Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

У листопаді 2012 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Полтави з позовом про поділ майна подружжя, в якому просила суд визнати право приватної власності на торговельний павільйон по [ADDRESS] загальною площею 24 кв. м. за [PERSON] та зобов'язати [PERSON] сплатити їй 41 360 грн. грошової компенсації 50 % вартості вищевказаного торговельного павільйону. В позові зазначила, що між позивачем та відповідачем 14.09.2002 року укладено шлюб, який 18.10.2012 року рішенням Ленінського районного суду м. Полтава розірвано. Від шлюбу дітей немає. За час шлюбу ними був придбаний торговельний павільйон по [ADDRESS] загальною площею 24 кв. м., ринкова вартість якого за висновком експертного оціночно-будівельного дослідження № 179 від 05.11.2012 року становить 82 720 грн. Відповідач не має бажання в добровільному порядку розподілити майно, набуте під час шлюбу. В січні 2013 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, за якою позивач просить суд, крім вже заявлених вимог, також визнати право приватної власності на автомобіль GREAT WALL HOVER, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] за [PERSON] та просить зобов'язати [PERSON] сплатити [PERSON] половину вартості цього автомобіля. Додаткові позовні вимоги обґрунтовано тим, що автомобіль GREAT WALL HOVER, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] був придбаний [PERSON] під час шлюбу з позивачкою за кредитні кошти в ПАТ КБ «Приватбанк» і на даний час знаходиться в особистому користуванні [PERSON] Відповідач не бажає в добровільному порядку розподіляти це майно. У лютому 2013 року [PERSON] подано зустрічну позовну заяву, предметом якої стала вимога визнати за [PERSON] право приватної власності на нежитлову споруду - кіоск [ADDRESS], зобов'язати [PERSON] сплатити на користь [PERSON] половину вартості цієї нежитлової споруди. Також [PERSON] просив визнати за [PERSON] право власності на майно, яке знаходиться в її користуванні, на суму 51168,16 грн. та зобов'язати [PERSON] сплатити на користь [PERSON] половину вартості цього майна. Також просив розподілити борг за автомобіль GREAT WALL HOVER, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] порівну між [PERSON] та [PERSON] В зустрічній позовній заяві [PERSON] зазначає, що між ним та позивачем за первісним позовом дійсно 14.09.2002 року укладено шлюб, який 18.10.2012 року розірвано. В шлюбі обома членами подружжя набуте певне майно, однак, виходячи з засад справедливості, має бути розподілене між сторонами все спільне сумісне майно, а не лише те, яким користується відповідач за первісним позовом. Крім того [PERSON] вказує, що за час шлюбу подружжям набуто також нежитлову споруду - кіоск [ADDRESS] та загальною площею 7,5 кв. м., який придбано у відповідності до договору купівлі-продажу, укладеного в жовтні 2007 року, коли шлюб ще не був розірваний. Цей об'єкт також має бути враховано при розподілі спільного майна подружжя. Вартість цього майна просить визначити експертним шляхом. Також вартість товарно-матеріальних цінностей має бути також поділена порівну між сторонами. В жовтні 2013 року [PERSON] подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій [PERSON] просить суд при розгляді справи відступити від засади рівності часток подружжя, а такі частки встановити в розмірі 52,00635 % від всього майна подружжя на користь [PERSON] та 47,99365 % від усього майна подружжя на користь [PERSON] Також просить виділити із спільного сумісного майна подружжя та визнати право приватної власності на нежитлову споруду - кіоск [ADDRESS] та загальною площею 7,5 кв. м. за [PERSON] та виділити із спільного сумісного майна подружжя, визнати за [PERSON] право власності на майно в сумі 51 168,16 грн., яке знаходиться в її користуванні. Вимоги про правомірність відступу від засади рівності часток подружжя позивач за зустрічним позовом обґрунтовує тим, що Ленінським районним судом м. Полтави 02.10.2013 року винесено заочне рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], яким визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлової споруди, що розташована на [ADDRESS], загальною площею 7,5 кв. м., укладеного 01.11.2012 року між [PERSON] та її матір'ю [PERSON] Підставою визнання судом недійсним договору стало порушення особами, які уклали вказаний договір, вимог ст. 369 ЦК України, яка вимагає згоди всіх співвласників при розпорядженні майном, що є у їх сумісній власності, а [PERSON] не отримала згоди іншого члена подружжя на відчуження спільного майна подружжя, внаслідок чого уклала незаконний договір купівлі-продажу частини спільного майна. На думку позивача за зустрічним позовом, єдиною метою укладення незаконного договору [PERSON] була її спроба виключити вказане майно з числа спільного майна подружжя, яке підлягає поділу, та приховати його. Це рішення [PERSON] не оскаржено та вступило в законну силу. Крім того, рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 23.04.2014 року, яке вступило в законну силу, по справі за позовом [PERSON] вищевказане майно, а саме, нежитлову споруду, що розташована на [ADDRESS], загальною площею 7,5 кв. м., витребувано з чужого незаконного володіння у третьої особи, якій це майно продано [PERSON], на користь [PERSON] Це, на думку позивача за зустрічним позовом, також було спробою приховати спільне майно, набуте під час шлюбу, від розподілу між подружжям. В судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] підтримали свої позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник [PERSON] просив задовольнити позовні вимоги [PERSON], а представник [PERSON] просив задовольнити позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] При цьому відповідач за первісним позовом [PERSON] частково визнав позовні вимоги позивача за первісним позовом [PERSON], погодившись з вимогами визнати за ним право приватної власності на торговельний павільйон по [ADDRESS] загальною площею 24 кв. м. та право приватної власності на автомобіль GREAT WALL HOVER, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Вимоги [PERSON] щодо сплати половити вартості вищевказаного торгівельного павільйону та половини вартості вищевказаного автомобіля [PERSON] не визнав, так як [PERSON] мало відійти інше набуте у шлюбі майно тотожної вартості, а саме, нежитлова споруда, що розташована на [ADDRESS], загальною площею 7,5 кв. м., та товарно-матеріальні цінності на суму 51 168,16 грн., які вже перебувають в її користуванні. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] позовні вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] не визнала повністю. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає частковому задоволенню, а позов [PERSON] - до задоволення повністю за наступних підстав. Судом встановлено, не заперечується сторонами і підтверджено матеріалами справи, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.09.2002 року по 18.10.2012 року. Від шлюбу дітей немає. За час шлюбу сторонами побудований торговельний павільйон по [ADDRESS] загальною площею 24 кв. м. Ринкова вартість цього торгівельного павільйону за висновком № 54 від 13.09.2013 року судової будівельно-технічної експертизи, проведеної за ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 25.06.2013 року, становить 58 490 грн. При цьому суд не бере до уваги висновок експертного оціночно-будівельного дослідження № 179 від 05.11.2012 року по встановленню ринкової вартості вищевказаного торгівельного павільйону, оскільки таке дослідження проводилось поза межами судового розгляду і тому не може вважатись неупередженим доказом по справі. Таким чином, вказане майно є спільною власністю сторін, тому вимога про розподіл цього вищевказаного спільного майна є правомірною. Також за час шлюбу придбана нежитлова споруда, що розташована на [ADDRESS], загальною площею 7,5 кв. м., доказом чого є договір купівлі-продажу, укладений в жовтні 2007 року між ВАТ «Полтавський хлібозавод «Південний» (продавець) та громадянкою [PERSON] (покупець), за яким продавець продав покупцю нежитлову споруду - кіоск [ADDRESS], загальною площею 7,5 кв. м. Право спільної власності подружжя на вказану нежитлову споруду також підтверджується заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 02.10.2013 року по справі № 553/686/13-ц. Ринкова вартість цієї нежитлової споруди за висновком № 54 від 13.09.2013 року судової будівельно-технічної експертизи становить 34 250 грн. Отже, це майно суд оцінює як спільне майно подружжя, яке може бути розподілено між сторонами. Задовольняючи вимогу позивача за первісним позовом [PERSON], яку визнав відповідач за первісним позовом [PERSON], суд виходив з наступного. Автомобіль GREAT WALL HOVER, державний номерний знак [NUMBER], було придбано подружжям за кредитно-заставним договором № PLIBAD 40305245 від 22.04.2009 року. Вказаний договір підписано [PERSON], при цьому [PERSON] надала згоду як співвласник, що підтверджується її власноручним підписом. Факт придбання цього майна, а також те, що це майно отримано за кредитним договором, сторонами в судовому засіданні не оспорюється. З метою визначення ринкової вартості вищевказаного майна на час розгляду справи відповідач за первісним позовом [PERSON] звернувся з клопотанням про проведення судової товарознавчої експертизи, яку ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 25.06.2013 року зобов'язано провести ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи». ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» не було проведено судово-товарознавчу експертизу, оскільки ця установа, як виявилось, не має повноважень проводити судові товарознавчі експертизи. При цьому від цієї установи до суду надійшов Звіт про незалежну оцінку майна за № 1028 від 23.07.2013 року, за яким ринкова вартість автомобіля GREAT WALL HOVER, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], встановлена в сумі 67 107 грн. без врахування ПДВ. Які-небудь інші докази про визначення ринкової вартості вищевказаного автомобіля, який позивачем за первісним позовом заявлено для розподілу як спільне майно подружжя, відсутні. Сторонами ніяких клопотань щодо проведення інших додаткових чи повторних судових експертиз про визначення ринкової вартості вищезазначеного автомобіля не заявлено, тому суд оцінює лише ті докази, які наявні в матеріалах справи. Зважаючи на вказані обставини, суд приходить до висновку, що автомобіль GREAT WALL HOVER, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], ринковою вартістю 67 107 грн. також є спільним майном подружжя, та може бути розподілений між сторонами як це просить позивач за первісним позовом. Суд також бере до уваги та вважає за доцільним розподілити між сторонами також боргові зобов'язання по кредиту за вищевказаний автомобіль, які за довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» від 31.01.2013 року за № 382784 становлять в сумі 32 830,16 грн. по тілу основної позики та 206,92 грн. відсотків. Всього - 33 037,08 грн. Також знайшли підтвердження доказами інші товарно-матеріальні цінності, придбані подружжям за час шлюбу, а саме: 1. Металопластикові вікна, куплені за договором № 1807 18.07.12, на суму 3 006 грн.; 2. Комплект «Еталон», придбаний в магазині «Метро» 24.04.08 за чеком, на суму 549 грн.; 3. Культиватор бензиновий, придбаний в магазині «Метро» 24.04.08 за чеком на суму 1669 грн.; 4. Телевізор «Самсунг», придбано за квитанцією № 0116540, на суму 529 грн.; 5. Телевізор М/К, придбано за товарним чеком № 1920 12.05.09, на суму 1950 грн.; 6. Холодильник, придбаний за товарним чеком 20.05.08, на суму 3 000 грн.; 7. Плитка, придбана за накладною ВАТ «Керамік» 08.07.10, на суму 1230 грн.; 8. Бордюр, придбаний за накладною № 310 від 5.07.10, на суму 768 грн.; 9. Телевізор «Одеон», придбаний в магазині «Сітіком» 19.06.08, на суму 1 450 грн.; 10. Товар за накладною № СП-0015068 - 132 грн.; 11. Товар за замовленням № 1234 від 04.05.12 - 432,50 грн.; 12. Товар за накладною № 9-0004258 - 100 грн.; 13. Товар за накладною № ПТЛ-02633 - 168 грн.; 14. Товар за накладною № СМ-0012318 - 55 грн.; 15. Товар за накладною № РН-0021364 - 1482 грн.; 16. Товар за накладною № 6-0018148 - 617,50 грн.; 17. Товар за накладною № 0017320 - 332 грн.; 18. Товар за накладною № РН - 0012398 - 132,50 грн.; 19. Товар за накладною від 4.05.12 - 436,73 грн.; 20. Товар за накладною № 21217 П - 1037 грн.; 21. Товар за накладною № 6-0039345 - 363,75 грн.; 22. Товар за накладною № 33-12/2010 - 210 грн.; 23. Товар за накладною № 33-12/2010 від 24.12.10 - 168,80 грн.; 24. Товар за накладною № РН 0020929 - 642 грн.; 25. Товар за накладною № АА-0017227 - 75,04 грн.; 26. Товар за замовленням № 1348 - 723,50 грн.; 27. Товар за накладною № 6-0040266 - 530 грн.; 28. Товар за накладною № РН-0011504 - 955 грн.; 29. Товар за накладною № СП-0014057 - 813,50 грн.; 30. Товар за накладною № СП-0014056 - 198 грн.; 31. Товар за накладною № СП-0014236 - 850,75 грн.; 32. Товар за накладною № СП-0014235 - 543 грн.; 33. Товар за накладною № СП-0014508 - 524 грн.; 34. Товар за накладною № 6-0040644 - 518 грн.; 35. Товар за накладною № ПРН2-00000030 - 360 грн.; 36. Товар за накладною ЧПО 002948 - 120 грн.; 37. Товар за накладною РН 0021623 - 423 грн.; 38. Товар за замовленням № 1650 - 371 грн.; 39. Товар за накладною 216304 - 347 грн.; 40. Товар за чеком 120507/00075 - 378 грн.; 41. Товар за накладною СМ 0014356 - 35 грн.; 42. Товар за накладною № 6-0043354 - 1070,50 грн.; 43. Товар за замовленням № 208 - 796,75 грн.; 44. Товар за товарно-транспортною накладною № РН 0157112 - 135,45 грн.; 45. Товар за накладною № РН 0027495 - 1258,50 грн.; 46. Товар за накладною № 6-0050738 - 719,75 грн.; 47. Товар за накладною № 286736 - 347,50 грн.; 48. Товар за накладною № ПРН2-0000059 - 168 грн.; 49. Товар за накладною № СП 0015661 - 596,50 грн.; 50. Товар за чеком № 22249-П 1117,50 грн.; 51. Товар за накладною № 222666 - 465,25 грн.; 52. Товар за накладною 186797 - 356 грн.; 53. Товар за накладною № РН 0022186 - 1225 грн.; 54. Товар за накладною 384 - 480 грн.; 55. Товар за накладною № 6808 - 126,25 грн.; 56. Товар за накладною № 2413 - 714,20 грн.; 57. Товар за накладною № 6-0041962 - 986,25 грн.; 58. Товар за накладною № РН 0022643- 498 грн.; 59. Товар за накладною № 3000 - 686 грн.; 60. Товар за накладною від 8.05.12 - 589,90 грн.; 61. Товар за накладною № 202617 - 509 грн.; 62. Товар за накладною № 6-0041221 - 309 грн.; 63. Товар за накладною № 2324 - 215 грн.; 64. Товар за накладною № АА-0019180 - 138 грн.; 65. Товар за замовленням № 3138 - 570,60 грн.; 66. Товар за накладною № СМ 0012720 - 55 грн.; 67. Товар за накладною № РН 0023163 - 675 грн.; 68. Товар за чеком № 120812/00079 - 378 грн.; 69. Товар за чеком № 22067-П - 1597 грн.; 70. Товар за накладною № 0041709 - 561 грн.; 71. Товар за накладною від 03.05.12 - 440,25 грн.; 72. Товар за накладною № ЧІІО - 003092 - 195 грн.; 73. Товар за накладною від 3.05.12 - 190,75 грн.; 74. Товар за накладною № СП 0014981 - 344,40 грн.; 75. Товар за накладною № ЧП 369436 - 277,35 грн.; 76. Товар за накладною № АА 0020141 - 114 грн.; 77. Товар за накладною - 29,04 грн.; 78. Товар за накладною № 6-0018773 - 353 грн.; 79. Товар за накладною № РН 0020339 - 1071 грн.; 80. Товар за накладною № СП 0015151 - 960,40 грн.; 81. Товар за накладною № 3501 - 315 грн.; 82. Товар за накладною № РН 0023256 - 747 грн.; 83. Товар за накладною № 234229 - 347,50 грн.; 84. Товар за накладною № 9-0005296 - 213 грн. Загальна вартість цих товарно-матеріальних цінностей - 51 168,16 грн. Як підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], такі товарно-матеріальні цінності він дійсно перевозив на прохання [PERSON], в тому числі взимку 2013 року, до кіоску [ADDRESS], де проводила торговельну діяльність [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку про можливість розподілу вищевказаних товарно-матеріальних цінностей на суму 51 168,16 грн. між [PERSON] та [PERSON] як їх спільного майна. Так як вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON], зокрема, відшкодування вартості ремонту у двох кімнатах, кухні, ванній, туалеті в будинку за адресою: [ADDRESS], облаштування дворища біля цього будинку (покладення тротуарної плитки, зведення паркану, будівництво альтанки, зливної ями, двох вольєрів для собак) ним не підтримані і він не просить їх задовольнити, суд не розглядає вказані вимоги. Також суд звертає увагу на таке. За повідомленнями сторін вони є приватними підприємцями та займаються підприємницькою діяльністю. Майно, яке є їх спільною власністю і яке вони мають намір розподілити, використовується ними у підприємницькій діяльності. Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні вказав, що майно приватного підприємця не може бути об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Однак погодитись з такими доводами представника не можна. Як визначено ч. 1 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Як визначено ч. 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 21.12.2007, № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", відповідно до положень ст. 57, 61 Сімейного Кодексу, ст. 52 ЦК України, майно приватного підприємства чи фізичної особи - підприємця не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а інший із подружжя має право тільки на частку одержаних доходів від цієї діяльності. Разом з цим, Рішенням Конституційного Суду України від 19.09.2012 "У справі за конституційним зверненням приватного підприємства "ІКІО" щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України" зазначено, що, приватне підприємство (або його частина), засноване одним із подружжя, - це окремий об'єкт права спільної сумісної власності подружжя, до якого входять усі види майна, у тому числі вклад до статутного капіталу та майно, виділене з їх спільної сумісної власності. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що статутний капітал та майно приватного підприємства, сформовані за рахунок спільної сумісної власності подружжя, є об'єктом їх спільної сумісної власності. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. За цих підстав суд не може погодитись з доводами представника позивача за первісним позовом та приходить до висновку про можливість поділу спільного майна сторін. Як встановлено під час розгляду справи, до спільного майна сторін, що може бути розподілено між ними, належить: Торгівельний павільйон по [ADDRESS], загальною площею 24 кв. м. та ринковою вартістю 58 490 грн. Автомобіль GREAT WALL HOVER, державний номерний знак [NUMBER], ринковою вартістю 67 107 грн. Нежитлова споруда - кіоск по [ADDRESS] та ринковою вартістю 34 250 грн. Товарно-матеріальні цінності вартістю згідно переліку, визначеному в зустрічній позовній заяві - 51 168,16 грн. Всього вартість спільного майна сторін на суму 211 015,16 грн. Загальні боргові зобов'язання сторін в вартісному вираженні становлять: Борг за кредитним договором з ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 32 830,16 грн. по тілу основної позики та 206,92 грн. відсотків. Всього - 33 037,08 грн. Сторони загалом не заперечують проти визнання права власності щодо визначеного майна, яким вони вже користуються. Тому суд вважає за доцільне розподілити в натурі майно так, як проти цього не заперечують сторони, зокрема: Торгівельний павільйон по [ADDRESS], загальною площею 24 кв. м. та ринковою вартістю 58 490 грн. та автомобіль GREAT WALL HOVER, державний номерний знак [NUMBER], ринковою вартістю 67 107 грн., знаходяться в користуванні відповідача за первісним позовом [PERSON] Сторонами не оспорюється те, що за [PERSON] може бути визнано право власності на це майно. Також сторони не заперечують, що боргові зобов'язання за кредитним договором з ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 32 830,16 грн. по тілу основної позики та 206,92 грн. відсотків, всього - 33 037,08 грн., можуть бути покладені також на відповідача за первісним позовом [PERSON] Нежитлова споруда - кіоск по [ADDRESS] та ринковою вартістю 34 250 грн., товарно-матеріальні цінності загальною вартістю 51 168,16 грн. знаходяться в користуванні позивача за первісним позовом [PERSON] Сторонами не оспорюється те, що за [PERSON] також може бути визнано право власності на вищевказане майно. Щодо розміру часток у спільному майні, то слід зазначити таке. Згідно ч. 1 ст. 70 СК у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За ч. 2 цієї ж статті Кодексу при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Враховуючи досліджені обставини справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно незаконно приховала частину спільного майна з метою недопущення розподілу цього спільного майна між нею та [PERSON], не повідомивши про продаж іншого співвласника та не отримавши від нього згоди на цей продаж спільного майна. Підтвердженням цього є заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 02.10.2013 року по справі про визнання недійсності договору купівлі-продажу нежитлової споруди на [ADDRESS], загальною площею 7,5 кв. м., укладеного 01.11.2012 року між [PERSON] та [PERSON] Такі обставини є істотними при визначенні часток у спільному майні сторін та є підставою для задоволення вимог позивача за зустрічним позовом [PERSON] про відступ від засад рівності часток та розподілення всього майна у іншій пропорції. Враховуючи відступлення від засади рівності часток сторін такі частки доцільно встановити в розмірі: відповідачу за первісним позовом [PERSON] 52,00635 % від всього майна подружжя, позивачу за первісним позовом [PERSON] 47,99365 % від усього майна подружжя. Таким чином, на підставі викладеного,

Outcome: partial