Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

Позивач подав до суду вищезазначений позов, посилаючись на те, що між КС "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ" та [PERSON] 03 липня 2018 року було укладено кредитний договір кредитної лінії № В54/155/18/136/95С3 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 4 378 грн 88 коп. 03 липня 2018 року між сторонами було укладено додатковий договір про транш № 1 до кредитного договору кредитної лінії, відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 4 378 грн 88 коп. за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору № 1- 4 378 грн 88 коп. Водночас сторонами у п.3 додаткового договору № 1 було погоджено графік платежів по кредиту та відсотках. Позивач свої зобов`язання виконав та перерахував кошти в сумі 4 378 грн 88 коп згідно заяви позичальника про перерахування коштів в сумі 4 378 грн 88 коп. на рахунок в ПАТ КБ "Приватбанк", підтвердження перерахування - платіжне доручення № 1325 від 03 липня 2018 року. Відповідачем було порушено п. 3 умов кредитного договору кредитної лінії, а саме: зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами не меншими, ніж вказано у графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором. Внаслідок порушень умов договору станом на 03 вересня 2021 року у [PERSON] склалась заборгованість перед позикодавцем у розмірі 10 740 грн 34 коп., з яких: 3 753 грн 83 коп. - тіло кредиту; 5 879 грн 40 коп. - заборгованість по сплаті процентів за період з 03 липня 2019 року по 03 вересня 2021 року; 484 грн 00 коп. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 21 липня 2019 року по 31 липня 2021 року; 239 грн 42 коп. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 21 липня 2019 року по 03 вересня 2021 року; 386 грн 69 коп. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 03 липня 2019 року по 03 вересня 2021 року. У позовній заяві позивач просив стягнути з [PERSON] на користь КС "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ" заборгованість у розмірі 10 740 грн 34 коп., з яких: 3 753 грн 83 коп. - тіло кредиту; 5 879 грн 40 коп. - заборгованість по сплаті процентів за період з 03 липня 2019 року по 03 вересня 2021 року; 484 грн 00 коп. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 21 липня 2019 року по 31 липня 2021 року; 239 грн 42 коп. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 21 липня 2019 року по 03 вересня 2021 року; 386 грн 69 коп. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 03 липня 2019 року по 03 вересня 2021 року; та витрати на відшкодування судового збору у розмірі 2 270 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника, позов підтримував, просив його задовольнити, у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 16 жовтня 2021 року, заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження до суду не надавав. У судове засідання відповідач не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Отже, суд вирішив розглядати справу без участі сторін, у порядку, передбаченому ч.3 ст. 223 ЦПК України. За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором, або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання [PERSON] позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову. Факт сплати судових витрат позивачем підтверджується платіжним дорученням № 860 від 07 вересня 2021 про сплату судового збору у розмірі 2 270 грн. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на відшкодування судового збору в розмірі 2 270 грн. В порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved