Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області з даною позовною заявою, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 18.10.2014 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: вул. Кирпоноса, б. 10, с. Млини, Лохвицького району Полтавської області. При зверненні до Першої лохвицької державної нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями йому нотаріусом було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Тому позивач змушений звернутися до суду, так як не має можливості нотаріально оформити своє право власності на спадковий будинок. Позивач в судове засідання не з`явився, але направив заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Третя особа - нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, але надіслав заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 18.10.2014 року помер батько позивача [PERSON], свідоцтво про смерть від 18.10.2014 року, видане виконкомом [PERSON] сільської ради Лохвицького району, Полтавської області, актовий запис № 23 ( а. с. 6). Після його смерті залишилось спадкове майно в склад якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: с. Млини, вул. Кирпоноса, б. 10, Лохвицького району Полтавської області. Вказаний житловий будинок з господарськими побудовами за адресою: с. Млини, вул. Кирпоноса, буд. 10, Лохвицького району, Полтавської області, значиться за померлим 18.10.2014 року [PERSON], відповідно до виписки з погосподарської книги № 7 за 2011-2015 роки, особовий рахунок № 0598-1, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області № 02-27/673 від 01.11.2017 року (а.с.12). Спадкодавець [PERSON], [INFO], на день смерті 18.10.2014 року був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO], разом з ним на день його смерті проживали зареєстровані: дружина [PERSON] та син [PERSON], що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області № 02-27/672 від 01.11.2017 року (а.с.12). У відповідності до\~ст. 1269 ЦК України\~позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], подавши відповідну заяву до нотаріуса. 19.01.2015 року заведена спадкова справа за № 17/2015, заповіт спадкодавцем не посвідчувався. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулась також дружина спадкодавця [PERSON], яка відмовилась від спадщини заявою. Згідно зі Свідоцтвами про право на спадщину за законом від 27.11.2017 року, [PERSON] є власником спадкового майна , а саме земельної ділянки розміром 0,3972 га, кадастровий номер - 5322682405:05:001:0158 наданої для ведення особистого селянського господарства та земельної ділянки розміром 0,1563 га, кадастровий номер - 5322682405:05:001:0157 наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані в с. Млини, Лохвицького району, Полтавської області, що вбачається з відповіді № 423/01-09 Першої лохвицької ДНК від 27.03.2018 року. Першою лохвицькою державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після померлого, так як відсутні правовстановлюючі документи на будинок з допоміжними господарськими прибудовами, що підтверджується поясненнями державного нотаріуса Першої лохвицької державної нотаріальної контори № 957/02-14 від 14.08.2017 року ( а. с. 11 ). На час будівництва будинку правовстановлюючі документи на будинки в сільській місцевості не виготовлялись та за життя спадкодавець оформити не встиг належним чином спадкове майно. У відповідності листа №12/5-126 від 23.03.1999 р. Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, що обєкти збудовані до 05 серпня 1992 року тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації. Відповідно до інформаційної довідки № 2327 від 06.08.2015 року, наданої ПП "Бюро послуг та консультацій", вбачається, що на житловий будинок розташований в с. Млини по вулиці Кирпоноса, б. 10, Лохвицького району, Полтавської області, право власності не зареєстровано. Так, в узагальненні ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» з даного питання зазначено наступне. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966, яка була чинною до 13.12.1995, реєстрації підлягали усі будинки і домоволодіння, які були закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі документів, що підтверджують право власності. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у\~погосподарські книги місцевих Рад, які є особливою формою статистичного обліку, що здійснювалось в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання Постанови Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до даних Технічного паспорту станом на 06.08.2015 року, виготовленого ПП "Бюро послуг та консультацій" вбачається, що до складу об"єкту входить: А-1 житловий будинок (глина обкл.цеглою ) загальною площею 57,6 м?, житловою площею 35,6 м?, Б - погріб (цегла керамічна), в - прибудова ( цегла керамічна), В - сарай- літня кухня (шлакоблоки), Г - гараж ( шлакоблоки), д - прибудова (шлакоблоки), Д - гараж (шлакоблоки), Е- убиральня (дошки), № 1 - огорожа, № 2- колодязь. З наданої експлікації вбачається, що усі ці об"єкти будівництва були побудовані в період з 1964-1991 рік ( а. с. 7-8). Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем за законом на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved