Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила розірвати договір оренди земельної ділянки площею 48,51 га, укладений між нею та відповідачем 15.11.2010 року, що та розташована на території Володимиро-Іллінської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, який зареєстрований 10.12.2010 року Бобринецьким районним відділом Кіровоградської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" за № 041036500048, та стягнути з відповідача на його користь 31669,65 грн. заборгованості із сплати орендної плати, та судові витрати у справі, вказуючи на те, що відповідач, взявши на себе зобов'язання перераховувати оренду плату щорічно до 30 грудня поточного року у розмірі 4747,68 га на рік, використовуючи земельну ділянку з моменту передачі її за актом, розрахунок не здійснював, чим заборгував перед нею визначену договором суму та порушив умови Договору, що є підставою відповідно до п.38 Договору для його розірвання, в звязку із чим позивачка звернулася до суду із даним позовом. Позивачка та її представник в судове засідання не з"явилися надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності в якій також зазначили, що позов підтримують та не заперечують проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засіданя не з"явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від нього до суду не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності чи клопотань про відкладення судового засідання, тому, зі згоди позивача відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоіоленню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно дост.15 ЦК України,кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 3 ст.10, ч. ч. 1, 2 ст.60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановленихст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 15 листопада 2010 року між [PERSON] як орендодавцем (далі-орендодавець) та фермерським господарством «Сузір»я Стрільця - Агро» як орендарем укладено договір оренди земельної ділянки площею 9,98 га, що та розташована на території Володимиро-Іллінської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, який зареєстрований 10.12.2010 року Бобринецьким районним відділом Кіровоградської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" за № 041036500048, (а.с. 9). За п.9, п. 11 Договору оренди, орендар зобовязується внести оренду плату коштами щорічно до 30.12 поточного року. Річна оренда плата складає 4747,68 грн. (а.с. 9). За змістом п. 38 договору його дія припиняється шляхом його розірвання, в тому числі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідно до п. 39 розірвання договору відбувається при недотриманні однієї із сторін умов договору в судовому порядку. Згідно ст.1 Закону України «Про оренду землі»,оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. У відповідності до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», за договором оренди землі орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 143 ЗК Українипередбачено, що примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку. За змістомст. 21 Закону України «Про оренду землі»,розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Відповідно до п. «д» ч. 1ст. 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Судом встановлено, що відповідач не сплатив позивачу орендну плату за період за 2010-2014 роки, оскільки не надав належних та допустимих доказів виплати орендної плати, а тому позовні вимоги в частині стягнення орендної плати підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного розрахунку: 2010 рік - 273,00 грн. (21 день х 13 грн. = 273,00 грн.). 2011 рік - 4747,68 грн. 2012 рік - 4747,68 грн. 2013 рік - 4747,68 грн. 2014 рік - 4747,68 грн. Всього: 19263,72 грн. На цій підставі вимоги позивача про стягнення з відповідача 31669,65 грн. заборгованості з орендної плати необгрунтовані, тому різниця - 12405,93 грн. стягненню з відповідача не підлягає, відповідно не підлягає в цій частині й задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати (п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України ). Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146 цс12, яка згідно зі ст.360-7 ЦК України має враховуватися при застосуванні таких норм права. Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів було установлено, що відповідач з моменту укладення договору належно не виконує умови договору оренди землі, зокрема починаючи з дати укладення долговору систематично не сплачує (не перераховує) передбаченої договором орендної плати, що є порушенням взятих на себе орендарем зобов'язань відповідно до умов договору оренди землі, суд приходить до обгрунтованого висновку для задоволення вимог позивача про дострокове розірвання договору оренди в звязку із істотним порушенням його умов та часткового задоволення вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 19263,72 грн.. заборгованості із сплати орендної плати. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в загальній сумі 487,20 грн.

Outcome: partial