Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про захист авторського права, посилаючись на те, що 10.07.2013 р. в належному ТОВ «ДЖАЯ» магазині «Мегамаркет» за адресою: м.Київ, вул.Сурікова, б.3 проводився продаж набору дитячого посуду в картонній упаковці під назвою «Набір дитячий». В набір входить: тарілка десертна, тарілка супова, чашка. На посуді містяться малюнки, на яких без дозволу ТОВ «Маша и Медведь» як правовласника зображені об»єкти інтелектуальної власності, а саме персонажі «Маша» та «Медведь» з аудіовізуального твору, мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь». Даний товар є контрафактним в силу однозначної ідентифікації для покупців такого набору із персонажем «Маша» та персонажем «Медведь», які є частинами аудіовізуального твору. На кожному елементі товару використано три кольорові малюнки на яких зображена оригінальна назва твору, а саме «Маша и Медведь», проте ні імені автора персонажів, ні знаку авторського права на аудіовізуальний твір не використано в структурі товару. Продаж фальсифікованого товару підтверджується касовим чеком від 10.07.2013 р. в якому зазначено: інформація про продавця - ТОВ «ДЖАЯ», місце продажу - магазин м.Київ, вул.Сурикова, б.3-а, ІПН - 383541126584. Інформація про реалізований товар - «Набір Україна дитячий 3 пр». Вартість товару - 54,77 грн. [PERSON] своєю творчею працею створив головні персонажі аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь». Цей мультфільм оприлюднено на російському телебаченні у 2009 р. Згідно ст.14 Закону України «Про авторське право і суміжні права», автор має право вимагати визнання свого авторства шляхом зазначення належним чином імені автора на творі і його примірниках і за будь-якого публічного використання твору, якщо це практично можливо, а також вимагати збереження цілісності твору і протидіяти будь-якому перекрученню, спотворенню чи іншій зміні твору або будь-якому посяганню на твір, що може зашкодити честі і репутації автора. Відповідач в свою чергу порушив права автора шляхом розповсюдження контрафактних примірників твору, а саме реалізовував набір дитячого посуду в упаковці з малюнками, в структурі яких використано зображення персонажу «Маша» та назва твору «Маша и Медведь», згідно п.б, ч.1 ст.50 Закону України «Про авторське право і суміжні права». [PERSON] передав ТОВ «Маша і Медведь» виключні майнові права на художні твори (зображення головних персонажів аудіовізуального твору) «Маша» і «Медведь», що підтверджується Ліцензійним договором № ЛД -1/2010 від 08.06.2010 р. У автора залишилися тільки немайнові авторські права на твір і автор має право поновлювати свої немайнові авторські права, а також стягувати моральну шкоду. Позивач оцінює моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що в графі фіскального чеку № 5851 «найменування товару (послуги)» вказано наступне «Набір Україна дитячий 3 пр». Відповідний чек не може бути належним доказом по справі, який би свідчив про використання відповідачем персонажів мультиплікаційного серіалу «Маша і Медведь», оскільки між фіскальним чеком та фотографіями, доданими до позовної заяви, відсутній будь-який взаємозв»язок. Фіскальний чек не підтверджує того факту, що реалізований відповідачем за таким чеком товар є тарілкою десертною, тарілкою суповою і чашкою із зображенням персонажів аудіовізуального твору «Маша и Медведь». Твердження позивача про продаж йому відповідачем фальсифікованого товару за фіскальним чеком № 5851 є необґрунтованим. У відповідності до п.27 ч.1 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів» фальсифікована продукція - продукція виготовлена з порушенням технології або неправомірним використанням знака для товарів та послуг, чи копіюванням форми, упаковки, зовнішнього оформлення, а так само неправомірним відтворенням товару іншої особи. Фотографічні зображення, долучені до позовної заяви не свідчать про неправомірне використання відповідачем будь-яких знаків для товарі та послуг. Відповідач не обґрунтував вимоги щодо стягнення моральної шкоди, не надав доказів наявності будь-яких наслідків, які привели до моральних страждань та були спричинені діями відповідача. Позивач не обґрунтував з чого він виходив оцінюючи свої моральні страждання в розмірі 10000 грн. Представник 3-ї особи підтримав позовні вимоги та пояснив, що [PERSON] своєю творчею працею створив головні персонажі аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь». [PERSON] передав ТОВ «Маша і Медведь» виключні майнові права на художні твори (зображення головних персонажів аудіовізуального твору) «Маша» і «Медведь», що підтверджується Ліцензійним договором № ЛД -1/2010 від 08.06.2010 р. Відповідач порушив авторські права позивача, просив задовольнити позовні вимоги. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відпвідача, 3-ї особи, свідка, дослідивши матеріали справи справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно із ст.11 Закону України «Про авторське право та суміжні права», первинним суб"єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору. Суб"єкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються право автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах. Російським авторським товариством [PERSON] видано свідоцтво № 13631 від 22.04.2008 р. про реєстрацію результату інтелектуальної діяльності - малюнки персонажів до анімаційного дитячого серіалу під назвою «Маша», «Медведь», автором яких, по його власній заяві, є [PERSON]. 08.06.2010 р. між Товариством з обмеженою діяльністю «Маша і Медведь» та [PERSON] укладено Ліцензійний договір № ЛД -1/2010. Відповідно до умов договору [PERSON], який володіє виключним правом використання створених його особистою творчею працею малюнків «Маша и Медведь», які використовуються при створенні персонажів аудіовізуального твору - анімаційного серіалу «Маша и Медведь» надав ТОВ «Маша и Медведь» за винагороду право використання зображень вказаних персонажів в установлених договором межах, на умовах виключеної ліцензії. Відповідно до ст. 423 ЦК України особистими немайновими правами інтелектуальної власності є: право на визнання людини творцем (автором, виконавцем, винахідником тощо) об"єкта права інтелектуальної власності, право перешкоджати будь-якому посяганню на право інтелектуальної власності, здатному завдати шкоди честі чи репутації творця об"єкта права інтелектуальної власності, інші особисті немайнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Відповідно до ст. 424 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності є: право на використання об"єкта права інтелектуальної власності, виключне право використання об"єкта права інтелектуальної власності, виключне право перешкоджати неправомірному використанню об"єкта інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання, інші майнові права інтелектуальної власності встановлені законом. Статтею 438, 439 ЦК України передбачено, що автору твору належать особисті немайнові права, встановлені ст.423 Кодексу, а також право вимагати зазначення свого імені у зв»язку з використанням твору, якщо це практично можливо, забороняти зазначення свого імені у зв»язку з використання твору, обирати псевдонім у зв»язку з використанням твору, на недоторканість твору. Автор має право протидіяти будь-якому перекрученню, спотворенню або іншій зміні твору чи будь-якому іншому посяганню на твір, що може зашкодити честі та репутації автора, а також супроводженню твору без його згоди ілюстраціями, передмовами, післямовами, коментарями тощо. Статтею 14 Закону України «Про авторське право та суміжні права» визначено, що автору належать такі особисті немайнові права: 1) вимагати визнання свого авторства шляхом зазначення належним чином імені автора на творі і його примірниках і за будь-якого публічного використання твору, якщо це практично можливо; 2) забороняти під час публічного використання твору згадування свого імені, якщо він як автор твору бажає залишитись анонімом; 3) вибирати псевдонім, зазначати і вимагати зазначення псевдоніма замість справжнього імені автора на творі і його примірниках і під час будь-якого його публічного використання; 4) вимагати збереження цілісності твору і протидіяти будь-якому перекрученню, спотворенню чи іншій зміні твору або будь-якому іншому посяганню на твір, що може зашкодити честі і репутації автора. На підтвердження використання відповідачем персонажів «Маша» та «Медведь» надано копію фіскального чеку. В графі фіскального чеку № 5851 «найменування товару (послуги)» вказано наступне «Набір Україна дитячий 3 пр». Фіскальний чек № 5851 не підтверджує, що відповідачем реалізовувався посуд з зображенням персонажів «Маша» та «Медведь». В судовому засіданні не надано оригінал фіскального чеку. Суд відноситься критично до пояснень свідка [PERSON], що ним придбано в магазині «Мегамаркет» 10.07.2013 р. набір дитячого посуду з зображеннями персонажів «Маша та «Медведь», оскільки свідок перебуває в дружніх стосунках з представником позивача та не є експертом в сфері інтелектуальної власності та не може стверджувати, що саме малюнки, автором яких позивач, зображені на посуді. В судовому засіданні представник позивача та 3-ї особи відмовились від проведення судової експертизи об»єктів інтелектуальної власності. Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено в судовому засіданні, що на посуді відтворено малюнки персонажів «Маша» та «Медведь», які використовуються при створенні персонажів аудіовізуального твору - анімаційного серіалу «Маша и Медведь». Також позивачем не доведено, що відповідачем порушені немайнові права, шляхом перекручення, спотворення або іншій зміні твору чи будь-якому іншому посяганню на твір. В позовній заяві позивач просить поновити порушені відповідачем права шляхом заборони ТОВ «ДЖАЯ» проводити реалізацію фальсифікованого товару в мережі магазинів «Мегамеркет». Відповідно до ст. 424 ЦК України майновими правами є право перешкоджати неправомірному використанню об»єкта інтелектуальної власності. Відповідно до ліцензійного договору № ЛД -1/2010 від 08.06.2010 р. позивач свої майнові права передав ТОВ «ДЖАЯ». Суд приходить до висновку, що позовні вимоги про поновлення авторських прав [PERSON] шляхом заборони ТОВ «ДЖАЯ» проводити реалізацію фальсифікованого товару в мережі магазинів «Мегамаркет» необґрунтовані та не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які фізична особа зазначала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Цивільне законодавство встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за завдання моральної шкоди настає за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв»язку та вини завдавача. При цьому треба враховувати, чим підтверджується факт завдання особі моральної шкоди, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вона завдана, в якій грошовій формі чи в якій матеріальній формі особа оцінює завдану їй шкоду та з чого вона при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В позові позивач лише послався на спричинення йому моральної шкоди, яку обґрунтував душевними стражданнями, яких він зазнав у зв»язку з порушенням його прав. Проте, належних доказів дійсного спричинення моральної шкоди та причинно-наслідкового зв»язку з діями відповідача не надав, адже й, навіть у випадку здійснення відповідачем порушення прав позивача, сам факт порушення не може бути достатнім доказом завдання моральної шкоди. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову і в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не надано суду доказів, які підтверджують факт заподіяння йому моральних страждань або втрат немайнового характеру. Позивач не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому у позові слід відмовити.

Outcome: dismissed