Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачки [PERSON] у вересні 2020 року звернулась до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.08.2016 року вона набула право власності на земельну ділянку площею 2,0894 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером: 5925087200:00:003:0388, що розташована на території Семереньківської сільської ради. Указану земельну ділянку вона успадкувала від свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Між позивачкою та ТОВ «Агрофірма Семереньки» в особі директора [PERSON], за відсутністю оригіналу договору оренди, був укладений додатковий договір без номера та без дати до договору оренди землі № 0401063507250 від 07.12.2010 у зв`язку з отриманням позивачкою у спадок орендованої земельної ділянки після смерті батька. Державна реєстрація додаткового договору у встановленому законом порядку не проводилась, а в пункті 4 додаткового договору було зазначено, що цей додатковий договір набирає чинності та стає невід`ємною частиною договору з моменту його підписання сторонами. Наприкінці лютого 2018 року позивачка отримала примірник договору оренди землі без номеру та дати укладений начебто між орендодавцем її батьком [PERSON] та орендарем ТОВ «Агрофірма «Семереньки» на земельну ділянку площею 2,0894 га, який зареєстрований 07.12.2010 року у Тростянецькому районному відділенні Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельним ресурсам» за № 041063507250, строк дії якого двадцять років. Оглянувши договір оренди землі, зареєстрований 07.12.2010 року за № 041063507250, [PERSON] установила, що такий договір її батько не підписував, хто виконав підпис за нього у вказаному договорі їй не відомо, оскільки підпис на вказаному договорі виконала інша, невідома особа, яку [PERSON] не уповноважував на підписання цього договору . За таких обставин, подальше використання та розпорядження відповідачем всупереч її волі як власника земельною ділянкою на підставі неукладеного договору оренди землі, зареєстрованого за №041063507250 від 07.12.2010 року, і додаткового договору до договору оренди землі №041063507250 від 07.12.2010 року, реєстрація якого не проводилась у встановленому законом порядку, є незаконним, а тому підлягає поверненню її з незаконного володіння відповідача. Неукладений договір не створює для сторін прав та обов`язків та не може бути юридичним фактом чи підставою для зміни, продовження чи припинення прав та обов`язків сторін, а тому, додатковий договір до договору оренди землі № 041063507520 від 07.12.2010, реєстрація якого не проводилась у встановленому законом порядку, який був укладено між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Семереньки» є недійсним в силу вимог частини 1 та частини 3 статті 203 та частини 1 статті 215 ЦК України, оскільки він суперечить вимогам Закону України «Про оренду землі» (договір не відповідає типовому договору, відсутній кадастровий номер земельної ділянки, не зазначено предмет договору оренди, умови розірвання договору, тощо). · Посилаючись на указані обставини, [PERSON] , ураховуючи заяву про зміну предмету позову від 12.11.2020 (а.с.117-119 том 1), просить суд: - усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, площею 2,0894 га, кадастровий номер 5925087200:00:003:0388, що розташована на території Семереньківської сільської ради Тростянецького району і належить на праві власності [PERSON] - зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма» «Семереньки» повернути [PERSON] указану земельну ділянку; - скасувати державну реєстрацію (записів) договору оренди землі, який зареєстрований у Тростянецькому районному відділенні Сумської регіональної філії ДП "Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельним ресурсам" за №041063507250 від 07.12.2010 року; - визнати недійсним Додатковий договір до Договору оренди земельної ділянки від 07.12.2010 року, державна реєстрація якого не проводилась. Стислий виклад заперечень відповідачів Представник ТОВ «Агрофірма» «Семереньки» адвокат Литвиненко Д.Г. подала відзив, в якому заперечила проти позову у повному обсязі, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що твердження позивачки про те, що Договір оренди землі не підписувався її батьком є помилковим і не відповідає дійсності. Підписання позивачкою додаткової угоди у 2016 році свідчить про її обізнаність з фактом існування та умовами договору оренди землі і суперечить принципу «добросовісної поведінки», оскільки [PERSON] отримувала орендну плату, була обізнана з усіма умовами договору, а потім подала позов про витребування земельної ділянки у належного користувача на підставі відсутності підпису. Крім того, представник відповідача Литвиненко Д.Г. вважала, що позивачка пропустила строк позовної давності, оскільки підписання позивачкою восени 2016 року Додаткової угоди, який мстить посилання на Договір оренди землі, свідчить про її обізнаність з умовами Договору оренди землі, з його існуванням, у тому числі підписанням його її батьком. [PERSON] , не спростовувала презумпцію можливості та обов`язку знати про стан своїх майнових прав. Стосовно позовної вимоги про скасування державної реєстрації Договору оренди землі представник Литвиненко Д.Г. вважала ТОВ АФ «Семереньки» неналежним відповідачем, оскільки Товариство не мало і не має таких повноважень (а.с.57-59 том 1). Сумська регіональна філія ДП "Центр ДЗК" надіслала відзив на позов, в якому зазначає, що участь Сумської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в якості відповідача у судових справах, по яких предметом позовних вимог є зобов`язання Сумської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» скасувати державну реєстрацію правовстановлюючого документа на право власності чи користування на земельну ділянку, унеможливить вирішення справи у правовому полі та призведе до неможливості виконання рішення суду. Функцію реєстрації земельних ділянок з 01.01.2011 Центром ДЗК передано органам Держкомзему України (на цей час Держгеокадастру) (а.с.53 том 1). Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 11.09.2020 року позовну заяву залишено без руху, надано строк позивачці для усунення недоліків, які 24.09.2020 року були усунуті. Ухвалою суду від 28.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Від представників відповідачів 26.10.2020 до суду надійшли відзиви. Ухвалою суду від 26.10.2020 за клопотанням представника позивачки Гуріної Г.В. витребувано додаткові письмові докази. Представником позивачки Гуріною Г.В. 19.11.2020 року було подано заяву про зміну предмету позову, витребування письмових доказів та заміну відповідача. Протокольною ухвалою суду від 30.11.2020 клопотання про залучення співвідповідачем у справі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області залишено без задоволення, прийнято до розгляду заяву про зміну предмета позову та витребувано додаткові письмові докази. Представником позивачки Гуріною Г.В. 16.11.2020 року надано відповідь на відзив. Ухвалою суду від 18.12.2020 призначено судово-почеркознавчу експертизу, а провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 06.01.2021 року за клопотанням експерта поновлено провадження у справі. Ухвалами суду від 20.01.2021, 04.02.2021, 24.02.2021 року витребувано документи зі зразками підпису та почерку, задоволено клопотання судового експерта та надано додаткові зразки для проведення почеркознавчої експертизи. 25.02.2021 року від Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення судової експертизи від 15.02.2021 року. Ухвалою суду від 14.04.2021 року судовому експерт надано для проведення почеркознавчої експертизи додаткові зразки. Судовим експертом Ткачовою Н.П. 21.04.2021 повторно складено повідомлення про неможливість проведення судової почеркознавчої експертизи, оскільки кількість наданих вільних зразків підпису та почерку особи, відносно якої поставлено питання недостатня для порівняльного аналізу. Ухвалою суду від 05.05.2021 року поновлено провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 14.05.2021 задоволено клопотання представника позивачки Гуріної Г.В. та призначено судово-почеркознавчу експертизу, виконання якої доручено Сумському відділенню ННЦ «ІСЕ ім.Засл. проф.М.С.Бокаріуса». До суду 13.07.2021 року надійшов висновок експерта № 1335/1336. Ухвалою суду від 15.07.2021 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 12.08.2021 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Адвокат Шершак-Гукова А.М. 27.09.2021 повідомила про участі її у справі як представника позивачки замість адвоката Гуріної Г.В., повноваження якої припинено. Представник відповідача Литвиненко Д.Г. 27.09.2021 подала заяву про розгляд справи без її участі. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що від імені [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Семереньки» 07.12.2010 року був підписаний Договір оренди землі, який зареєстрований у Тростянецькому районному відділенні Сумської регіональної філії ДП "Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельним ресурсам" за №041063507250 від 07.12.2010 року (а.с.8-10, том № 1). З умовами указаного Договору оренди землі в оренду була передана земельна ділянка з кадастровими номером 5925087200:00:003:0388, рілля площею 2,0894 га. Договір було укладено на 20 років (пункти 2, 8 Договору). Після смерті [INFO] [PERSON] його донька [PERSON] у порядку спадкування за заповітом набула право власності на земельну ділянку площею 2,0894 га з кадастровими номером 5925087200:00:003:0388, розташована на території Семереньківської сільської ради Тростянецького району з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на указану земельну ділянку було зареєстровано приватним нотаріусом [PERSON] 31.08.2016 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 12-13, 14, 15, том 1). Позивачка [PERSON] підписала Додатковий договір до договору оренди землі №041063507250 від 07.12.2010 року, яким було передбачено зміну сторони орендодавця за Договором оренди землі за №041063507250 від 07.12.2010 року, яка є новим власником, і до якої переходять всі права та обов`язки Орендодавця. Крім того, указаним Додатковим договором було викладено у новій редакції пункти 5 та 9 Договору оренди землі. За змістом пункту 4 Додаткового договору він набирає чинності та стає невідємною частиною Договору з моменту його підписання Сторонами (а.с.11,том 1 ). Точна дата підписання Додаткового договору до договору оренди землі №041063507250 від 07.12.2010 року судом не установлена і сторонами справи доказів цієї обставини не надано. Пред`являючи до суду позов, [PERSON] стверджувала, що Договір оренди землі від 07.12.2010 її батько [PERSON] не підписував, підпис від його імені вчинено іншою особою, про що, як стверджує позивачка, остання дізналась у 2018 році, тобто після підписання нею Додаткового договору, коли вона ще мала примірника оригіналу договору оренди землі №041063507250 від 07.12.2010. Для з`ясування цієї обставини у справі призначались судова почеркознавча експертизи, проведення яких було доручено Сумському відділенню національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса». Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи, складеного судовими експертами Сумського відділення національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Брюхань С.Ф. та Савченко І.О. від 08.07.2021 № 1135-1336 підпис від імені [PERSON] у графі «Орендодавець» в Договорі оренди землі без номера від 07.12.2010, укладеному від імені [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Семереньки», зареєстрований 07.12.2010 за №041063507250 виконано за допомогою пасти для кулькової ручки рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не [PERSON] , а іншою особою (а.с.148-160 том 2). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права І. Спірні правовідносини у цій справі регулюються ЦК України, Законом України «Про оренду землі» (у редакції чинній на момент укладення Договору оренди землі за №041063507250 від 07.12.2010 року). Позивачка у цій справі звернулась до суду із позовом про усунення перешкод у здійсненні її права користування та розпорядження належними їй земельними ділянками, які на її думку перебувають у фактичному користуванні ТОВ «Агрофірма «Семереньки» без законних підстав, зокрема, без укладення її батьком Договору оренди землі за №041063507250 від 07.12.2010 року. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У тому випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на 07.12.2010, тобто дату, зазначену у Договорі оренди землі за №041063507250) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18 Закону України «Про оренду землі»). Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку (частина перша статті 16 Закону України «Про оренду землі»). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Повертаючись до обставин цієї справи, слід зазначити, висновком судової почеркознавчої експертизи, складеним судовими експертами Сумського відділення національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» від 08.07.2021 підтверджується, що підпис від імені [PERSON] у графі «Орендодавець» у Договорі оренди землі без номеру від 07.12.2010 року, зареєстрованому за №041063507250 виконано не [PERSON] , а іншою особою. Отже, позивачкою доведено, що її батько Договір оренди землі за №041063507250 від 07.12.2010 року не підписував та, відповідно, істотних умов цього договору не погоджував, що свідчить про те, що указаний договір не відбувся, тому є невчиненим, а тому не створював для його сторін правових наслідків і на його підставі права та обов`язки орендодавця у [PERSON] , та орендаря у ТОВ «Агрофірма «Семереньки» - не виникали. У справі, що розглядається, позивачка оспорює сам факт укладення її батьком договору, наполягає на поверненні їй земельної ділянки, право власності на яку вона набула після смерті батька, вважаючи, що земельна ділянка площею 2,0894 га з кадастровими номером 5925087200:00:003:0388 знаходиться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майно, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок. Указаний висновок відповідає правовій позиції, яку викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 № 145/2047/16-ц. Отже, негаторний позов [PERSON] про усунення перешкод у користуванні належним їй нерухомим майном в частині її вимоги про зобов`язання ТОВ «Агрофірма «Семереньки» повернути їй земельну ділянку з кадастровим номером 5925087200:00:003:0388 площею 2,0894 га є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до частини другої статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Отже, конклюдентними діями може підтверджуватися лише укладення договору в усній формі. Між тим, статтею 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Зазначена норма виключає можливість укладення спірного договору шляхом вчинення конклюдентних дій, оскільки такий договір не може бути зареєстрований. Отже, враховуючи установлені судом обставини справи, що розглядається, суд не вбачає підстав для застосування доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) до правовідносин, що склалися між сторонами у цій справі. Указаний висновок також узгоджується з позицією, яку викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 № 145/2047/16-ц. Відтак, посилання представника відповідача ТОВ «Агрофірма «Семереньки» у відзиві на доктрину venire contra factum proprium є необґрунтованим. Крім того, оскільки до позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, доводи представника ТОВ «Агрофірма «Семереньки» про пропуск [PERSON] трирічного строку позовної давності судом відхиляються. ІІ. Позивачкою також заявлена вимога про скасування державної реєстрації Договору оренди за №041063507250 від 07.12.2010 року. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (стаття 19 ЦПК України). Виникнення спірних правовідносин обумовлено наявністю між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Семереньки» спору про право оренди на вказану вище земельну ділянку, оскільки, на думку позивачки, ця ділянка фактично не була передана в оренду, договір оренди її батько не підписував, тому він є неукладеним, а державна реєстрація зазначеного правочину порушує її права на користування та розпорядження зазначеною власністю. Вказана вимога свідчить про приватноправовий характер спірних правовідносин, тому ця позовна вимога правильно заявлена в порядку цивільного судочинства та підлягає розгляду загальним судом. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Указаний висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, у постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 357/7734/18. Отже, належним відповідачем за цієї позовною вимогою є не Сумська регіональна філія ДП «Центр ДЗК», а ТОВ «Агрофірма «Семереньки» право оренди якого спірної земельної ділянки, ураховуючи державну реєстрацію Договору оренди землі від 07 грудня 2010 року, до цього часу визнається і підтверджується державою. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Як встановлено судами, Договір оренди землі від 07 грудня 2010 року зареєстрований у Тростянецькому районному реєстраційному відділенні Сумської регіональної філії «Центр державного земельного кадастру» №041063507250 (а.с.10, 142-143 том 1). Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Власником спірної земельної ділянки з кадастровим номером 5925087200:00:003:0388 на час подання позову є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.08.2016 року № 438 (а.с.15 том 1). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України). Разом з тим, реєстрація неукладеного батьком позивачки Договір оренди землі від 07 грудня 2010 року порушує права та законні інтереси [PERSON] на розпорядження власністю - земельною ділянкою, яку фактично використовує ТОВ «Агрофірма «Семереньки». Отже, реєстрація права оренди ТОВ «Агрофірма «Семереньки» на вищевказану земельну ділянку, коли договір оренди [PERSON] фактично не підписував, не відповідає вимогам закону. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому, обраний позивачкою спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права. Указаний висновок узгоджується з позицією, яку викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.08.2020 № 125/702/17. На підставі викладеного, обґрунтованими є доводи позовної заяви про наявність правових підстав для скасування державної реєстрації договору оренди (запису про проведену державну реєстрацію), яку здійснено філією ДП «Центр державного земельного кадастру» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5925087200:00:003:0388, яка на цей належить [PERSON] . Таким чином, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню позовну вимогу про скасування державної реєстрації (запису про проведену державну реєстрацію) договору оренди земельної ділянки. ІІІ. Вирішуючи позовну вимогу [PERSON] про визнання недійсним Додаткового договору до Договору оренди земельної ділянки від 07.12.2010 року, суд виходить з таких мотивів. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування є підставою для універсального правонаступництва у цивільних правовідносинах. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного із їх учасників. У разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Як установлено судом позивачка у цій справі після смерті [PERSON] як його спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, яка відкрилась після його смерті, до складу якої увійшли усі права та обов`язки, що належали [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки на момент смерті [PERSON] не мав прав та обов`язків орендодавця за Договором оренди землі за №041063507250 від 07.12.2010 року, то його донька як його правонаступник у порядку спадкування за заповітом не набула таких прав і обов`язків, тобто не стала суб`єктом орендних відносин. Відтак, оскільки основний Договір оренди землі за №041063507250 від 07.12.2010 року не був вчинений [PERSON] , а зобов`язання сторін не виникли, тому Додатковий договір до указаного основного договору, який підписано його правонаступником (донькою), і який повинен бути невід`ємною його частиною, не можна розглядати як самостійну підставу для виникнення і існування орендних відносин між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Семереньки», які не існували між спадкодавцем за його життя і відповідачем у справі. Отже, підписаний [PERSON] та ТОВ «Агрофірма Семереньки» Додатковий договір до Договору оренди землі за №041063507250 від 07.12.2010 року також слід вважати неукладеним як і основний договір, відсутність згоди на укладення якого з боку батька позивачки по всіх його істотних умовах виключає наявність додаткового договору як юридичного факту. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, яка висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, оскільки є невчиненими. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. З огляду на викладене, не підлягає задоволенню позовна вимога [PERSON] про визнання недійсним спірного додаткового договору, оскільки він як невід`ємна частина основного договору оренди землі від 07.12.2010 також вважається не вчиненим. Як уже зазначалось судом у контексті спірних правовідносин, що склались між сторонами, ефективним способом захисту права, яке позивачка як власник земельної ділянки вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним їй майно, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення такої ділянки, яка заявлена [PERSON] і підлягає задоволенню, що разом з вимогою про скасування державної реєстрації основного Договору оренду землі від 07.12.2010 є ефективним способом захисту її прав. Таким чином позов [PERSON] слід задовольнити частково. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Позивачка при зверненні до суду сплатила за три позовні вимоги судовий збір у загальній сумі 2521 грн. 80 коп. (а.с.22, 29 том 1) та 7207,62 грн. в рахунок оплати судової почеркознавчої експертизи (а.с.146 том 2). Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2 статті 141 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (пункт 2 частини третьої статті 133 ЦПК України). Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено на 66,7%, з відповідача ТОВ «Агрофірма «Семереньки» на користь позивачки слід стягнути 1681 грн. 80 коп. (840 грн. 40 коп. х 2) судового збору, сплаченого за дві позовні вимоги, які задоволено судом, та 4807 грн. 48 коп. (7207,62 грн. х 66,7%) витрат на оплату судової експертизи. Ураховуючи, що Сумська регіональна філія ДП «Центр ДЗК» не є належним відповідачем у цій справі, понесені позивачкою судові витрати не можуть бути покладені на указаний орган. На підставі викладеного та

Outcome: partial