Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором б/н від 07.06.2009 року, в сумі 12825,99 грн. Позовні вимоги мотивовані тим що, відповідно до укладеного договору між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 1900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач зазначає, що ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ "ПриватБанк". Всупереч умовам договору відповідачка своєчасно не здійснювала платежів, тобто зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 12825,99 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON], будучи повідомленою належним чином про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи у її відсутність не надіслала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до заяви відповідачки [PERSON] від 07.07.2009 року, вона отримала в ЗАТ КБ "ПриватБанк" кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до Статуту (нова редакція) ПАТ КБ "ПриватБанк", за рішенням загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" серії А01 № 054809 змінено 17.07.2009 року. Підставою для його зміни є зміна найменування юридичної особи. В п. 3.2 "Умов та правил надання банківських послуг" вказано, що після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити ( зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Пунктом 3.3 "Умов та правил надання банківських послуг" передбачено, що підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до умов надання кредиту [PERSON] зобовязана щомісячно надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. З розрахунку суми боргу за договором б/н від 07.07.2009 року, укладеного між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та клієнтом [PERSON], вбачається, що станом на 30.04.2017 року, заборгованість відповідачки становить 12825,99 грн. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору позики. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку встановленому договором. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved