Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

18 квітня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому, посилаючись на норми статей 509, 512, 526, 530, 549, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача на його користь 10094,59 грн. заборгованості за кредитними договорами та судові витрати. Вимоги обґрунтовані тим, що між ПАТ "Платинум Банк" та [PERSON] укладено договори від 23 серпня та 22 грудня 2011 року, за умовами яких відповідачу надано кредити на суму відповідно 3858,58 грн. та 4547,20 грн. У порушення норм ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконав та має заборгованість на 08 жовтня 2012 року на загальну суму 10094,59 грн. Між ПАТ "Платинум Банк" та ТОВ «ФК Бізнесфінанс» (далі - Банк) було укладено Договір про відступлення права вимоги за вказаними кредитними договорами на користь ТОВ «ФК Бізнесфінанс». 08 жовтня 2012 року між Банком та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 2, у відповідності до якого Банк відступив позивачу право вимоги коштів від відповідача, право на одержання яких належить Банку. Позивач в судове засідання явку представника не забезпечив, до суду надійшла заява за підписом представника за довіреністю [PERSON] про підтримання позову та розгляд справи за відсутності представника /ас. 40-41/. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, обставини, викладені у позовній заяві, визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, рішення по справі може бути ухвалено судом у попередньому судовому засіданні у порядку ст. 174 ЦПК України. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Як вбачається з матеріалів справи, 23 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», [PERSON], ПрАТ «Ренесанс Життя» та ПАТ СК «Універсальна» був укладений кредитний договір з обслуговування кредитної картки, страхування життя, майна та/або подовженої гарантії позичальника № 110/3897SFРRPG7 (Страховий Практичний Майно Гарант-7), відповідно до умов якого відповідачу наданий кредит в сумі 3858,58 грн. строком кредитування 36 місяців з датою повернення кредиту 23 серпня 2014 року, процентною ставкою за користування кредитом - 0,0001 % річних, комісією за надання кредиту 239,20 грн., комісією за обслуговування кредиту 116,00 грн., цільовим призначенням - купівлею товару (майна). Відповідно до п. 6.3 у разі прострочення сплати процентів за користування та/або частини суми кредиту позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,3 % від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту та/або від несплаченої частини суми кредиту за кожен день прострочення /копія ас. 7-8/. 22 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», [PERSON] та ПрАТ «Ренесанс Життя» був укладений кредитний договір зі страхування життя позичальника № 120/4614ACLAPT (рахунок), відповідно до умов якого відповідачу наданий кредит в сумі 4547,20 грн. строком кредитування 36 місяців з датою повернення 22 грудня 2014 р., процентною ставкою за користування кредитом - 20,0000 % річних, комісією за обслуговування кредиту 105, 00 грн., цільовим призначенням - поточні потреби; погашення здійснюється щомісячно рівними частинами в сумі 274, 00 грн згідно з Додатком 1. Відповідно до п. 4.3 у разі прострочення сплати процентів за користування та/або частини суми кредиту позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,3 % від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту та/або від несплаченої частини суми кредиту за кожен день прострочення /копія ас. 21/. Відповідно до листа № 611 від 18 липня 2013 р. та витягу з Додатку № 1 до нього вбачається, що договором № 20120726-Г від 26 липня 2012 року ПАТ «Платинум Банк» відступив право вимоги на користь ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» по вищезазначеним кредитним договорам /копія ас. 42 та на звороті/. 08 жовтня 2012 року між товариством з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено Договір факторингу № 2, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Бізнесфінанс відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів по вищезазначеним кредитним договорам. Відповідно виписки по особовим рахункам [PERSON] з 25 серпня 2011 року по 05 березня 2014 року, розрахунку заборгованості за кредитним договором № 110/3897SFРRPG7 від 23 серпня 2011 року заборгованість станом на 05 жовтня 2012 року становить 4248,94 грн., яка складається з: 3206,58 грн. - по тілу кредиту, 580 грн. - по процентам за користування кредитом; 462,36 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості /ас. 10- 12, 15-16/. Згідно виписки по особовим рахункам [PERSON] з 23 грудня 2011 року по 05 березня 2014 року, розрахунку заборгованості за кредитним договором № 120/4614ACLAPT від 22 грудня 2011 року заборгованість станом на 05 жовтня 2012 року становить 5845,65 грн., яка складається з: 4357,21 грн. - по тілу кредиту, 934,93 грн. - по процентам за користування кредитом; 553,51 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості /ас. 23-24, 27-28/. Правовідносини що склалися між сторонами, є договірними і врегульовані статтями 525, 526, 527, 530, 610-611, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає. Суд погоджується з розрахунком позивача і вважає за можливе покласти його в основу судового рішення. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання відповідно до ст. 617 ЦК України судом не встановлено. Отже, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір», і стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved