Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД», третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, у якому просить розірвати договір №40/02/12-Ті, укладений 17 лютого 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» та [PERSON] щодо завершення будівництва однокімнатної квартири [ADDRESS] ; стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» в користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 173959 гривень, що складає вартість викупленої житлової площі, а також пеню за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 8637064,35 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17 лютого 2012 року між ним ( [PERSON] ) та ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» було укладено договір №40/02/12-Ті, за умовами якого відповідач зобов`язався здійснити (завершити розпочате) будівництво однокімнатної квартири [ADDRESS] . Планове закінчення будівництва та здача 9-типоверхового будинку в експлуатацію визначено ІІ квартал 2014 року. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та сплатила відповідачу кошти в сумі 85790 гривень за невикуплені 17,86 кв.м. проектної загальної площі квартири. Однак відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань, готовність незавершеного будівництва за адресою: [ADDRESS] , становить 3%. Разом із цим, позивач вказує, що оскільки у даному випадку мало місце уступлення права вимоги за основним договором, то загальною вартістю замовлення за договором слід вважати загальну вартість квадратних метрів квартири, яка складається із суми сплаченої за основним договором - 88169 гривень та суми, сплаченої позивачем відповідачу за спірним договором - 85790 гривень, разом - 173959 гривень. За вказаних обставин позивач просить розірвати укладений між сторонами договір №40/02/12-Ті, укладений 17 лютого 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» та [PERSON] , стягнути із відповідача 173959 гривень сплачених за договором платежів та пеню за прострочення виконання зобов`язання за період із 01 липня 2014 року по 11 січня 2019 року в розмірі 8637064,35 гривень. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» подав до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що договір, укладений між сторонами, було порушено саме позивачем [PERSON] , який не у повному обсязі сплатив кошти, згідно умов договору. Також не підлягають стягненню кошти, оскільки кошти не були сплачені відповідачеві в розмірі 173959 гривень. Крім цього, вважає, що відсутні підстави для стягнення пені, оскільки позивач [PERSON] не виконував належним чином договір укладений із ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» не дотримувався графіку платежів, не сплатив належної суми коштів, порушив умови договору щодо відступлення права вимоги. Тобто, в діях позивача [PERSON] наявна його власна вина і позивач самостійно відмовився від виконання зобов`язання. Крім цього вказують, що за вимогами [PERSON] сплив строк позовної давності, який відповідач просить застосувати. Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» звернулося до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про розірвання договору, в яких просить: розірвати договір №40/02/12-Ті, укладений 17 лютого 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» та [PERSON] , у зв`язку з істотними порушеннями умов договору [PERSON] . В обґрунтування зустрічного позову покликається на те, що пунктом 5.9 договору передбачено обов`язок [PERSON] передати ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» документи, які підтверджують відступлене право вимоги, а саме: договір, укладений між ним та ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» та квитанції, які підтверджують оплату, однак [PERSON] звернувся з вимогою до ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» повернути йому оригінал договору, укладеного із ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» та квитанцій про оплату коштів. Згідно акту прийому-передачі відповідні документи позивачу повернуті. [PERSON] повністю не сплатив кошти, які зобов`язаний внести за умовами договору, зокрема, на момент звернення до суду із позовом у [PERSON] наявна заборгованість по оплаті за договором у сумі 8305,58 гривень. За вказаних обставин покликаються на те, що ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» при укладенні договору із [PERSON] розраховувало отримати регулярні платежі на будівництво, які не отримані, а також розраховувало отримати право вимоги до ПП «ТФ«Будівельник» на суму 88169 гривень, яке наразі є недійсним, оскільки у ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» відсутні документи, які підтверджують відступлене право вимоги. Таким чином, вказують, що саме [PERSON] порушив істотні умови договору, укладеного із ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД». З цих підстав просять розірвати договір №40/02/12-Ті від 17 лютого 2012 року. Представник позивача-відповідача - адвокат Семусь Т.А. у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити з підстав, викладених у позові. Проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечила. Представник відповідача-позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» - Калужна С.Р. у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог [PERSON] заперечила. Зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» підтримала та просила задовольнити. Представник третьої особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд встановив такі обставини: 17 лютого 2012 року між ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» (Сторона-1)та [PERSON] (Сторона-2) було укладено договір № 40/02/12- Ті, згідно умов якого ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» зобов`язалося здійснити (завершити розпочате) будівництво однокімнатної квартири [ADDRESS] . У пункті 1.2. вказаного договору сторони погодили, що викуплена вартість 23,04 квадратних метрів даної квартири становить 88169 і є незмінною до кінця будівництва. Не викуплені 17,86 кв.м. проектної загальної площі квартири у 9-ти поверховому житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , становлять 82995 гривень, які необхідно сплатити на протязі 9 місяців (березень - листопад 2012 року) до 07 числа кожного місяця. Згідно п. 1.3. вказаного договору початок будівництва - ІІ квартал 2012 року. Планове закінчення будівництва та здача 9-ти поверхового житлового будинку в експлуатацію - ІІ квартал 2014 року. Пунктом 2.5. договору Сторони домовились про відступлення права вимоги Сторона 2 Стороні 1 (згідно із ст. 512-519 ЦК України ) за договором від 10 березня 2010, укладеним між Стороною 2 та ПП «Тернопільська фірма «Будівельник», за умовами якого Сторона 2 взяла на себе зобов`язання здійснити дольове інвестування будівництва житлового будинку на [ADDRESS] , а організація взяла на себе зобов`язання збудувати та по закінченні будівництва передати Стороні 2 частину новозбудованих приміщень, а саме квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.6 договору вартість права вимоги до ПП «Тернопільська фірма «Будівельник», що передається Стороною 2 за даним договором ТОВ «Будова-Захід», за домовленістю між останніми становить 232766,15 гривень. Згідно п. 5.9 до підписання договору Сторона 2 ( [PERSON] ) передав, а ТОВ "Будова-Захід" прийняло документи, що підтверджують відступлене право вимоги ТОВ "Будова-Захід" до Організації за основним договором, а саме: договір від 10 березня 2010 року та квитанції. Зазначені підтверджуючі документи передаються згідно акту прийому-передачі. Відповідно до пункту 2.1 договору ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» зобов`язалося забезпечити належне виконання умов договору та покладених обов`язків; передати Стороні - 2 квадратні метри незавершеної будівництвом квартири 9-ти поверхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , з врахуванням повної оплати за викуплені квадратні метри площі квартири, які сплачені, згідно платіжних документів, ПП ТФ "Будівельник"; завершити виконання всіх будівель-монтажних робіт, включаючи цементну стяжку під підлогу, штукатурку стін (крім стель), пластикові вікна, вхідні двері, лічильники електроенергії, води, газу, ліфт, та забезпечити якість будівельно-монтажних робіт, відповідно до ДБН України; після здачі будинку в експлуатацію видати Стороні - 2 всі необхідні документи для оформлення права власності на вказану в договорі квартиру. Із наявних у матеріалах справи копій квитанцій від 19 березня 2012 року, 04 жовтня 2012 року, 27 листопада 2012 року, 11 квітня 2013 року, 26 грудня 2012 року вбачається, що позивач [PERSON] оплатив відповідачу ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» грошові кошти на загальну суму 85790 гривень, тобто виконав умови договору в частині оплати вартості не викуплених 17,86 кв.м. проектної загальної площі квартири. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Пунктом 3.1 договору обумовлено, що у випадку невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань, Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України. Розірвання договору можливе з ініціативи сторін договору. Сторона - 2 може достроково розірвати договір з власної ініціативи не пізніше ніж за 2 місяці до терміну здачі Об`єкту в експлуатацію, попередивши про це іншу сторону 1 рекомендованим листом, яка протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення надсилає Стороні - 2 відповідь з визначеними умовами взаєморозрахунків та після укладення відповідного договору на квартиру яка є предметом договору із іншою стороною, повертає Стороні 2 внесену нею частину коштів за вирахуванням витрат, понесених стороною на тримання готівки в установі банку без її індексації ( п.4.2 Договору). Як убачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №926449335, сформованої 24 липня 2017 року, готовність незавершеного будівництва за адресою: [ADDRESS] становить 3 %. Згідно з частинами першою та другою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року в справі № 6-75цс13. Встановивши, що позивач-відповідач [PERSON] виконав умови договору, вніс обумовлену у договорі суму, а ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» на час розгляду справи готовність незавершеного будівництва за адресою: [ADDRESS] становить 3 %, в той час коли планове завершення будівництва встановлено ІІ квартал 2014 року. Позивач - відповідач позбавлений права розраховувати на закінчення будівництва і отримати житло за внесенні кошти. Тому суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON] належним чином виконав взяті на себе зобов`язання за спірним договором, а Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» було допущено порушення умов вказаного договору щодо обов`язку збудувати та по закінченні будівництва передати позивачам у власність спірні квартири, що є істотним порушенням договору та підставою для його розірвання договору. Відповідно до частини п`ятої статті 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Цією нормою права передбачено відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Договір, який укладений між позивачем і ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» спрямований на продовження виконання домовленостей щодо будівництва квартири, які існували між [PERSON] і ПП «ТФ «Будівельник». Кошти в сумі 88169 гривень від [PERSON] на будівництво цієї квартири залучало ПП «ТФ «Будівельник». [PERSON] в свою чергу повинен був відступити право вимагати від ПП «ТФ Будівельник» повернення цих коштів. З матеріалів справи вбачається, що під час укладення оспорюваного договору позивач [PERSON] передав відповідачу ТОВ "Будова-Захід" оригінали документів, що підтверджують відступлене право вимоги ТОВ "Будова-Захід" до Організації за основним договором, а саме: договір від 10 березня 2010 року та квитанції на загальну суму 88169 гривень, проте згідно акту прийому-передачі від 28 листопада 2014 вказані документи ТОВ "Будова-Захід" були передані [PERSON] на підставі його звернення. Позивачем не надано суду доказів належного відступлення ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» прав вимоги до ПП «ТФ «Будівельник» в частині сплачених коштів 88169 гривень за договором від 10 березня 2010 року. Відповідно до ч. 4 ст. 653 ЦК України, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Наявними у справі письмовими доказами підтверджено, що позивач частково виконав умови спірного договору щодо внесення коштів за об`єкт інвестування, а тому у зв`язку з розірванням спірного договору, позивачу [PERSON] завдано шкоди у розмірі сплачених ним коштів за цим договором в сумі 85790 гривень, які підлягають до стягнення з відповідача ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» на користь позивача. Одночасно, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з ТОВ «БУДОВА-ЗАХІД» на користь позивача [PERSON] коштів в розмірі 88169 гривень до задоволення не підлягають, оскільки позивач вказаних коштів за спірним договором не сплачував та дані кошти також не можна вважати авансом, так як позивачем не подано доказів того, що вказані кошти отримані відповідачем від ПП «ТФ «Будівельник». Таким чином, за своєю суттю вказані кошти носять інвестиційний характер за договором від 10 березня 2010 укладеним між [PERSON] та ПП «ТФ «Будівельник». Пунктом 3.1 договору № 40/02/12 - Ті від 17 лютого 2012 визначено, що сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Правовідносини між будівельною компанією (виробник) й фізичною особою (споживач, замовник) - це угода про послугу - будівництво житла. Враховуючи, що в п.22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, відтак суд приходить до висновку про те, що цей Закон регулює правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до положень ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Відповідно до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (ч. 2 ст. 258 ЦК України). Суд вважає, що у зв`язку із невиконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору позивач вправі вимагати стягнення із відповідача пені за кожний день прострочення у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) в межах строку позовної давності. Тому на думку суду нарахований позивачем розмір пені за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 8637064,35 гривень, виходячи з розрахунку: 173959 грн. х 3% х 1655 днів не є вірним, оскільки судом встановлено, що позивачу завдано шкоди у розмірі сплачених нею коштів за цим договором в сумі 85790 гривень, а відтак з урахуванням вказаної суми, як вартості роботи та строку позовної давності щодо стягнення пені, яка підлягає до застосування, оскільки відповідачем подано заяву про його застосування, розмір пені за прострочення виконання зобов`язання слід вираховувати наступним чином: 85790 гривень х 3% х 365 днів = 939400,5 гривень. За умовами ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що розмір нарахованої позивачем пені значно перевищує розмір завданих позивачу збитків, з урахуванням того, що будівництво об`єкту тимчасово зупинено у зв`язку з тим, що закінчився строк дії договору суборенди земельної ділянки, а частина фізичних осіб відмовилася від виконання даних договорів, у зв`язку з цим товариство не отримало те, на що розраховувало під час укладення договорів, що вплинуло на терміни виконання відповідних робіт, тому суд вважає, що розмір пені за прострочення виконання зобов`язання слід зменшити до 30 000 гривень, відповідно до положень ч.3 ст. 551 ЦК України. Щодо вимог по зустрічному позову слід зазначити наступне. Судом встановлено, що на час розгляду справи готовність незавершеного будівництва за адресою: [ADDRESS] становить 3%, при тому, що договором встановлено завершення будівництва другий квартал 2014 року. Відтак, позивач позбавлений права розраховувати на закінчення будівництва і отримати житло за внесенні кошти. Таким чином, суд вважає, що правових підстав для задоволення зустрічного позову не має, оскільки встановлено, що TOB «БУДОВА-ЗАХІД» істотно порушило умови договору та не виконало зобов`язання. З врахуванням наведеного, суд вважає, що у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» до [PERSON] про розірвання договору №40/02/12-Ті, укладеного 17 лютого 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД`та [PERSON], у зв`язку з істотними порушеннями умов договору [PERSON] , слід відмовити. Твердження представника TOB «БУДОВА-ЗАХІД» про те, що дії позивача щодо повернення документів, які підтверджують право вимоги порушують не лише умови договорів, але і норми ЦК України є безпідставними. Вказані дії позивача жодним чином не впливають на обов`язок відповідача виконати покладені на нього зобов`язання згідно умов договору та не свідчать про порушення [PERSON] умов договору. Крім того, на час укладення оспорюваного договору позивач передав відповідачу вказані документи. Також суд критично оцінює твердження представника TOB «БУДОВА-ЗАХІД» про те, що істотне порушення вимог договору мало місце з вини [PERSON] , який порушував строки внесення платежів, оскільки судом встановлено, що кошти [PERSON] сплачувалися, проте будівництво TOB «БУДОВА-ЗАХІД» фактично не здійснювалося. Разом із цим, суд вважає неспроможними доводи TOB «БУДОВА-ЗАХІД» про пропуск позивачем [PERSON] позовної давності за захистом порушеного права, з огляду на наступне. Згідно з вимогами ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до вимог ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В силу вимог ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. В силу вимог ч. 5 ст. 261 ЦК за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Встановлено, що у п. 5.1 Договору сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Частиною 1 статті 264 ЦПК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч. 3 ст. 264 ЦК України). Враховуючи, що відповідач звертався до Байковецької сільської ради з заявами про надання дозволу на відведення йому земельної ділянки, а пізніше звернувся з позовом до суду і 06.04.2017 Господарським судом Тернопільської області прийнято рішення про задоволення позову ТОВ «Будова-Захід» і визнано незаконним рішення органу місцевого самоврядування про поділ земельної ділянки, суд вважає, що вказані дії відповідача свідчать про переривання строку позовної давності, а тому позивач не пропустив строк позовної давності для звернення до суду. Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: partial