Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] 12.04.2018 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з цим позовом до т.в.о. директора МКП "Енергоресурс" [PERSON] про оскарження рішення. У позовній заяві позивач [PERSON] виклав наступну позицію. 27.03.2018 року Директор міського комунального підприємства "Енергоресурс" [PERSON] тимчасово відсторонений від виконання обовязків директора на підставі чого було видано розпорядження міського голови [PERSON] від 02.04.2018 року №46-2к "Про відсторонення від посади директора МКП "Енергоресурс" [PERSON].", яким тимчасово виконання обовязків директора МКП "Енергоресурс" було покладено на [PERSON], яка працює на даному підприємстві та займає посаду економіста, їй були надані відповідні права та обовязки, що визначені Статутом КП "Енергоресурс". 02.04.2018 року [PERSON] було підписано наказ №14-К про прийняття на постійну роботу заступником директора МКП "Енергоресурс" [PERSON] Пояснив, що згідно його депутатського звернення від 04.04.2018 року №004 до МКП "Енергоресурс", йому надано відповідь №182 від 10.04.2018 року та фотокопії документів, серед яких є штатний розклад даного підприємства, відповідно до якого введена нова посада заступника директора. Наказом №48 від 13.03.2018 року "Про затвердження складу конкурсної комісії МКП "Енергоресурс", затверджені склад конкурсної комісії МКП "Енергоресурс" та Положення про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад інженерно-технічного складу міського комунального підприємства. На підставі п.1 вказаного Положення передбачено, що на вакантні посади інженерно-технічного складу МКП "Енергоресурс" проводиться конкурсний відбір, однак відповідно до наданої йому фотокопії журналу реєстрації наказів по МКП "Енергоресурс", наказ про проведення конкурсу на вакантну посаду заступника директора відсутній серед переліку інших наказів, тому т.в.о. директора МКП "Енергоресурс" [PERSON] всупереч наказу №48 від 13.03.2018 року, п.п.1,2,5,8,9 Положення підписала наказ №14-к від 02.04.2018 року про прийняття на постійну роботу заступником директора МКП "Енергоресурс" [PERSON], оскільки перед прийняттям його на роботу на зазначену посаду т.в.о. директора підприємства [PERSON] мала право прийняти на роботу [PERSON] виключно тільки після проведення конкурсу. Через це, трудові відносини, які виникли між підприємством МКП "Енергоресурс" та [PERSON] на підставі наказу №14-к від 02.04.2018 року про прийняття на роботу є незаконними, а вказаний наказ має бути скасований. Зазначив, що він є працівником МКП "Енергоресурс" з 15.01.2018 року, займає посаду енергетика, має певний досвід роботи на керівних та інженерно-технічних посадах, також є депутатом Жмеринської міської ради VІІ скликання, відтак вважає, що оскільки була порушена процедура прийняття на роботу у звязку з непроведенням конкурсного відбору на посаду заступника директора, він був позбавлений можливості рівного доступу на зайняття вакантної посади, фактично порушенні його конституційні права, які гарантує основний закон. На підставі викладеного просив визнати незаконним та скасувати наказ №14-к від 02.04.2018 року, виданий т.в.о. директора МКП "Енергоресурс" [PERSON] про прийняття на роботу заступником директора міського комунального підприємства "Енергоресурс" [PERSON] та стягнути з т.в.о. директора МКП "Енергоресурс" [PERSON] на його користь судовий збір у розмірі 704,80 грн. (а.с.62-69). Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16.04.2018 року дану позовну заяву залишено без руху, та надано позивачу триденний термін з дня отримання ухвали для усунення недоліків. 19.04.2018 року на адресу суду надійшла письмова заява про усунення недоліків. Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 03.05.2018 року відкрито провадження в цій справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 18.05.2018 року до Жмеринського міськрайонного суду надійшла заява представника Жмеринської міської ради Вінницької області щодо залучення даного органу місцевого самоврядування до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача, посилаючись на обставини того, що рішення суду по суті заявлених позовних вимог може вплинути на права та обов'язки Жмеринської міської ради, як засновника МКП "Енергоресурс", яким затверджено штатний розклад даного комунального підприємства та погоджено введення посади заступника директора підприємства. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 30.05.2018 року вказане клопотання задоволено та залучено до участі в справі Жмеринську міську раду Вінницької області у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 27.06.2018 року з власної ініціативи суду до участі в справі залучено [PERSON] у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Відповідач [PERSON] 23.05.2018 року подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вона просила повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що 02.04.2018 року директора МКП "Енергоресурс" [PERSON] було відсторонено від посади директора до 25.05.2018 року, та відповідно до Статуту МКП "Енергоресурс" у разі відсутності керівника підприємства його функції виконує головний інженер, а саме [PERSON]., який, перебуваючи під слідством, також був відсторонений від роботи на два місяці, а саме до 25.05.2018 року, у звязку з цим тимчасове виконання обовязків директора МКП "Енергоресурс" покладено на неї з переліком виконуваних прав та обовязків, які визначенні Статутом МКП "Енергоресурс" та контрактом з керівником комунального підприємства зі змінами. У зв'язку з тим, що крім її посадових обовязків, на неї були покладені додатково ще обовязки директора підприємства, відбулась зміна істотних умов праці, яка полягала в розширенні кола обовязків. Розуміючи, яка склалась ситуація на підприємстві, та з метою уникнення трудових порушень, міський голова [PERSON] запропонував ввести до штатного розкладу посаду "заступника директора" та тимчасово покласти на нього обовязки, таким чином, було введено в штатний розпис посаду "заступника директора" та в подальшому відповідно до наказу на цю посаду прийнято [PERSON] Підписаний нею наказ про прийняття на постійну роботу заступника директора МКП "Енергоресурс" [PERSON] виданий у суворій відповідності до чинного законодавства, разом з тим, на момент прийняття останнього вона виконувала обовязки керівника підприємства та мала всі законні підстави для видачі даного наказу. Про те, що на підприємстві розроблено та діє Положення про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад інженерно-технічного складу міського комунального підприємства особисто дізналася лише під час підготовки відповіді за вих. №175 від 04.04.2018 року на депутатський запит. Вказане Положення до відома працівників не було доведено, про його існування їй, а також іспектору з кадрів на момент підписання наказу відомо не було. Зауважила, що з огляду на п.2 наказу №48 від 13.03.2018 року "Про затвердження складу конкурсної комісії МКП "Енергоресурс" та Положення про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад інженерно-технічного складу МКП "Енергоресурс", яким нібито затверджено склад конкурсної комісії МКП "Енергоресурс", відсутні члени комісії, що ставить під сумнів законність даного наказу, як і те, відповідно до яких діючих норм розроблене саме Положення, оскільки згідно Статуту МКП "Енергоресурс" у новій редакції, затвердженого рішенням 14 сесії 7 скликання від 15.11.2016 року №223, Контракту з керівником комунального підприємства від 11.09.2013 року директор МКП "Енергоресурс" не має повноважень щодо прийняття наказу, який би встановлював конкурсний порядок відбору працівників, тим більше без погодження з органом управління, що на її думку дає підстави вважати, що зазначений наказ приймався у пізніший, ніж зазначено в ньому, строк і є незаконним. Сторони та треті особи належно повідомлялись про розгляд даної справи, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та інших клопотань не подали, а тому розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позовної заяви, заперечення за змістом відзиву, дослідивши представлені докази, судом встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. Відповідно до ст.2,4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ч.2 ст.48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Як вбачається зі змісту ст.51,175 ЦПК України, на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов'язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень ст.51 ЦПК України та з урахуванням ч.3 ст.12 ЦПК України роз'яснити позивачеві право на заміну неналежного відповідача. Звертаючись до суду із позовом про визнання незаконним та скасування наказу №14-к від 02.04.2018 року, виданого т.в.о. директора МКП "Енергоресурс" [PERSON] про прийняття на роботу заступником директора міського комунального підприємства "Енергоресурс" [PERSON], позивач визначив відповідачем т.в.о. директора МКП "Енергоресурс" [PERSON], тобто посадову особу даного підприємства. Проте, згідно п.2.1. Статуту МКП "Енергоресурс" визначено, що це підприємство є юридичною особою (а.с.22). Відповідно до положень п.7.7.,7.8. Статуту МКП "Енергоресурс" встановлено, що до компетенції керівника підприємства належить серед іншого визначення структури управління і встановлення штатів з урахуванням умов та фонду оплати праці за погодженням з міським головою, прийняття на роботу та звільнення працівників (керівників підрозділів, спеціалістів та робітників); керівник організовує роботу підприємства, представляє його інтереси без довіреності в усіх установах, підприємствах та організаціях, та розпоряджається майном і коштами підприємства від його імені, укладає договори, угоди (а.с.29-30). Обставини покладення тимчасового виконання обов'язків директора МКП "Енергоресурс" м.Жмеринка на економіста даного комунального підприємства [PERSON] визнано сторонами та додатково підтверджено копією відповідного розпорядження міського голови м.Жмеринка [PERSON] від 02.04.2018 року №46-рк (а.с.34). Наказом (розпорядженням) в.о. директора підприємства МКП "Енергоресурс" [PERSON] від 02.04.2018 року №14-К, що є предметом оскарження, прийнято на постійну роботу з 03.04.2018 року на посаду заступника директора МКП "Енергоресурс" [PERSON] (а.с.35). Відповідно до змісту розділу ІІ Посадової інструкції №26 заступника директора МКП "Енергоресурс" дана заступник директора відноситься до категорії працівників інженерно-технічного складу підприємства, приймається на роботу та звільняється з неї наказом директора підприємства (а.с.37). З переліку штатного розпису МКП "Енергоресурс" з 02.04.2018 року, затвердженого міським голоою [PERSON], вбачається серед інших у складі адміністрації підприємства посада заступника директора (а.с.39). У відповідності до вимог п.1,2,3,4,5-2 Положення про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад інженерно-технічного складу міського комунального підприємства "Енергоресурс", затвердженого наказом директора МКП "Енергоресурс" від 13.03.2018 року №48 (а.с.41) визначено, що відповідно до цього порядку проводиться конкурскний відбір на заміщення вакантних посад інженерно-технічного складу підприємства. До таких посад відносяться усі посади, окрім посади директора. Конкурс на заміщення вакантної посади інженерно-технічного складу підприємства повинен забезпечувати конституційне право рівного доступу до зайняття посади. Для проведення відбору кандидатів на заміщення вакантних посад інженерно-технічного складу підприємства наказом керівника підприємства, який здійснює призначення на посаду працівника інженерно-технічного складу підприємства, утворюється конкурсна комісія у складі голови, секретаря і членів комісії. Рішення про проведення конкурсу приймається керівником підприємства за наявності вакантної посади інженерно-технічного складу підприємства (а.с.42). З представленої позивачем копії журналу реєстрації наказів по підприємству МКП "Енергоресурс" за період з 12.02.2018 року до 02.04.2018 року не вбачається розпоряджень керівника стосовно створення конкурсної комісії або щодо проведення конкурсу на вакантну посаду заступника директора підприємства, що стала такою з огляду на затвердження її до штатного розпису з 02.04.2018 року. Відповідно до положень ч.1,2 ст.21 КЗпП України Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін. Отже, виходячи із змісту вказаної норми трудового закону, а також викладених вище положень нормативних актів МКП "Енергоресурс", що визначають порядок прийняття на роботу окремої категорії працівників даного підприємства, а саме на посади інженерно-технічного складу підприємства, винесенню наказу про прийняття на таку роботу певної особи керівником у межах його посадових повноважень, повинно було передувати розпорядження щодо створення конкурсної комісії та проведення конкурсу на зайняття вакантної посади згідно решти вказаних обов'язків керіника підприємства, що не перебачають іншого способу дій. У рівній мірі це стосується посади заступника директора МКП "Ерергоресурс", яка серед інших належить до інженерно-технічного складу підприємства. Тому винесення оспорюваного наказу в.о. директора МКП "Ерергоресурс" [PERSON] від 02.04.2018 року №14-к, стосовно прийняття на постійну роботу на посаду заступника директора підприємства [PERSON], щодо якого не було попередньо організовано у визначеному порядку проведення конкурсу на зайняття цієї вакантної посади, вочевидь суперечить вказаному порядку та з цих підстав визначає ознаки незаконності такого призначення без попереднього подання керівнику рішення конкурсної комісії з рекомендацією призначення конкретного кандидата, що визначає аргументованість відповідного обгрунтування позовних вимог. Відтак суд визнає безпідставними заперечення, що викладені [PERSON] у відзиві на позовну заяву, стосовно наявності у неї повноважень для видачі оспорюваного наказу, позаяк ці повноваження з наведених вище підстав виникають після дотрмання відповідних умов щодо проведення конкурсу. Неаргументованими також є твердження відповідача стосовно власної необізнаності її та решти працівників із розпорядженням попереднього керівника щодо запровадження конкурсного відбору, а також стосовно відсутності у нього відповідних повноважень, оскільки з огляду на належну реєстрацію у журналі реєстрації наказів МКП "Енергоресурс" у день його видачі об'єднаного наказу від 13.03.2018 року №48 Про затвердження складу конкурсної комісії та Положення про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад інженерно-технічного складу МКП "Енергоресурс" не становить ознак його винесення не у встановленому порядку й без відома кадрової служби. Неможливість ознайомлення із цим наказом відповідача заздалегідь до винесення оспорюваного наказу, з огляду на винесення нею попередньо наказу про те, що вона приступає до виконання обов'язків директора підприємства, також не є очевидною, будучи залежною окрім, власне організації діловодства, також від власного сумління особи, яка приймає на себе відповідні посадові обов'язки. Винесення згадуваного наказу від 13.03.2018 року №48 цілковито узгоджується із визначеними положеннями статуту підприємства поноваженнями керівника щодо його компетенції стосовно керівництва діяльністю підприємства та прийняття рішень, безпосередньо до яких належать відповідні заходи кадрової політики, що відносяться до власних повноважень органу управління та виключної компетенції засновника згідно обмеженого переліку таких. Натомість встановлені судом обставини того, що МКП "Енергоресурс", незалежно до його приналежності до підприємств комунальної власності, згідно його статуту є самостійною юридиною особою та має право укладати угоди, набувати майнових та особистих немайнових прав і брати на себе обов'язки, бути позивачем і відповідачем у суді, визначають пред'явлення позовних вимог за даним предметом спору до посадової особи підприємства стосовно скасування наказу, який власне винесено від імені та в інтересах підприємства, до неналежного відповідача в особі т.в.о. директора МКП "Енергоресурс" [PERSON], тобто посадової особи, яка згідно вимог процесуального закону не охоплюється обмеженим переліком осіб, які можуть бути відповідачами у справи. Тому отримані на пропозицію суду в порядку ч.5 ст.12 ЦПК України із залишенням позову без руху щодо визначення належного відповідача додаткові обгрунтування позивача [PERSON] за змістом нової редакції позовної заяви підстав залучення відповідачем т.в.о. директора МКП "Енергоресурс" [PERSON] з підстав віднесення згідно положень статуту до її повноважень визначення структури управління і встановлення штатів з врахуванням умов та фонду оплати праці за погодженням із міським головою, а також прийняття на роботу та звільнення працівників (керівників підрозділів, спеціалістів та робітників) є вочевидь хибними, оскільки оспорюваний наказ жодним чином не стосується питань визначення структури управління і встановлення штатів підприємства, а щодо його незаконності належним відповідачем у цій справі повинно бути саме МКП "Енергоресурс" м.Жмеринка, від імені якого та беспосередньо в інтересах якого винесено оспорюваний наказ, як юридична особа із належними повноваженнями стосовно відповідного обсягу цивільної відповідальності за таким процесуальним статусом, що передбачений законом, яким одночасно не визначено приналежності до відповідача у цивільній справі посадової особи підприємства. До того ж на час пред'явлення позову самим позивачем серед іншого долучено копію посадової інструкції №26 заступника директора МКП "Енергоресурс" затвердженою Т.в.о. директора МКП "Енергоресурс" [PERSON], тобто відмінною від [PERSON] особою із повноваженнями керівника підприємства. Таким чином, т.в.о. директор МКП "Енергоресурс" [PERSON] не може бути стороною (відповідачем) у справі, тому суд вважає, що позов пред'явлено до неналежного відповідача. Згідно роз'яснень, що містяься у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснив, що пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 Цивільного процесуального кодексу України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. За змістом ст.51 ЦПК України належними є сторони, які є суб'єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб'єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред'явленим позовом. З аналізу наведеної норми слідує, що законодавець поклав на позивача обов'язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до зазначених норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме заявленим ним відповідачем. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не взмозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов'язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача). Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що судом при розгляді справи встановлено, що т.в.о. директор МКП "Енергоресурс" [PERSON] є неналежним відповідачем, позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, про залучення належного відповідача в межах заходів, що вживалися судом із наданням позивачу можливості подання відповідного клопотання ним не заявлено, вказані обставини визначають підстави для відмови у задоволенні даного позову. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed