Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № 010/1155/82/0195579 в розмірі 10206.84 гри., з яких - 9949.25 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 257.59 грн. заборгованості за відсотками та заборгованості за Кредитним договором № 014/1155/82/0207042 в розмірі 4705.83 з яких:- 3242.16 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 669.31 грн. - заборгованість за відсотками , 794,36 грн. - сума заборгованості за пенею, а всього 14912,67 грн. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 01 березня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/1155/82/0195579. 16 травня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/1155/82/0207042. Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до АТ "КІБ" перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитними договорами № 010/1155/82/0195579 та № 014/1155/82/0207042. 28.11.2017 року між АТ "КІБ" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ"ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" укладено Договір відступлення права вимоги № 20171128, у відповідності до умов якого, АТ "КІБ" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні АТ "КІБ" Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах Боржників. Відповідно до Реєстру боржників №7 від 16.04.2018 до Договору відступлення і вимоги № 20171128 від 28.11.2017, ТОВ "ФК " ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача: - по Кредитному договору № 010/1155/82/0195579 в сумі 10206.84 грн., з яких: 9949.25 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 257.59 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0грн. - сума заборгованості за пенею.; - по Кредитному договору № 014/1155/82/0207042 в сумі 4705.83 грн., з яких: 3242.16 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 669.31 грн. - сума заборгованості за відсотками; 794.36 грн. - сума заборгованості за пенею. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 28.11.2018 позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитними договорами № 010/1155/82/0195579 в сумі 10206.84 грн., та № 014/1155/82/0207042 в сумі 4705.83 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилась, до початку розгляду справи надала клопотання про розгляд справи у її відсутність також надала заяву в якій просила суд застосувати строк позовної давності та відмовити в позові. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши докази в межах заявлених суду вимог, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 березня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/1155/82/0195579 (а.с.4-9). 16 травня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/1155/82/0207042 (а.с.16-21). Згідно з умовами кредитних договорів позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 1077, 1078 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З досліджених судом доказів судом встановлено, що між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та АТ "КІБ" було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до АТ "КІБ" перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаними кредитними договорами 28.11.2017 між АТ "КІБ" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено Договір відступлення права вимоги N 20171128, відповідно до умов якого АТ "КІБ" передало (відступило) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняло належні АТ "КІБ" права вимоги до боржників, вказані у реєстрі прав вимоги (а.с. 31,32). Згідно п. 2.4 Договору відступлення права вимоги N 20171128 від 28.11.2017 сторони погодили, що внаслідок передачі прав вимоги за цим Договором ТОВ "ФК "ЄАПБ" заміняє АТ "КІБ" у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог первісного кредитора, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами (а. с. 31 зворот). Відповідно до Реєстру боржників N 7 від 23.01.2018 до Договору відступлення права вимоги N 20171128 від 28.11.2017 ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами (а.с.28): № 010/1155/82/0195579 в сумі 10206.84 грн., з яких: 9949.25 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 257.59 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0грн. - сума заборгованості за пенею.; - № 014/1155/82/0207042 в сумі 4705.83 грн., з яких: 3242.16 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 669.31 грн. - сума заборгованості за відсотками; 794.36 грн. - сума заборгованості за пенею. Таким чином, позивач є кредитором, який вправі вимагати від відповідача виконання останнім зобов`язань за згаданим кредитним договором. З матеріалів справи вбачається, що фінансова установа виконала умови договору повністю, а саме надала відповідачу грошові кошти в розмірі 9949,25 грн. та 3242.16 грн. В свою чергу, відповідач не дотримався умов передбачених кредитними договорами та допустив заборгованість в розмірі в розмірі 10206.84 грн. за кредитним договором № 010/1155/82/0195579 від 01.03.2017 та 4705.83 грн. за кредитним договором №014/1155/82/0207042 від 16.05.2017, що вбачається із витягів з реєстру прав вимоги (а. с. 28). На виконання п. 2.8 Договору відступлення права вимоги, згідно вимог ст. ст. 512-514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, АТ "КІБ" направлено повідомлення про відступлення права вимоги ТОВ "ФК "ЄАПБ" (а. с. 13). Проте, незважаючи на вказане повідомлення, відповідач після відступлення попереднім кредитором позивачу права грошової вимоги не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. На підставі викладеного суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 010/1155/82/0195579 від 01.03.2017 в розмірі 10206.84 грн. та заборгованості за кредитним договором №014/1155/82/0207042 від 16.05.2017 в розмірі 4705.83 грн. доведена та підлягає задоволенню. Щодо посилання відповідача на застосування строку позовної суд зазначає наступне, відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати в договорі, передбаченому актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами (ч. 2 ст. 6 ЦК України). За змістом частини третьої цієї статті сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, однак не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Пунктом 9.10 договору №010/1155/82/0195579 сторони погодили, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням Договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у сімдесят років. Пунктом 10.6 договору №014/1155/82/0207042 сторони погодили, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням Договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у сімдесят років. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Суд вважає, що при укладенні кредитних договорів №010/1155/82/0195579 від 01.03.2017 року та №014/1155/82/0207042 від 16.05.2017 року ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] , як сторони кредитного договору, досягли згоди про збільшення позовної давності до 70 років за всіма вимогами, що виникають з кредитних договорів, оскільки така домовленість була укладена в письмовому вигляді у тексті кредитного договору, який був особисто підписаний відповідачем. Таким чином, суд вважає, що позивачем не пропущений строк позовної давності за заявленому у цьому позові вимогами, а тому заява [PERSON] про застосування позовної давності не підлягає задоволенню і з неї на користь позивача має бути стягнуто 14912,67 грн. заборгованості за кредитним договором №010/1155/82/0195579 від 01.03.2017 року та №014/1155/82/0207042 від 16.05.2017 року. Розподіл судових витрат здійснено у відповідності до ст. 141 ЦПК України: з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2102 грн.

Outcome: approved