Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ТзОВ «Фінпром маркет», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича про визнання виконавчого напису нотаріуса №16243 від від 23 вересня 2020 року таким, що не підлягає до виконання. В обгрунтування позову зазначено, що 03 квітня 2008 року між позивачем та ПАТ "Банк"Фінанси та кредит" було укладено договір №528/08-К20 про надання строкового кредиту на суму 15 000 грн. з терміном погашення кредиту до 03 квітня 2011 року. Відповідно до п.5.1 вказаного договору забезпечення виконання зобов`язання за цим договором було визначено поруку фізичної особи [PERSON] , про що було укладено договір поруки №5208-П20 від 03 квітня 2008 року. У подальшому у зв`язку з несвоєчасним поверненням кредитних коштів, Рогатинським районним судом Івано-Франківської області 06 вересня 2011 року було ухвалено рішення, яке набрало законної сили 17 вересня 2011 року про стягнення в солідарному порядку з позивача та поручилеля на користь ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" заборгованості на загальну суму 16 169, 50 грн. У подальшому на виконання рішення суду 27 жовтня 2011 року Рогатинським районним судом Івано-Франківської області було видано виконавчий лист №2-322/2011. На підставі виданого виконавчого листа відділом ДВС Рогатинського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження за №30914060. 25 лютого 2015 року державним виконавцем відділу ДВС Рогатинського РУЮ Конопадою С.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у з`язк з виконанням рішення суду. Таким чином взяті зобов`язання перед ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" позивачем виконано . 23 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем видано виконавчий напис за №16243 з пропозицією задовольнити вимоги ТзОВ "Фінпром маркет" про стягнення заборгованості в сумі 18 059,93 грн. за період з 12 червня 2018 року по 23 вересня 2020 року. Зі змісту вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що право вимоги ТзОВ "Фінпром маркет" було відступлено ТзОВ "Арбімаркет", якому право вимоги було відступлено ПАТ "Банк"Фінанси та кредит" 12 червня 2018 року. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса є незаконним та таким, що не підлягає до виконання, оскільки у позивача відсутнє будь-яке зобов`язання по сплаті боргу перед ПАТ "Банк "Фінанси та креди" та відповідно ТзОВ "Фінпром маркет". Просив позов задовольнити. Відповідач не подав відзив на позов. Ухвалою судді від 13 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду . Ухвалою від 07 жовтня 2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» про врегулювання спору за участі судді у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», третьої особи без самостійних вимог - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовлено. У судове засідання, яке було призначено на 07 жовтня 2021 року позивач [PERSON] не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити повністю. Відповідач ТзОВ «Фінпром маркет» явку свого представника в судове засідання не забезпечив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку. На адресу суду 25 серпня 2021 року надійшла заява директора ТзОВ "Фінпром маркет" Р.І.Яворського про визнання позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини. Згідно рішення Рогатинського районного суду від 06 вересня 2011 року у справі за позовом ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №528/08-К20 від 03 квітня 2008 року позов було задоволено частково. Стягнуто з відповідачів по справі заборгованість за вищезазначеним кредитним договором в сумі 16 451,19 грн. Рішення набуло законної сили 17 вересня 2011 року. 27 жовтня 2011 року Рогатинським районним судом видано виконавчий лист для пред`явлення до примусового стягнення боргу. За заявою стягувача АТ "Банк"Фінанси та кредит" в особі філії "Прикарпатське регіональне управління" АТ "Банк"Фінанси та кредит" від 18 січня 2012 року №0171/35-03 про відкриття виконавчого провадження, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №30914060. Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 25 лютого 2015 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-322, виданого 27 жовтня 2011 року Рогатинським районним судом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] у солідарному порядку на користь ПАТ "Банк"Фінанси та Кредит" 16 451,19 грн. заборгованості закінчено у зв`язку з фактичним виконанням рішення. Сума боргу стягнена з заробітку боржника та перераховано на рахунок стягувача. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з пунктом 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Інструкція) вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29 червня 1999 року визначено, що для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок суду кореспондується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18, яку суд зобов`язаний враховувати при виборі правової норми, що підлягає до застосування до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Враховуючи вищенаведені обставини, доводи позивача про відсутність заборгованості, документальне підтвердження погашення заборгованості, суд приходить до висновку, що позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обгрунтованим та підлягає до задоволення. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, сплаченого ним при поданні позову, а саме 454,00 грн. (квитанція № 9238-4667-5034-1393 від 12 липня 2021 року АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (а.с.49), а решту понесених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 454,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved