Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд зобов`язати КП КМР "Південні тепломережі" виключити із суми заборгованості [PERSON] заборгованість попередніх власників за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] за період з 01.10.2015 року по 01.04.2020 року. В обґрунтування свого позову вказала, що вона стала власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі - продажу від 10.03.2021 року. Після придбання вказаної квартири на адресу місця проживання позивача почали приходити квитанції про наявність заборгованості за користування тепловою енергією. 08.05.2021 року [PERSON] на ім`я відповідача по справі через засоби поштової кореспонденції було подано письмове звернення з питань підтвердження наявності боргу за теплопостачання та надання інформації про дані особи за якою зареєстровано особовий рахунок у придбаній позивачем квартирі. 27.05.2021р.за вих. № 90 відповідачем по справі було надано письмову відповідь про те, що з 01.10.2015 р. по 01.04.2020 р. за особовим рахунком № [NUMBER] було нарахування заборгованості за користування тепловою енергією на ім`я зареєстрованої [PERSON] станом на 27.05.2021 року сума заборгованості складає 15418,44 грн. Позивач вважає, що відповідач безпідставно нарахував їй заборгованість попередніх власників квартири в розмірі 15418,44 грн. за період 01.10.2015 р. по 01.04.2020 р., яка виникла до моменту придбання позивачем квартири. Стверджує, що заборгованість яка утворилася в процесі договірних правовідносин між відповідачем та попереднім власником квартири до 01.03.2021 року не має жодного відношення до неї так як до 10.03.2021 р. вона не була споживачем послуг відповідача за вказаною адресою, відповідно і не отримувала таких послуг, а тому дії відповідача щодо переведення на неї заборгованості і як наслідок покладення на неї тягаря повернення грошової вимоги за комунальні послуги якими вона не користувалась є неправомірними, чим порушують її законні права та інтереси. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 червня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 17-18). 27 серпня 2021 року на адресу суду надано відзив на позовну заяву КП КМР "Південні тепломережі" в якому зазначено, що в зв`язку з тим, що особовий рахунок відкривається не за особою, а за житловим приміщенням переоформлення відбувається лише за ПІБ власника або квартиронаймача. На сьогоднішній день [PERSON] особовий рахунок за адресою придбаної квартири на своє ім`я не переоформила. Згідно до облікової бази КП КМР "Південні тепломережі" за адресою [ADDRESS] особовий рахунок № [NUMBER] зареєстровано на ім`я [PERSON] . За цим особовим рахунком станом на 27.08.2021 року сума заборгованості за поставлену теплову енергію складає 15418,44 грн. Ця інформація була надана підприємством позивачу у відповіді на її звернення. З жодних інших питань [PERSON] до КП КМР "Південні тепломережі" не зверталась. Таким чином, не має законних підстав для виключення з особового рахунку № [NUMBER] суми заборгованості попереднього власника, що виникла до купівлі-продажу квартири, а саме до 10.03.2021 року. До того ж в п.10 Договору купівлі-продажу квартири за адресою [ADDRESS] від 10.03.2021 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Агеєнко В.О, зазначено обов`язки продавця сплатити будь-яку заборгованість з комунальних послуг станом на день передачі ключів... В п. 4 Договору покупець стверджує, що володіє достатньою інформацією про відчужувану квартиру. В п. 13 Договору продавець і покупець у присутності нотаріуса стверджують один одному, що однаково розуміють значення і умови договору та його правові наслідки. За таких обставин, при укладанні Договору купівлі-продажу квартири, позивач [PERSON] повинна була переконатися в тому, що разом з новою квартирою до неї не перейдуть борги за комунальні послуги попереднього власника, зокрема за теплопостачання. У задоволенні позову [PERSON] просять відмовити повністю. (а.с. 27-29). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" в судове засідання не з`явився, в відзиві на позовну заяву просив проводити розгляд справи без його участі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, зміст спірних відносин вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 10 березня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 745, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Агеєнко В.О. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 247608729 від 10.03.2021 року (а.с. 11,12). Позивач [PERSON] зверталась до КП КМР "Південні тепломережі" з заявою про надання інформації по заборгованості за користування тепловою енергією та на чиє ім`я зареєстрований особовий рахунок за адресою: [ADDRESS] . Згідно листа вих. № 90 від 27.05.2021 року КП КМР "Південні тепломережі" з 01.10.2015 року по 01.04.2020 року за особовим рахунком № [NUMBER] було нарахування за користування тепловою енергією на ім`я зареєстрованої [PERSON] . Станом на 27.05.2021 року сума заборгованості складає 15418,44 грн. та повідомлено, що для відкриття особового рахунку споживач зобов`язаний розрахуватися за надані йому послуги. Якщо новий власник з невідомих причин не відкрив особовий рахунок на своє ім`я вчасно, це не знімає з нього відповідальності за сплату послуг утримання будинків і споруд. При зверненні до підприємства власник має сплатити борг (а.с. 13). Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Відповідно до статті 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора. Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до пункту 6 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець (підприємство, яке надає житлово-комунальні послуги) зобов`язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 10.03.2021 року, згідно з яким позивач став власником спірної квартири, не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні). Таким чином діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не обговорено в договорі купівлі-продажу. Аналогічна позиція викладена у рішенні ВС/КЦС у справі №686/6276/19 від 01 вересня 2020 року. Що стосується доводів представника відповідача, то останній не навів доказів виникнення у позивача зобов`язань по погашенню заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка виникла у попереднього власника квартири. Посилання представника відповідача на те, що позивач не скористалася правом перевірки наявності заборгованості за комунальні послуги у попереднього власника, суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. За таких обставин, суд встановивши, що позивач набув у власність квартиру 10.03.2021 року, та прийшов до висновку про те, що на нього не може бути покладено обов`язок по сплаті заборгованості за послуги теплопостачання надані попереднім власникам, що нараховані за період з 01.10.2015 року по 01.04.2020 року. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд стягує з відповідача судові витрати на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved