Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Володимир-Волинського міського суду Волинської області з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Заяву мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 13.02.2015 року було розірвано. За час спільного проживання у них народилась одна дитина, дочка [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Володимир-Волинського міського суду від 13.02.2015 року стягнуто з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини, дочки [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 (п'ятсот) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що дитина проживає разом з нею. Коштів, які сплачує відповідач, недостатньо для задоволення матеріальних потреб дочки. З часу присудження аліментів пройшов тривалий час, значно виросли ціни на продукти харчування, одяг, зросла вартість шкільного приладдя та виросли тарифи на комунальні послуги. На час ухвалення рішення відповідач офіційно ніде не працював, на даний час працює у Київському національному авіаційному університеті та отримує стабільний дохід, а тому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно та стягувати з відповідача в її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 08.05.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 29.05.2018 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала повністю, просить суд розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив, та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. В зв'язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 13.02.2015 року було розірвано (а.с.5). За час спільного проживання у них народилась одна дитина дочка [PERSON], [INFO], батьками якої являються сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.6). Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 13.02.2015 року стягнуто з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дитини, дочки [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.4). В ході розгляду справи встановлено, що на день ухвалення рішення про стягнення аліментів відповідач не був працевлаштований та не отримував регулярного доходу, що стало підставою для зміни розміру аліментів та стягнення аліментів в твердій грошовій сумі . Згідно довідки про доходи № 661/434 від 07.06.2018 року відповідач [PERSON] працює у Національному авіаційному університеті на посаді водія автотранспортних засобів та за період з грудня 2017 року по травень 2018 року отримав дохід в розмірі 22444,23 грн. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може братии участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначених за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на момент ухвалення рішення судом, що становить 1860 гривень, та того, що кожен із батьків повинен у рівних частках забезпечувати потреби дитини, які не можуть бути меншими ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Відповідачем будь-яких належних доказів погіршення свого матеріального стану, чи зменшення доходів або погіршення стану здоров'я, а також даних про інших утриманців суду не надано. Враховуючи те, що відповідач на день ухвалення рішення про стягнення із нього аліментів у твердій грошовій сумі офіційно не працював, а на даний час працює, має стабільний, регулярний дохід, що у відповідності до вимог ст. 183 СК України є підставою для стягнення аліментів у частці, і свідчить про зміну матеріального стану, наявність права вибору способу стягнення аліментів відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України у того з батьків, разом з яким проживає дитина, законодавчі зміни у визначенні мінімального розміру аліментів, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, тобто змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду від 13 лютого 2015 року з відповідача, з 500 гривень на аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожитого мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду буде необхідним і достатнім для матеріального забезпечення дитини. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вказане, враховуючи звільнення за п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивача від сплати судового збору при поданні позову в розмірі 704,80 грн. (відповідно до положення п.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір"), зазначена сума має бути стягнута в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved