Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з позивачкою проживав без реєстрації шлюбу, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з ним. З червня 2014 року відповідач добровільно матеріальної допомоги не утримання дитини не надає. Також відповідач повністю втратила контакт з дитиною та не намагалась його відновити. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] з червня у розмірі ? часини її заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму до повноліття дитини. Позивач у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову, зазначив, що дитина проживає на цей час разом із його батьками у Харківській оласті та там відвідує школу, син вже дорослий, потребує значинх витрат, відповідач йому не допомогає, про дитину не дбає. В подальшоу в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, з підстав викладених у позовні заяві. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти позову, зазначивши, що дитина проживала разом з нею, але рік тому син поїхав до батьків позивача та на цей час проживає з ними. Позивач є інвалідом . отримує лише пенсію за інвалідністю, хворіє та на цей час перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною, раніше, коли син проживав з нею вона не отримувала допомоги від позивача. В подальшому в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. У запереченнях зазначила, що заявлені позовні вимоги безпідставні та які не відповідають дійсності. Протягом тривалого часу з відповідачем ведуться судові тяжби у відношенні неповнолітнього сина. На підставі рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя №2-12741/04 від 16.12.2004 року, вирішено про відібрання у [PERSON] малолітньої дитини [PERSON] [INFO] та повернути його матері [PERSON], про що надано копію рішення. На даний час позивач вивіз дитину у невідомому напрямку, зі слів сусідів та знайомих, вивіз дитину до села до своїх батьків у Харківську область. Таким чином позивач намагається ввести в оману суд у відношенні факту находження дитини на його утриманні. Позивач не надає жодного доказу про місце навчання неповнолітньої дитини. Зазначає, що на даний час є інвалідом 3 групи та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, про що надано відповідні довідки, тому не має матеріальної можливості сплачувати аліменти у розмірі ? частини, зазначає, що має можливість виплачувати тільки 150 грн. Суд, заслухавши сторін, та, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 02.07.2015 року, батьками [PERSON], [INFO] зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, дошлюбне прізвище [PERSON] - [PERSON]. Сторони не заперечували, що перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], здобуває повну загальну освіту за денною формою навчання в Чернооскільському навчально-виховному комплексі Ізюмської ради Харківської області з 01.09.2014 року по даний час. Протягом цього часу проживає в [ADDRESS] з дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON], які займаються вихованням хлопця та опікуються ним, про що мається відповідний лист Червооскільської навчально-виховного комплексу Ізюмської ради Харківської області від 10.05.2016 №01-23/60. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до довідки від 01.04.2016 року ПАТ "ММКІ" [PERSON] працює машиністом крану доменного цеху та середній зпробіток останнього складає 6661,55 грн. Згідно довідки ПАТ "ММКІ" від 23.02.2016 року, [PERSON] дійсно працює на підприємстві ПАТ "ММКІ" з 01.08.2003 року, по теперішній час, і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років з 15.10.14 по 24.07.2017 р.р. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] має ще сина [PERSON], [INFO] Згідно довідки виданої УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області 16.11.2015, [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи. Розмір пенсії по інвалідності з квітня 2015 року по березень 2016 року у сукупності склав 13088 гривень (довідка від 31.03.2016 року). До того ж довідка видана Міжрайонною МСЕК №2 свідчить про те, що [PERSON] [INFO] є інвалідом ІІІ групи з 01.07.2015 р. За рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 16.12.2004 року дитина [PERSON], 1999 року народження видібраний у [PERSON] та передано матері [PERSON] Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України передбачає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з того, що дитина [PERSON] не проживає разом з позивачем, а проживає в селі Червоний Оскіл з дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON], які займаються вихованням хлопця та опікуються ним, що відповідач не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки є інвалідом ІІІ групи та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, відсутні доказb того, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання дитини [PERSON], тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного та,

Outcome: dismissed