Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

У квітні 2021 року АТ "Універсал Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 07.06.2018 року [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг "Monobank", у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 07.06.2018 року, яка є підтвердженням укладення договору. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Оскільки [PERSON] не виконував належним чином свої зобов`язання, станом на 22.12.2020 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 23703 грн. 16 коп., в тому числі: заборгованість за наданим кредитом (за тілом кредиту) - 11997 грн. 01 коп., заборгованість за пенею та комісією - 11706 грн. 15 коп. Просить стягнути з [PERSON] на користь АТ "Універсал Банк" заборгованість за Договором про надання банківських послуг "Monobank" від 07.06.2018 року в розмірі 23703 грн. 16 коп. та судові витрати у виді судового збору в сумі 2270 грн. 00 коп. Відповідач [PERSON] надав суду відзив на позов. Вказав, що жодного належного та допустимого доказу видачі кредитних коштів у заявленому розмірі та їх погашення позивач не надав, а розрахунок заборгованості не може вважатись доказом цих обставин, оскільки не є первинним бухгалтерським документом. Вважає, що позовні вимоги в частині стягнення відсотків, комісії та пені є безпідставними та необґрунтованими. Позивач обґрунтовуючи право вимоги посилається на Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, розміщенв на сайті, як невід`ємну частину договору, але з матеріалів справи не вбачається, що саме з ними відповідач ознайомився і погодився, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків, пені та комісії, а застосування до правовідносин положень ч. 1 ст. 634 ЦК України є безпідставним, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщенні на офіційному сайті позивача, змінювалися АТ "Універсал Банк". Посилання банку на те, що згідно п.п. 5.23 п. 5 розділу ІІ Умов, кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості, є безпідставними; позивач нараховує комісію та пеню накопичувальним підсумком, що взагалі позбавляє можливості перевірки підстав та правильності розрахунків. У анкеті-заяві вказані положення щодо штрафних санкцій та комісії взагалі відсутні, позивач належним чином не обґрунтував свої вимоги у цій частині. Просив застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності, відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] комісії та пені накопичувальним підсумком у розмірі 11706 грн. 15 коп. у зв`язку із недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог, в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту поклався на розсуд суду, з врахуванням доводів, викладених у даному відзиві. Представником позивача АТ "Універсал Банк" Мєшнік К.І. подано відповідь на відзив, в якій вказує що відповідно до п. 3 Анкети-заяви від 07.06.2018 року підписанням договору Боржник підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами наданім банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, згідно вимог чинного законодавства та отримав їх примірники у мобільному додатку, підтвердив, що в вказані документи зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Саме в Умовах та Тарифах зазначена процентна ставка, пеня, комісія (пункт 8.1. Тарифів). Договір є обов`язковим для виконання. Відсутність підпису боржника на паперовому екземплярі Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", Тарифів за карткою Monobank, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорті споживчого кредиту "Карта monobank" не свідчить про неукладення договору про споживчий кредит. У банку використовується електронний договір та застосування електронного цифрового підпису. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом за адресою, зазначеною клієнтом. Боржник висловив свою, згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному додатку "monobank" шляхом застосування клієнтом та Банком електронного цифрового підпису. Проведення будь-яких операцій без такого підтвердження не є можливим. У цивільному праві діє презумпція вини, тобто боржник зобов`язаний довести належне виконання зобов`язань за первинними документами, проте таких доказів не надає. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржника складає 15000 грн., відповідно до п. 3 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг підписанням договору Боржник беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку збільшувати/зменшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Баланс на початок періоду складає 15000 грн., баланс на кінець періоду складає - (мінус) 8703 грн. 16 коп., загальна сума заборгованості - 23703 грн. 16 коп. й вона складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 15000 грн. та суми овердрафту - 8703 грн. 16 коп., який виник наступним чином: якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці; при цьому Банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості. Відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати. Відповідачем здійснено поповнення рахунку на суму 13975 грн., а витрати становлять 37678 грн. 16 коп., отже, сума кредитних коштів, котрі не повернуті банку становить 37678 грн. 16 коп. - 13975 грн. 00 коп. = 23703 грн. 16 коп., цю суму банк просить стягнути з відповідача. Зазначила, що відповідачем пропущений строк для подання відзиву, оскільки ухвала про відкриття провадження була отримана 11.06.2021 року, а відзив датований 29.06.2021 року, тобто сплинуло 18 календарних днів. Фактично правова допомога була надана відповідачу у написанні відзиву, адвокат відповідача бере участь в подібних процесах, має розроблені зразки документів, а отже робота полягає в тому, щоб просто змінити найменування клієнта і відправити конверт правильному адресату. Вважає зазначені відповідачем витрати на правову допомогу необґрунтованими і такими, що подані разом з відзивом з порушенням строків, встановлених судом. Просила відмовити в прийнятті відзиву та відшкодуванні витрат на правову допомогу, задовольнити позовні вимоги, залишити без розгляду документи відповідача, подані після закінчення процесуальних строків. Оцінюючи доводи представника позивача про пропуск відповідачем строку на подання відзиву на позов, встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження, суд бере до уваги, що вказану ухвали відповідач [PERSON] отримав 11.06.2021 року, що підтверджується роздруківкою з сайту АТ "Укрпошта" щодо руху кореспонденції за пошуковим ідентифікатором 3602201983730, відповіднло строк на подання відзиву закінчився 25.06.2021 року, тобто у неділю, відзив на позов направлений ним на адресу позивача та поданий до суду в перший робочий день після цього - 29.06.2021 року. А тому суд приходить до висновку, що відзив на позов поданий відповідачем з дотриманням встановлених строків, а відтак має бути врахований при вирішенні спору. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучи повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, доручив представляти свої інтереси ПП "Адвокатське бюро Юрія Сліпченка" в особі адвокатів Сліпченка Ю.А. та Голяніщева Д.Ю. Представник відповідача адвокат Голяніщев Д.Ю. не з`явився в судове засідання, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що проти задоволення позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, а відповідач - заперечення проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в жовтні 2017 року в АТ "Універсал Банк" стала доступною послуга "monobank", в рамках якої відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки "monobank". Після перевірки кредитної історії на платіжних картках "monobank" за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. 07.06.2018 року [PERSON] та представник ПАТ "Універсал Банк" підписали Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, на підставі якої відповідачу надано можливість користуватись банківською послугою "monobank". Згідно змісту Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідач просив відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Проставлянням, власноруч, свого підпису під цією анкетою-заявою він: підтвердив, що надані ним документи є чинними (дійсними) та наведені вище їх копії відповідають оригіналу. Він погоджується з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього договору підтверджує, що знайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірник у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім того, він беззастережно погоджується, з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується, з тим, що про зміни доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Зі змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національні та іноземній валютах ознайомлений, вимоги цієї Інструкції для нього є обов`язкові. Йому відомо, що вказаний в цій Анкеті-заяві поточний рахунок, забороняється використовувати для здійснення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності. Підтверджує і засвідчує, що вся інформація та/або документи, надані ним Банку, в тому числі через мобільний додаток, є повною і достатньою у всіх відношеннях, і він зобов`язується повідомляти Банк про будь-які зміни в цій інформації, що можуть статися, не пізніше, ніж через 3 банківські дні від настання таких змін. Просить вважати зразок його власноручного підпису або його аналогу (в тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку. Засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 02А31Е2566947ВА27F787738F15EA45CA9AB472E9C17EC97F8E6540D263B847647, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом його власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або Банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису. Підтверджує те, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису. Надає згоду та доручає ПАТ "Універсал Банк" здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків відкритих у ПАТ "Універсал Банк" без додаткових його розпоряджень для погашення будь-яких інших його грошових зобов`язань перед ПАТ "Універсал Банк", що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та ПАТ "Універсал Банк". Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Статтею 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредитну картку, на яку зарахований кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як встановлено в ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. В ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. За замістом норми ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що 07.06.2018 року між АТ "Універсал Банк" та [PERSON] укладений договір, на підставі якого відповідачу 07.06.2018 року відкрито картковий рахунок, видано кредитну картку, на яку нараховано кошти в межах кредитного ліміту, тобто надано кредит. Договір укладений шляхом подання відповідачем до установи Банку заяви про надання кредитних коштів, пропозиція прийнята Банком, що підтверджується підписом уповноваженого представника на вказаній вище заяві від 07.06.2018 року. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, а сама угода укладена з дотриманням вимог ЦК України, Закону України "Про банки і банківську діяльність", Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні". Зміст розрахунку заборгованості [PERSON] за період з 07.06.2018 по 22.12.2020 року, наданого суду позивачем разом з позовом, а також виписки про рух коштів по картці [PERSON] від 06.07.2021 року, наданий позивачем разом з відповіддю на відзив, свідчить про те, що відповідач користувався платіжною карткою, наявними на ній коштами, періодично здійснював їх погашення, тим самим визнавав факт існування договірних зобов`язань перед АТ "Універсал Банк" в рамках банківської послуги "monobank". Враховуючи викладене, суд вважає доведеним існування між сторонами по справі договірних зобов`язань. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] , наданого АТ "Універсал Банк", відповідач користувався коштами кредитного ліміту, який у встановленому договором порядку та строки не погасив, в результаті чого станом на 22.12.2020 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 23703 грн. 16 коп., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 11997 грн. 01 коп., заборгованість за пенею та комісією - 11706 грн. 15 коп. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ "Універсал Банк" не повернуті, позовні вимоги АТ "Універсал Банк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, що складається з тіла кредиту, є обґрунтованими, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. При цьому, вирішуючи позовні вимоги в цій частині, суд враховує саме дані про розмір заборгованості за тілом кредиту, що визначений позивачем у повній заяві та відповідає даним, наведеним у розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] приєднаному до позову. Як визначено в ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Предметом позовних вимог, відповідно до змісту позовної заяви АТ "Універсал Банк" є заборгованість [PERSON] за кредитним договором у загальному розмірі 23703 грн. 16 коп., що складається з тіла кредиту в сумі 11997 грн. 01 коп., та заборгованість за пенею та комісією у розмірі 11706 грн. 15 коп. Натомість у відповіді на відзив представник позивача АТ "Універсал Банк" наводить обчислення суми боргу, які не узгоджуються з даними, викладеними у позовній заяві, та стверджує про те, що сума у розмірі 23703 грн. 16 коп. становить різницю між витратами позичальника по картковому рахунку в загальній сумі 37678 грн. 16 коп. та сумою, яку він вніс на картку в рахунок погашення боргу 13975 грн. 00 коп. При цьому, очевидно, що з заявою відповідно до вимог ч. 2, ч. 3 ст. 49 ЦПК України позивач не звертався, відповідь на відзив не може бути визнана заявою про зміну підстав та предмету позову, чи зміну розміру позовних вимог. Відтак, оскільки суд дійшов переконливого висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ "Універсал Банк" щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту, вирішуючи позовні вимоги в межах та з підстав, визначених у позовній заяві, вважає, що з відповідача [PERSON] підлягають стягненню кошти в сумі 11997 грн. 01 коп. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача пені та комісії в сумі 11706 грн. 15 коп., суд виходить з наступного. Як встановлено в ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, суд знаходить безпідставними обґрунтування позовних вимог представника позивача, наведені у відповіді на відзив, відповідно до яких заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 15000 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці) - 8703 грн. 16 коп., оскільки дані твердження суперечать розрахунку заборгованості та змісту позовних вимог, наведених у позовній заяві, й не підтверджуються жодними об`єктивними належними та достовірними доказами Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зміна предмету та підстав позовних вимог шляхом подачі відповіді на відзив не передбачена чинним законодавством, тоді як відповідна заява в порядку ст. 49 ЦК України позивачем суду не подавалась. Відповідно до частини першої ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "Універсал Банк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) стягнути пеню та комісію. У заяві позичальника від 07 червня 2018 року розмір пені та комісії невизначений, порядок та підстави їх нарахування не відображено. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" з додатками як частини спірного договору. На підтвердження обґрунтованості позовних вимог суду надані позивачем Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" разом з Тарифами, без зазначення дати формування та період дії редакції вказаного документу. Поряд з цим, жодних доказів того, що Банк повідомляв відповідача саме про ці умови кредитування через додаток "monobank" при укладенні кредитного договору, позивачем суду не надано, та в ході судового розгляду справи не встановлено. При цьому, згідно з частиною четвертою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинне здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати пені та комісії. Враховуючи вище викладене, суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача пені та комісії у розмірі 11706 грн. 15 коп. у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві від 07 червня 2018 року й ненадання позивачем суду жодних інших належних і допустимих доказів на підтвердження того факту, що відповідач при укладенні договору брав на себе обов`язок зі сплати пені та комісії, щодо їх розміру, підстав та порядку нарахування. Вирішуючи клопотання відповідача про застосування строку позовної давності при вирішенні спору, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст. ст. 257, 264 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Відповідно до ст. 261 ЦК України, за загальним правилом перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливість реалізації свого права в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Як вбачається з виписки про рух коштів по картці від 06.07.2021 року, відповідач [PERSON] періодично здійснював погашення заборгованості, вносив кошти на картковий рахунок, в тому числі сплатив кошти в сумі 3000 грн. 00 коп. 22.10.2019 року, в сумі 1500 грн. 00 коп. - 26.11.2019 року, а також 26.12.2019 року через термінал ІВОХ вніс 2600 грн. 00 коп. Таким чином, відповідач періодично вчиняв дії, що свідчать про визнання ним боргових зобов`язань перед позивачем, які переривають перебіг позовної давності. При цьому, АТ "Універсал Банк" звернулося до суду з позовом, який вирішується в даному провадженні, 29.04.2021 року тобто в межах трирічного строку позовної давності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню. З огляду на вищезазначене, виходячи з принципу диспозитивності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту - 11997 грн. 01 коп. є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню, при цьому не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про стягнення пені та комісії в розмірі 11706 грн. 15 коп. у зв`язку з недоведеністю обґрунтованості вказаних позовних вимог. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені ним при зверненні до суду, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Вирішуючи питання про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження факту понесення витрат на правову допомогу позивачем надано суду копію договору про надання правової допомоги б/н від 23.06.2021 року, укладеного між [PERSON] та ПП "Адвокатське бюро Юрія Сліпченка" в особі директора Сліпченка Ю.А., відповідно до п. 5.1, 5.2 якого клієнт сплачує на поточний рахунок адвокатського бюро гонорар відповідно до кількості витраченого адвокатом часу на ведення справи, виходячи із ставки у розмірі 1000 грн. за годину роботи адвоката, однак загальний розмір гонорару не буде перевищувати 2000 грн. за проведення консультацій, підготування процесуальних документів (у тому числі вивчення документів, аналіз нормативно-правових актів, аналіз судової практики, визначення правових позицій, складання відзиву на позовну заяву, оформлення додатків до позовної заяви) та представництво клієнта у суді. Клієнт сплачує адвокатському бюро гонорар на підставі цього договору та звіту про роботу адвоката над завданням клієнта на протязі трьох робочих днів з моменту надання адвокатським бюро клієнту звіту про роботу адвоката над завданням клієнта. Як вбачається із звіту про роботу адвоката над завданням клієнта станом на 24.06.2021 року, складеним ПП "Адвокатське бюро Юрія Сліпченка", адвокатами Сліпченко Ю.А. та Голяніщевим Д.Ю. 23.06.2021 року проведено консультацію щодо справи № 553/1019/21 за позовом АТ "Універсал Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, витрачено 0,5 год. - 500 грн., з 23.06.2021 року по 24.06.2021 року на підготовку відзиву на позовну заяву АТ "Універсал Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в Ленінському районному суді м. Полтави у справі № 553/1019/21, витрачено 1,5 год. (у тому числі: вивчення документів, наданих клієнтом та аналіз нормативно-правових актів - 0,25 год., аналіз судової практики та вивчення правових позицій - 0,25 год., складення відзиву - 1 год.) - 1500 грн. Всього виконано робіт на суму 2000 грн. Згідно квитанції № 73_5 від 24.06.2021 року [PERSON] сплатив на користь ПП "Адвокатське бюро Юрія Сліпченка" 2000 грн. згідно договору про надання правової допомоги від 23.06.2021 року. Як встановлено в ч. 4 ст. 58 ЦК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". В матеріалах справи наявний ордер на надання правової допомоги серії ВІ № 1048500 від 19.07.2021 року, виданий адвокатом Голяніщевим Д.Ю. на представництво інтересів [PERSON] у Ленінському районному суді м. Полтави на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 23.06.2021 року. За змістом ч.ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Наявні у справі документи, на переконання суду, доводять той факт, що витрати в сумі 2000 грн. понесені позивачем саме у зв`язку з розглядом даної судової справи, узгоджуються з часом та обсягом наданих адвокатом послуг, визначених у розрахунку витрат за надану професійну правничу допомогу. Враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, позивач обґрунтованого клопотанням про зменшення цих витрат з урахуванням положень ст. 139 ЦПК України до суду не подав, суд приходить до висновку, що понесені відповідачем витрати підлягають стягненню з позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1012 грн. 27 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial