Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно житловий будинок з вбудованими торговими приміщеннями, що знаходиться в с. Бедевля, вул. Головна, № 9. Посилається на те, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка, на якій вона побудувала житловий будинок з вбудованими торговими приміщеннями. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого Тячівським РПТІ 14.11.2017 р., загальна площа об'єкту складає 462.40 м.кв. Під час здійснення будівництва нею були дотримані будівельні, архітектурні, санітарні та екологічні норми. Звернувшись до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, їй було відмовлено, так як відповідно до розділу І Закону України № 92-VIII від 13.01.2015 р., "Про внесення змін до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо прийняття в експлуатацію обєктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт" та пункту 9 розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", орган державного архітектурно-будівельного контролю в період до 31.12.20155 р. приймав обєкти в експлуатацію: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані до 12.03.2011 р.: громадські будинки І і ІІ категорій складності; будівлі і споруди сільськогосподарського призначення І і ІІ категорій складності за подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені обєкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт та за результатами технічного обстеження. У звязку з цим, їй було запропоновано звернутися до суду. Представник позивачки у судове засідання не зявилася. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представники Бедевлянської сільської ради, та третьої особи Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області у судове засідання не зявилися і не повідомили суду причини неявки. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку позивачці на праві власності належить земельна ділянка, площею 0.1541 га., розташована у с. Бедевля, урочище "Гіллі", з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку. 14.11.2017 р. Тячівським РПТІ на імя [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з вбудованими торговими приміщеннями, за адресою: с. Бедевля, вул. Головна, № 9. Відповідно до технічного висновку про стан основних будівельних конструкцій експертом з технічного обстеження [PERSON] було надано загальний висновок огляду двоповерхової будівлі з мансардою в якій розміщено житло та торгові приміщення з можливістю подальшої експлуатації. Виходячи з намірів замовника, встановлено придатність існуючої будівлі для подальшої експлуатації. Технічний стан будівель І (нормальний). Існуючі несучі конструкції будівлі відповідають вимогам міцності, надійності та сейсмостійкості. Підсилення не потребують. Станом на 10.01.2018 р. ринкова вартість житлового будинку з вбудованими торговими приміщеннями, що знаходиться за адресою: с. Бедевля, вул. Головна, № 9, становить 527820 грв. Довідкою Бедевлянської сільської ради № 672 від 10.09.2018 р. стверджено, що житловий будинок з вбудованим приміщенням магазину у с. Бедевля, вул. Головна, № 9, не порушує права інших осіб. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна вбачається, що відомості про предмет позову відсутні. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 331 ЦК ч.ч. 1 та 2\~України\~право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до статті 375 ч. 3 ЦК України\~право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Статтею 376 ч. 1 ЦК України\~визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 376 ч. 3\~ЦК України\~право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно ст. 376 ч. 5\~ЦК України\~на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Пунктами 3 та 4 постанови пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами\~статті 376 Цивільного кодексу України\~(про правовий режим самочинного будівництва)" № 6 від 30.03.2012 р. звернуто увагу судів, що право власності у порядку, передбаченому частиною третьою\~статті 376 ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв'язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. Визнання права власності на незавершений об'єкт самочинного будівництва не допускається, оскільки це суперечить змісту як частини третьої статті 376, так і\~статті 331 ЦК. При розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень. Будівництвом об'єкта нерухомості на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, вважається спорудження таких об'єктів на земельній ділянці, що не віднесена до земель житлової й громадської забудови, зокрема, наданій для ведення городництва, сінокосіння, випасання худоби тощо, цільове призначення або вид використання якої не змінено в установленому законом порядку. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Не може вважатися наданням земельної ділянки лише рішення компетентного органу влади про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або для розробки проекту забудови. Під метою надання земельної ділянки слід розуміти вид використання земельної ділянки (стаття 19З К,Класифікація видів цільового призначення земель, затверджена\~наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548), зазначений у рішенні відповідного компетентного органу державної влади чи місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у користування або передачу у власність з урахуванням цільового призначення земельної ділянки. Під належним дозволом слід розуміти передбачений\~Законом України № 3038-VIдозвільний документ (статті 35 - 37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об'єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі. Під проектом слід розуміти залежно від категорії об'єкта будівництва відповідний склад документації, визначеної статтями\~1,\~7\~та\~8 Закону України № 687-XIV, отриманої відповідно до статей\~29,\~31 Закону № 3038-VI, а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до статей\~27,\~30\~зазначеного\~Закону. Будівництвом, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров'ю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо. Відповідно до п. 12 цієї ж постанови у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга\~статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга\~статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята\~статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. З листа Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області від 07.05.2018 р. вбачається, що відповідно до розділу І Закону України № 92-VIII від 13.01.2015 р., "Про внесення змін до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо прийняття в експлуатацію обєктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт" та пункту 9 розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", орган державного архітектурно-будівельного контролю в період до 31.12.20155 р. приймав обєкти в експлуатацію: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані до 12.03.2011 р.: громадські будинки І і ІІ категорій складності; будівлі і споруди сільськогосподарського призначення І і ІІ категорій складності за подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені обєкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт та за результатами технічного обстеження. Відповідно до висновку начальника відділу містобудування та архітектури № 01-16.1/ від 03.08.2018 р. обстеженням на місці побудованого житлового будинку з вбудованим приміщенням магазину с. Бедевля, вул. Головна, № 9, встановлено, що згідно наявної у відділі містобудівної документації, генерального плану с. Бедевля, земельна ділянка на якій розміщено обєкт знаходиться в житлово-громадській забудові. На даний час будівництво закінчене, містобудівні умови та обмеження в історично-сформованій забудові не порушені. Згідно\~ст. 41 Конституції України\~\~\~\~ кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.ст.\~317,\~319 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права и обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Враховуючи встановлені по справі обставини та наведені вимоги закону суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. В матеріалах справи достатньо доказів, які дають підстави задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Судом враховується, що при цьому права та інтереси третіх осіб не порушуються. Судові витрати слід покласти на позивачку. За таких обставин,

Outcome: approved