Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

20 травня 2019 року позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Альтбанк», [PERSON] , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання недійсним договору поруки. Позивач в обґрунтування позову вказав, що 23.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «БАНК КІПРУ» (правонаступником якого є ПАТ «Неос Банк», який в подальшому перейменований на «Альтбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №44-705/2012 про надання останньому кредиту в розмірі 910500,00 грн. В забезпечення виконання обов`язків позичальника за вказаним кредитним договором нібито між позивачем і ПАТ «БАНК КІПРУ» був укладений договір поруки №44-705/2012-П2 від 23.05.2012 р. Позивач стверджує, що зазначеного договору поруки він не підписував і взагалі не знав, що був поручителем, а про існування цього договору він дізнався в лютому 2017 року після ознайомлення в апеляційному суді Запорізької області з матеріалами справи №333/1047/15-ц за апеляційною скаргою [PERSON] на заочне рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 10.12.2015 р., яким з нього було стягнуто на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за договором поруки. Позивач зазначає, що не приймав участі у розгляді вказаної справи, оскільки не отримав жодної судової повістки, не знав про розгляд справи і прийняття судом рішення. Під час ознайомлення з матеріалами справи №333/1047/15-ц в апеляційному суді ознайомився з копією договору поруки №44-705/2012-П2 від 23.05.2012 року, підписи на якому від його імені як поручителя йому не належать. Тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та на підставі ч.3 ст.203, ст.215 ЦК України просить визнати договір поруки недійсним. Ухвалою судді Фунжий О.А. від 22 травня 2019 року позов було залишено без руху, позивачеві надано строк для усунення недоліків позовної заяви. 07 червня 2019 року до суду надійшла уточнена позовна заява, якою недоліки були усунуті позивачем. Ухвалою від 19 червня 2019 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначене перше судове засідання. 10 липня 2019 року третя особа надала пояснення, у яких просила в задоволенні позову відмовити посилаючись на відсутність доказів на підтвердження наявності обставин, що тягнуть визнання угоди недійсною і пропуск позивачем строку позовної давності. 19 серпня 2019 року від позивача надійшли заперечення на пояснення третьої особи, згідно яких позивач не погоджується з доводами третьої особи. 21 серпня 2019 року позивачем було подано клопотання про витребування доказів: оригіналу договору поруки №44-705/2012-П2 від 23.05.2012, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Кіпру», [PERSON] і [PERSON] , мотивуючи його необхідністю подання даного документу для проведення почеркознавчої експертизи з метою встановлення справжності підпису позивачі у цьому договорі. Одночасно з клопотанням про витребування доказів позивач подав до суду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи його підпису у вказаному договорі поруки. Ухвалою суду від 21.08.2019 року клопотання позивача про витребування доказів було задоволено, суд зобов`язав Товариство з обмеженою відповідальності «Кредитні ініціативи», Публічне акціонерне товариство «Альтбанк» в строк до 01.10.2019 року направити до Комунарського районного суду оригінал вказаного договору поруки. 10 вересня 2019 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» надійшли витребувані ухвалою суду від 21.08.2019 року документи. Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено. Призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: «Чи виконано підпис на договорі поруки №44-705/2012-П2 від 23 травня 2012 р., укладеному між Публічним акціонерним товариством «Банк Кіпру», [PERSON] , [PERSON] , від імені [PERSON] саме [PERSON] ?». Проведення експертизи доручено Миколаївському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 02 грудня 2019 року до суду надійшло клопотання судового експерта про уточнення питання, яке поставлено на вирішення експертизи. Ухвалою суду від 03 грудня 2019 року клопотання судового експерта задоволено, поставлене на вирішення експертизи питання викладено в наступній редакції: «Чи виконано підписи на договорі поруки №44-705/2012-П2 від 23 травня 2012 р., укладеному між Публічним акціонерним товариством «Банк Кіпру», [PERSON] , [PERSON] , у графі «Від імені Поручителя:» на кожній сторінці договору внизу; також на сторінці 6 договору у розділі 8. РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН Поручитель перед словами / [PERSON] /; також на сторінці 6 договору у графі «Я, [PERSON] отримав оригінал цього Договору поруки. 23 травня 2012 р. перед словами / [PERSON] / від імені [PERSON] саме [PERSON] ?». Крім того, суд зазначив в ухвалі які документи направляються судом для проведення експертизи в експертну установу. 23 грудня 2019 року до суду надійшов висновок судового експерта. Ухвалою суду від 23 грудня 2019 року провадження у справі поновлено, судове засідання призначене на 24 лютого 2020 р. Ухвалою суду від 24 лютого 2020 року судове засідання відкладено на 14 квітня 2020 року у зв`язку з поданим про це клопотанням представника третьої особи з огляду на його відрядження і неможливість своєчасного прибуття до суду. 24 лютого 2020 року позивачем подана заява про поновлення строку на звернення до суду, в якій позивач просить поновити йому строк на звернення до суду з позовом про визнання недійсним договору поруки №44-705/2012-П2 від 23.05.2012 року. Крім того, позивачем подана заява, згідно якої він уточнює заяву про поновлення строку на звернення до суду і просить суд визнати поважними причини пропуску ним строку позовної давності та поновити пропущений строк з підстав, зазначених в заяві. Ухвалою суду від 14 квітня 2020 року судове засідання відкладено на 02 червня 2020 року у зв`язку з поданим про це клопотанням представника третьої особи, який посилається на запровадження карантину на території України. 05 червня 2020 року на підставі розпорядження №83-к керівника апарату суду щодо повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку з прийняттям 04.06.2020 року Вищою радою правосуддя рішення про звільнення [PERSON] з посади судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя у відставку справа розподілена в провадження судді Михайловій А.В. Ухвалою суду від 09 червня 2020 року справу прийнято до провадження суддею Михайловою А.В., відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 17 серпня 2020 р. Ухвалою суду від 17 серпня 2020 року у зв`язку з поданням третьою особою клопотання про відкладення розгляду справи і позивачем клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції судове засідання призначене на 28 вересня 2020 року в режимі відеоконференції. 28 вересня 2020 року від позивача надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи в якості доказу висновку експерта №19-1243 від 17.12.2019 р. судово-почеркознавчої експертизи та заяви про поновлення строку позовної давності. Крім того, 28 вересня 2020 року до суду надійшла заява третьої особи про процесуальне правонаступництво, в якій посилаючись на те, що ТОВ «Кредитні ініціативи» є правонаступником ПАТ «Альтбанк» просить суд залучити ТОВ «Кредитні ініціативи» до участі у справі в якості процесуального правонаступника ПАТ «Альтбанк». Одночасно представником третьої особи подано клопотання про відкладення розгляду справи, згідно якого третя особа просить суд провести підготовче судове засідання за відсутності представника ТОВ «Кредитні ініціативи» у зв`язку з перебуванням у службовому відрядженні та призначити справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 28 вересня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 05 листопада 2020 року. 05 листопада 2020 року третя особа надала письмові пояснення, в яких зауважує, що ТОВ «Кредитні ініціативи» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Альтбанк», тому вважає що позов пред`явлено до неналежного відповідача. Крім того, посилаючись на судові рішення у справах №756/2413/17, №317/1579/18, №333/1047/15, вказує про встановлення факту укладання кредитного договору та договору іпотеки, договору відступлення права вимоги за іпотечним договором. Одночасно представником третьої особи подано клопотання, згідно якого просить суд провести судове засідання за відсутності представника ТОВ «Кредитні ініціативи» та відмовити в задоволенні позову. У зв`язку із цим та наявністю клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції ухвалою суду від 05 листопада 2020 року судове засідання призначене на 17 грудня 2020 року. 15 грудня 2020 року третя особа подала клопотання про проведення судового засідання без участі представника ТОВ «Кредитні ініціативи», а у випадку неможливості розгляду справи за відсутності представника, недостатності наданих доказів або надходження клопотань відкласти розгляд справи. Ухвалою суду від 17 грудня 2020 року судове засідання призначене на 27 січня 2021 року. 26 січня 2021 року третьою особою подано клопотання про проведення судового засідання без участі представника ТОВ «Кредитні ініціативи». Ухвалою суду від 27 січня 2021 року розгляд справи відкладено на 03 березня 2021 року, визнано обов`язковою явку до судового засідання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». В судовому засіданні 03 березня 2021 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, суд зобов`язав представника ТОВ «Кредитні ініціативи» надати докази на підтвердження правонаступництва, у зв`язку із чим розгляд справи відкладено на 30 березня 2021 року. 09 березня 2021 року представником третьої особи надано копію постанови Запорізького апеляційного суду від 23.09.2020 року у справі №333/1047/15 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. 29 березня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання позивача, в якому він просить залучити в якості співвідповідача у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Ухвалою суду від 30 березня 2021 року клопотання позивача про залучення в якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задоволено. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву, судове засідання призначене на 18 травня 2021 року. 16 квітня 2021 року на адресу суду надійшов відзив відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» на позовну заяву, згідно якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на встановлення іншими судовими рішеннями у справах №756/2413/17, №317/1579/18, №333/1047/15 фактів укладання кредитного договору і договору поруки, на відсутність в матеріалах позовної заяви жодного доказу, що договір поруки не укладався та не відповідав внутрішній волі позивача, а також на пропуск позивачем строку позовної давності. 17 травня 2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує на безпідставність посилання відповідачем на судові рішення в інших справах та на наявність в матеріалах справи висновку судово-почеркознавчої експертизи на підтвердження того, що підписи в договорів від його імені виконані не ним, а невідомою особою. Крім того, зазначає про поважність причин пропуску строку позовної давності. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява позивача про розгляд справи без його участі за наявними в справі матеріалами. Відповідачі Публічне акціонерне товариство «Альтбанк» і [PERSON] будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, однак в матеріалах справи наявні клопотання представника відповідача про проведення судового засідання за відсутності представника ТОВ «Кредитні ініціативи». Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 23 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Кіпру», [PERSON] (Поручитель) та [PERSON] (Позичальник) укладено договір поруки №44-705/2012-П2, відповідно до п.п.1.1 якого Поручитель зобов`язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за порушення Позичальником зобов`язань, що випливають з Кредитного договору №44-705/2012 від 23 травня 2012 року, укладеного між Кредитором та Позичальником. Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені, частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. За ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Частиною 1 статті 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. З висновку експерта №19-1243 судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи №333/2808/19 (провадження №2/333/1639/19), складеного 17.12.2019 року судовим експертом Миколаївського відділення ОНДІСЕ Осипчук А.В. вбачається, що підписи на договорі поруки №44-705/2012-П2 від 23 травня 2012 р., укладеному між Публічним акціонерним товариством «Банк Кіпру», [PERSON] , [PERSON] , у графі «Від імені Поручителя» на кожні сторінці договору внизу; також на сторінці 6 договору у розділі 8. РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН Поручитель перед словами / [PERSON] /; також на сторінці 6 договору у графі «Я, [PERSON] отримав оригінал цього Договору поруки. 23 травня 2012 р. перед словами / [PERSON] / виконані не самим [PERSON] , а іншою особою. Сторонами під час розгляду справи не спростовувався зазначений висновок, не надавались посилань щодо його необґрунтованості, не заявлялись жодні клопотання щодо допиту експерта, призначення додаткової чи повторної експертизи, за наслідком чого суд приймає вказаний висновок в якості належного і допустимого доказу по справі. Враховуючи наведені обставини та положення закону, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про відсутність його волевиявлення на укладання 23 травня 2012 року договору поруки №44-705/2012-П2 з Публічним акціонерним товариством «Банк Кіпру» та [PERSON] . В п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику визнання правочинів недійсними" зазначено, що суд встановивши, що спірний договір, який за формою і змістом відповідає вимогам закону, але підтверджено, що одна сторона не підписувала, визнає цей договір недійсним за нормами ст. ст. 203, 2015 ЦК України (підписання договору особою, яка не має на це повноваження та відсутність волевиявлення). Щодо застосування строку позовної давності. Частинами 1, 5 статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Згідно ч.5 ст.267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. З висновку експерта №19-1243 судово-почеркознавчої експертизи вбачається, що позивач не підписував спірного договору поруки, а отже, не міг знати про його існування но момент укладення договору. Позивач пояснив в заяві про поновлення строків і у відповіді на відзив, що дізнався про існування договору поруки в травні 2016 року з отриманого ним листа Апеляційного суду Запорозької області, в якому повідомлялося про оскарження рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 10.12.2015 р. по справі №333/1047/15-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що позивач 07.06.2016 року видав нотаріальну довіреність, якою уповноважив [PERSON] представляти його інтереси в судах. На підставі цієї довіреності представником було подано до апеляційного суду Запорізької області заяву від 14.06.2016 р. про ознайомлення з матеріалами справи №333/1047/15-ц і отримано копію спірного договору поруки. Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що позивач довідався про укладання договору поруки раніше травня 2016 року. Посилання на направлення 21.03.2014 року на адресу поручителя поштової вимоги про усунення порушень не заслуговують на увагу, оскільки з копії цього документу, який наданий стороною відповідача, вбачається, що її направлено за адресою місця реєстрації позивача: [ADDRESS] , в той час як згідно наданих позивачем документів він фактично проживав за іншою адресою: [ADDRESS] . Крім того, на поштовому повідомленні про вручення зазначеного поштового відправлення відсутній підпис позивача про його отримання, а згідно наданого протоколу опитування адвокатом особи вбачається, що всю кореспонденцію від ТОВ «Кредитні ініціативи» отримував [PERSON] , батько позивача. Таким чином, надані позивачем пояснення та письмові докази відповідачем не спростовані, їх неналежність та недопустимість не встановлено. За таких обставин, суд вбачає наявність поважних причин пропущення позивачем строку позовної давності та вважає за необхідне поновити цей строк. При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини при застосуванні положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16.12.92). У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини" зазначено правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved