Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про розрахунок зарплати за лютий 2013р. Просить суд зобов'язати Рівненський міський центр творчості учнівської молоді виконати вимоги чинного законодавства та надати розрахунок про загальну суму заробітної плати за лютий 2013 року з розшифровкою за видами виплат і відповідні підстави на це. 04 березня 2015 року представник відповідача [PERSON] подала до суду заперечення на позовну заяву в яких вказала, що предметом позову [PERSON] є надання розрахунку заробітної плати, а не стягнення належної йому заробітної плати. З лютого 2013 року позивач з жодною заявою про надання розрахунку до Рівненського центру творчості учнівської молоді не звертався. З дня виплати йому заробітної плати у лютому 2013 року пройшло більше трьох місяців, відтак позивач звернувся за межами строку звернення до суду. Просить відмовити в повному обсязі в задоволенні позовної заяви у зв'язку із пропущенням строків для звернення до суду. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги та пояснив суду, що відповідач відмовляється видати розрахунок зарплати за лютий 2013 р. Крім того вказав, що видача вказаного розрахунку йому необхідна для подачі в подальшому позову про стягнення можливої недоплати заробітної плати за вказаний період. Просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, однак будучи раніше у судовом узасіданні позов не визнала і в обгрунтування своєї позиції пояснила, що з дня виплати йому заробітної плати у лютому 2013 року пройшло більше трьох місяців, відтак позивач звернувся за межами строку звернення до суду. Заслухавши пояснення сторін, всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працював у Рівненському міському центрі творчості учнівської молоді. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної палати без обмеження будь-яким строком. В позовній заяві [PERSON] просить суд зобов'язати Рівненський міський центр творчості учнівської молоді виконати вимоги чинного законодавства та надати розрахунок про загальну суму заробітної плати за лютий 2013 року розшифровкою за видами виплат. Згідно ст.49 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру зарплати. Відповідно статті 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної палити; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Суд не приймає твердження представника відповідача про те, що позивач пропустив 3-х місячний строк звернення до суду у відповідності до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, оскільки позивач маючи намір отримати вказану довідку про заробітну плату має в подальшому намір звернутись до суду з позовом про стягнення невиплаченої заробітної плати або стягнення сум індексації заробітної плати чи компенсації втрати частини заробітної плати у зв"язку з порушенням строків її виплати. В аспекті конституційного звернення щодо тлумачення положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України у системному зв"язку з положеннями ст.ст. 1,2 Закону України " Про оплату праці" від 24 березня 1995 року № 108\\95-ВР зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством , зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. Крім того, в апекті конституційного звернення положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв"язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Як вбачається з ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність,допустимість,достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. Таким чином, позовна вимога [PERSON] про зобов'язання відповідача видати довідку про заробітну плату за лютий 2013р. є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved