Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Виконувач обов`язків прокурора Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Позов обґрунтований тим, що 09.04.2020 року близько 10 год 00 хв. [PERSON] , перебуваючи на території домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яке знаходиться у володінні його матері [PERSON] . В цей час в ході сварки між [PERSON] та [PERSON] виникла сварки, в ході якої [PERSON] діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс не меньше двох цілеспрямованих ударів палицею в обличчя та по голові, в область вух [PERSON] , чим завдав тілесні ушкодження у вигляді гематом обличчя, вух. Відповідно до висновку експерта №90 від 08.04.2020 року, зазначене тілесне ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з скороминучим розладом здоровя на термін до 6 діб. Дії [PERSON] органом досудового розслідування кваліфіковані, як умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України. У звязку з заподіянням тілесних ушкоджень, потерпіла [PERSON] з 09 по 17 березня 2020 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Олександрійській центральній районній лікарні, витрати на лікування склала 8222 грн. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 29.07.2020 року кримінальне провадження відносно [PERSON] було закрито у звязку з відмовою потерпілої від обвинувачення, тому позов прокурора про стягнення коштів до районного бюджету судом не розглянуто. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених в позові, зазначила, що зазначені витрати обраховані відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою КМУ від 16.07.1993 року №545. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, оскільки він не вчиняв кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, його мати просто впала та вдарилася головою, щодо наявності висновку експерта про те, що отриманні потерпілою тілесні ушкодження не притаманні при одноразовому падінння на площині з положення стоячи пояснень не надав. Заслухавши вступне слово учасників, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставинита та відповідні ним правовідносини. Відповідно до обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 09.03.2020 року за №12020120300000124 обвунувачувався у вчиненні кримінального правопорушенн, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, вчиненого за таких обставин. 09.04.2020 року близько 10 год 00 хв. [PERSON] , перебуваючи на території домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яке знаходиться у володінні його матері [PERSON] , в ході сварки між ним та [PERSON] , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс не меньше двох цілеспрямованих ударів палицею в обличчя та по голові, в область вух [PERSON] , чим завдав тілесні ушкодження у вигляді гематом обличчя, вух, які відповідно до висновку експерта №90 від 08.04.2020 року, зазначене тілесне ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з скороминучим розладом здоровя на термін до 6 діб. Дії [PERSON] органом досудового розслідування кваліфіковані як умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України. Відповідно до висновку експерта №90 від 08.04.2020 року гематоми вух та обличчя могли виникнути від дії тупих твердих предметів (предмету), якими могли виступати і кулаки рук, взуті ноги, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з скороминучим розладом здоровя на термін до 6 діб. Враховуючи локалізацію ушкоджень в області обох вух, можна казати про те, що виявлені ушкодження в своїй сукупності не притамання для утвеорення при одноразовому падінні на площині з положення стоячи. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.07.2020 року закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2020 року за №1202012030000012 за обвинуваченням [PERSON] , [INFO] , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Ухвала набрала законної сили 06 серпня 2020 року. З виписного епікрізу від 17.03.2020 року вбачається, що потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікування в КНП "Олександрійська центральна районна лікарня" з 09.03.2020 року по 17.03.2020 року з діагнозом: ЗЧМТ (09.03.2020 року), струс головного мозку, стан після носової кровотечі, гематома вушкої раковини з обох сторін. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. У відповідності до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно з довідкою КНП "Олександрійська ЦРЛ" №630 від 16.04.2020 року, [PERSON] , [INFO] , знаходилась на стаціонарному лікуванні з 09 по 17 березня 2020 року, загальна сума витрат на стаціонарне лікування потерпілої складає 8 222 грн. 00 коп. Вілповідачем не надано доказів відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 89 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад, належать видатки на охорону здоров`я. За інформацією Олександрійського управління Державної казначейської служби. Кіровоградської області від 18.02.2020 року КНП "Олександрійська центральна районна лікарня Олександрійської районної ради Кіровоградської області" є отримувачем бюджетних коштів, розпорядником якиї є Олександрійська районна державна даміністрація Кіровоградської області, тому витрати на лікування потерпілого необхідно стягнути з відповідача на користь Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області в дохід місцевого бюджету Олександрійського району Кіровоградської області Враховуючи положення п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмір 2270,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved