Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

17 грудня 2015 року з апеляційного суду Волинської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошової суми в порядку зворотньої вимоги (регресу) за договором поруки. 29 січня 2016 року на підставі повторного автоматичного розподілу справи дану цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошової суми в порядку зворотньої вимоги (регресу) за договором поруки, передано для розгляду судді Ушакову М.М. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 18 квітня 2011 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі Волинської філії ПАТ «Кредитпромбанк» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором Луцьким міськрайонним судом Волинської області було вирішено стягнути з неї та її сина - [PERSON] солідарно з основним боржником [PERSON], відповідачем по справі, в користь банку заборгованість в розмірі 142 089 грн. 95 копійок згідно кредитного договору № 14.9/8/07-КМК від 30.11.2007 року, а також судові витрати по справі в сумі 946 грн. 68 копійок - судового збору та ІТЗ - 120 гривень. За даним кредитним договором позивач виступала поручителем та солідарно відповідала перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання взятих на себе відповідачем зобовязань за кредитним договором № 14.9/8/07-КМК від 30.11.2007р., що підтверджується копією Договору поруки №14.9/08"/П01/07-ПЕК від 30 листопада 2007 року. Позивач зазначає, що на підставі виконавчого листа №2-2743 від 23.09.2011 року, виданим Луцьким міськрайонним судом Волинської області, заступником начальника ВДВС Нововолинського управління юстиції - [PERSON] 05 жовтня 2011 року було відкрито виконавче провадження. 07 березня 2012 року заступником начальника ВДВС Нововолинського управлінню юстиції - [PERSON] у її присутності та представника стягувача, понятих складено акт опису й арешту майна, було описано й накладено арешт на приміщення магазину «Приємні дрібниці», що знаходиться по вулиці Ковпака, 2 в місті Нововолинську, Волинської області, та земельну ділянку для обслуговування даного магазину. Магазин позивача планували передати на торги, оскільки судове рішення про стягнення кредитної заборгованості не виконувалося, тому позивач змушена була сплатити заборгованість. Позивач вказує, що у зв'язку з тим, що зобов'язання за кредитним договором №14.9/8/07-КМК від 30.11.2007 року в сумі 142 089 грн. 95 копійок були виконанні виключно нею, вона погасила сама особисто кредитну заборгованість, тому вважає, що у неї виникли підстави для застосування регресної вимоги до відповідача і до неї перейшло право кредитора щодо стягнення з відповідача вказаних коштів. Крім того позивач при погашенні кредитної заборгованості понесла витрати по сплаті банківської комісії на загальну суму 918 грн. Також посилається на те, що для підготовки даного позову вона змушена була звернутися за наданням правової допомоги, у звязку з чим понесла витрати, які вважає, що слід стягнути з відповідача. Позивач просить стягнути з відповідача в її користь 142089,95 грн. погашеної суми кредитної заборгованості, а також 918 гривень банківської комісії, всього разом 143007,95 грн. в порядку регресу та судові витрати по справі, а саме: судовий збір в розмірі 1430,10 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1460 грн., всього разом 2890,10 грн. судових витрат. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позові, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю з підстав зазначених в письмовому запереченні на позовну заяву. Крім того суду пояснив, що договір поруки, укладений між ПАТ «Кредитпромбанк» та позивачем [PERSON]від 30.11.2007 року є недійсним, оскільки на ньому відсутня печатка банку, як юридичної особи, а тому позивач не повинна була його виконувати. Також пояснив, що позивач [PERSON] добровільно підписала договір поруки із банком, він [PERSON] позивача про це не просив, також вона добровільно сплатила банку суму кредитної заборгованості, а тому він не повинен нести відповідальності за сплачену позивачем в користь банку кредитну заборгованість. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 листопада 2007 року між позивачем [PERSON] та ВАТ "Кредитпромбанк" укладено договір поруки №14.9/08"/П01/07-ПЕК для забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань по кредиту (а.с.11). Однак відповідач [PERSON] не виконав належним чином свої зобов'язання перед банком. Із рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 квітня 2011 року вбачається, що з позивача [PERSON], як поручителя та з відповідача [PERSON], як з основного боржника, стягнуто солідарнона користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість в розмірі 142089,95 грн., згідно кредитного договору № 14.9/8/07-КМК від 30.11.2007 року. Стягнуто солідарно з [PERSON] та з [PERSON], як з основного боржника, на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість в розмірі 142089,95 грн., згідно кредитного договору № 14.9/8/07-КМК від 30.11.2007 року. Стягнуто з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Кредитпромбанк» понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 946,68 грн., по 473,34 грн. з кожного. Стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Кредитпромбанк» понесені витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн., по 40 грн. з кожного. В решті відмовлено. Рішення оскаржувалось до Апеляційного суду Волинської області, ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 31 серпня 2011 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 квітня 2011 року залишено без змін (а.с.7-8, 9-10). На підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 квітня 2011 року, Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист №2-2743 від 23.09.2011 року, заступником начальника ВДВС Нововолинського управління юстиції - [PERSON] 05 жовтня 2011 року було відкрито виконавче провадження. На підставі складеного заступником начальника ВДВС Нововолинського управлінню юстиції - [PERSON] 07 березня 2012 року акту опису й арешту майна, у присутності позивача [PERSON] та представника стягувача, понятих, описано й накладено арешт на приміщення магазину «Приємні дрібниці», що знаходиться по вулиці Ковпака, 2 в місті Нововолинську, Волинської області, та земельну ділянку для обслуговування даного магазину. З пояснень позивача [PERSON] судом встановлено, що на магазин, який належить позивачу [PERSON] було накладено арешт і він мав бути виставлений на торги, оскільки судове рішення про стягнення кредитної заборгованості з відповідача [PERSON] останнім не виконувалося, тому позивач [PERSON], як поручитель, змушена була сплатити кредитну заборгованість в розмірі 142089,95грн., стягнуту солідарно з неї за рішенням суду. Із листа Відділу державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції від 11 лютого 2015 року за №1934 вбачається, що кредитна заборгованість згідно виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області №2-2743 від 23.09.2011 року про стягнення з [PERSON] солідарно з основним боржником [PERSON] в користь ПАТ "Кредитпромбанк" заборгованість в розмірі 142089,95 грн. згідно кредитного договору №14.9/8/07-КМК від 30.11.2007 року погашена особисто позивачем [PERSON] в повному обсязі (а.с.14). Погашення кредитної заборгованості позивачем [PERSON] також підтверджується копіями банківських квитанцій, з яких вбачається, що позивач [PERSON] погасила заборгованість в розмірі 142089,95грн., сплативши кредитну заборгованість в розмірі 142089,95грн. частинами на рахунок Відділу державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції (а.с.15-21). З платіжних доручень від 19.06.2013р., 20.06.2013р., 01.07.2013р, 24.07.2013р. та 09.01.2014р. вбачається, що Відділ державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції перерахував в користь стягувача - ПАТ «Кредитпромбанк» сплачену позивачем [PERSON] заборгованість по кредитному договору в сумі 142089,95 грн. (а.с.121-123). З постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.01.2014р. вбачається, що було закінчено провадження з примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області №2-2743 від 23.09.2011 року про стягнення з [PERSON] солідарно з основним боржником [PERSON] в користь ПАТ "Кредитпромбанк" заборгованість в розмірі 142089,95 грн. згідно кредитного договору №14.9/8/07-КМК від 30.11.2007 року у зв'язку погашенням особисто позивачем [PERSON] кредитної заборгованості в повному обсязі (а.с. 120). З квитанцій банку в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] при погашенні кредитної заборгованості понесла додаткові витрати по сплаті банківської комісії на загальну суму 918 грн. (а.с.15-21). Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно статті 554 ЦК України уразі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до частини 2 статті 556 ЦК до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Відповідно до ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-кого з них. Статтею 544 ЦК України передбачено, що боржник, який виконав солідарний обовязок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] як поручитель (солідарний боржник) сплатила стягнуту за рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 квітня 2011 року в користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість в розмірі 142089,95грн., згідно кредитного договору № 14.9/8/07-КМК від 30.11.2007 року та договору поруки № 14.9/08"/П01/07-ПЕК від 30 листопада 2007 року (а.с. 9-13, а.с. 14, а.с. 15-21), а тому до позивача [PERSON] відповідно до частини 2 статті 556 ЦК, як до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні і позивач [PERSON] згідно статті 544 ЦК України, як боржник, який виконав солідарний обовязок, має право на зворотну вимогу (регрес) до основного боржника, яким є відповідач [PERSON] в розмірі сплаченого боргу. Отже, вимога позивача [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] 142089,95 грн. погашеної нею суми кредитної заборгованості згідно договору поруки № 14.9/08"/П01/07-ПЕК від 30 листопада 2007 року та кредитного договору 14.9/8/07-КМК від 30 листопада 2007 року, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Разом з тим суд відмовляє позивачу [PERSON] у стягненні 918 грн. комісії, оскільки сплачена позивачем [PERSON] комісія в сумі 918грн. є її витратами, понесеними у звязку із виконанням нею взятого на себе як поручителем зобовязання, сплата якої не передбачена, ні договором поруки № 14.9/08"/П01/07-ПЕК, ні кредитним договором 14.9/8/07-КМК від 30 листопада 2007 року по якому до позивача [PERSON] відповідно до частини 2 статті 556 ЦК, як до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, перейшли усі права кредитора у цьому зобов'язанні. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є інвалідом 2 групи (а.с. 37) та є звільненим від сплати судового збору, а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] 1400 грн. судових витрат на оплату правової допомоги, які підтверджені документально.

Outcome: partial