Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Представник відповідача Білик Л.В. в судове засідання не з'явилася та надіслала до суду заяву у якій позовні вимоги визнає в повному обсязі. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася. У поданій до суду позовній заяві просить розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч.3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ч.3 ст. 200, ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, наявні підстави для винесення рішення за результатами підготовчого провадження. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] у 2015 році на земельній ділянці, яка розташована в [ADDRESS], самочинно, а саме без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи та належно затвердженого проекту, збудувала житловий будинок позначений літерою „Ж" загальною площею 62,5 м2, житловою площею 17,9 м2 , гараж позначений літерою „З", літню кухню позначену літерою „И", гараж позначений літерою „І", сараї позначені літерами „Ї,Й", навіс позначений літерою „К". Загальна вартість вище вказаного житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами становить 90262 гривні. Позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер [NUMBER], на якій розташовані спірні споруди. Земельна ділянка належить позивачці на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого 13 липня 2018 року. Земельна ділянка передана позивачці рішенням Кельменецької селищної ради від 22 червня 2018 року. Самочинно збудовані споруди не порушують правила пожежної безпеки, відповідають санітарним нормам і правилам, розташовані відповідно до норм чинного законодавства, за результатами технічного обстеження придатні до надійної і безпечної експлуатації. Частинами 1, 2 ст. 376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. У відповідності до п. 9 прикінцевих положень Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 300 квадратних метрів. Зважаючи, що спірні споруди збудовані у 2015 році і кінцева дата будівництва невідома, право [PERSON] підлягає саме судовому захисту. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно зі ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Згідно ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ч.3 ст. 376 ЦК України. Враховуючи наведене, суд вважає, що за позивачкою слід визнати право власності на самочинно збудований житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] На підставі ст.ст. 15, 16, 328, ст. 376 ЦК України у редакції 2003 року,

Outcome: approved