Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

В лютому 2015 року КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (надалі також позивач) звернулося до суду із позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач) про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач тривалий час користується послугами позивача з централізованого опалення, однак не оплачує дані послуги з 01 жовтня 2009 року по 01 серпня 2014 року, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 4 665 грн. 36 коп., яку просить стягнути на свою користь з відповідача та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначила, що станом на 01 квітня 2015 року заборгованість за надані послуги становить 5939,10 грн., просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги з урахуванням уточнення підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилася. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила (а.с. 16, 25) Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в квартирі [ADDRESS] вказана квартира забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради. Згідно ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 19.01.2015 року позивачу відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за період з 01.10.2009 по 01.09.2014 (а.с.9). Згідно виписки з особового рахунку [NUMBER], відповідач за період з 01 жовтня 2009 року по 01 вересня 2014 року за розрахунком позивача заборгувала 4665 грн. 36 коп. за послуги з централізованого опалення, від отримання послуг не відмовлялася (а.с. 5,6). Між КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради як надавачем послуг з однієї сторони та відповідачем як споживачем наданих послуг з іншої сторони укладено договір з приводу надання послуг на підставі відкритого особового рахунку (а.с. 7). Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. За змістом ст. 162 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і оплату за комунальні послуги. Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таким чином, між сторонами фактично існують правовідносини по наданню та отриманню послуг з централізованого постачання теплової енергії. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 5939 грн. 10 коп. за спожиті в період з 01 жовтня 2009 року по 01 квітня 2015 року послуги з централізованого опалення є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved