Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, якою просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме: державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 711942 від 10.03.2009 року, виданого на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 14.05.2008 року №287/Ф-2008 на земельну ділянку розміром 0.31 га, розташовану на території Владиченської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010951800062. Оскільки, як з`ясувалося на даний час в державному акті зазначено її, заявника прізвище « [PERSON] », хоча згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] заявник змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " [INFO] , державний був виданий 10.03.2009 року після зміни нею прізвища на колишнє прізвище " [PERSON] ". Зазначене стало приводом для звернення до суду. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 07.02.2020 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 26.02.2020 року об 11:00 годині. Заявник в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.13). В заяві зазначила клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с.2). Представник заінтересованої особи Владиченської сільської ради Болградського району Одеської області в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином згідно вимог діючого законодавства (а.с.25). На адресу суду надіслав заяву про відсутність заперечень щодо вимог заявниці [PERSON] , та про розгляд справи без участі представника (а.с.21). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з частиною першою та пунктом п`ятим частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пункт 6 частини першої ст.315 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Зі змісту зазначеної норми права, а також роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Судом встановлено, що в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 711942, виданому заявнику\~ 10.03.2009 року на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації № 287/А-2008 від 14.05.2008 року щодо земельної ділянки розміром 0,31 га, що знаходиться на території Владиченської сільської ради Болградського району Одеської області, зроблено помилку в прізвищі власника зазначено « [PERSON] », тобто вказано дошлюбне прізвище заявниці (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.05.1953 року виданого Новоівановським районним бюро РАЦС Ізмаїльської області, [INFO] народилася [PERSON] (а.с.7). 25 лютого 1987 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] значиться « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04.03.1994 року виданого Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 16 квітня 1996 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Болградського району Одеської області, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). 14 березня 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 142, що підтверджується \~свідоцтвом про\~ шлюб серії [NUMBER] виданого 14 березня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м Києві. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини значиться « [PERSON] » (а.с.7), що підтверджує той факт, що державний акт помилково був виданий 10.03.2009 року на прізвище « [PERSON] », яке заявниця фактично змінила ще [INFO] . В\~ паспорті громадянки України серії [NUMBER] , виданого Болградським\~ РВ ГУМВС України в Одеській області від 17.04.2008 року, прізвище заявниці значиться українською мовою « [PERSON] » (а.с.4). Названим паспортом заявниця користується і на даний час, який підтверджує особу заявника. Факт видачі паспорту заявниці на прізвище « [PERSON] ще 17.04.2008 року підтверджує Ф1 (Заява про видачу паспорту) Болградського районного відділу Головного управління ДМС України в Одеській області (а.с.22-24). Зазначені обставини свідчать, що заявниця дійсно є власником земельної ділянки розміром 0.31 га згідно державного акту серії ЯЖ № 711942, виданого заявнику\~ 10.03.2009 року на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації № 287/А-2008 від 14.05.2008 року в якому допущено помилку в написанні її прізвища. Відповідно до положень п.5 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04 травня 1999 року, в редакції, що діяла на час видачі спірного Державного акта, при втраті (псуванні) державного акта на землю власнику або землекористувачу видається відповідний дублікат. У заяві вказується: де, коли і за яких обставин утрачено (зіпсовано) зазначений державний акт. Власник також дає повідомлення про втрату зазначеного державного акта в місцевих засобах масової інформації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України). Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулює Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями. Згідно з листом Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України (в попередній редакції) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Встановлення факту належності\~\~заявнику\~\~вищеназваного державного акту про право власності на земельну ділянку, розміром 0.31 га згідно державного акту серії ЯЖ № 711942, виданий заявнику\~ 10.03.2009 року на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації № 287/А-2008 від 14.05.2008 року, заявнику необхідно для підтвердження своїх прав як власника цієї земельної ділянки, та внесення відповідних виправлень в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги заявниці є обґрунтованими і відповідно до статті 258-\~259\~ЦПК\~України підлягають задоволенню.

Outcome: approved