05.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, зареєстрований у реєстрі № 2215 про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ "Приват Банк" заборгованості у розмірі 69 916, 41 грн. та витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису у розмірі 1800 грн., а всього 71 716,41 грн., підлягає задоволенню. Слід зазначити, що в рішенні Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.01.2019 встановлено, що заборгованість [PERSON] перед АТ КБ "Приват Банк" за угодою № SAMDN52000103816013 від 22 серпня 2013 року виникла не з вини позивача, так як в період з 11.02.2016 по 22.02.2016 невідомими особами без згоди та відома позивача була використана його кредитна картка № [NUMBER] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 768,40 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved