Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивач в червні 2021 звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з вищезазначеним позовом в я кому просить визнати недійсним кредитний договір від 23.12.2019 року укладений між нею та Товариства з обмеженою відповідальністю "Качай Гроші" та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса від 05.04.2021 вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі № 88519 про стягнення з неї\~ на користь ТОВ "Качай Гроші" заборгованості за кредитним договором . В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначає,\~що позивачу\~стало відомо,\~що 05.04.2021\~року приватний\~нотаріус Обухівського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Головкіна\~Я.В. вчинила виконавчий напис № 88519 про стягнення з неї на користь ТОВ "Качай\~Гроші"\~ заборгованості за кредитним договором в сумі 18\~081,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Баталіна С.С. від 19.05.2021 року відкрито виконавче провадження № 65480410. Ніякі кредитні договори вона з відповідачем не укладала та кредиту не отримувала. Після телефонних погроз вона змушена була звернутися до поліції з заявою про незаконне оформлення на неї кредиту без її згоди. Вважає, дії відповідача незаконними, а виконавчий напис таким, що вчинено з грубим порушенням норм чинного законодавства. Посилаючись на викладене, позивач просить про задоволення позову. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.06.2021 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Копія ухвали про відкриття провадження була направлена сторона по справі. У зазначений в ухвалі термін від сторін не надійшло заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 25.08.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог як необґрунтованих, надавши копію укладеного кредитного договору та розрахунок суми заборгованості. 01.10.2021 року позивач надала на адрес суду відповідь на відзив в якому зазначила , що кредитний договір не підписаний позивачем , матеріали справи не містять даних про те, що особа позивача була належним чином ідентифікована при її реєстрації і ІТС відповідним електронним підписом, чи особистим підписом, так і відсутні докази виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором та надання кредиту позивачу. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву про проведення розгляду справи без її участі за наявними в справі доказами, просила задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання за викликом суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. Враховуючи,\~що сторони\~не прибули\~в судове\~засідання,\~а перешкод\~для розгляду\~справи судом\~не встановлено,\~то суд\~здійснює судовий\~розгляд у\~судовому засіданні\~без фіксування\~судового процесу\~за допомогою\~звукозаписувального технічного\~засобу,\~відповідно до\~вимог ч.2\~ст.247\~ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. За загальним правилом статей\~15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено,\~що 05.04.2021\~приватним нотаріусом\~Обухівського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Головкіною Я.В.\~було вчинено\~виконавчий напис,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 88519\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю "Качай\~Гроші"\~ заборгованості за кредитним договором в сумі 18\~081,00 грн. На виконання даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Баталіним С.С. 19.05.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65480410. 23.01.2020 року [PERSON] звернулася до поліції з заявою про оформлення на її ім`я шахрайським шляхом кредитного договору. Відомості внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження 12020230040000252. За приписами\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису-надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності-це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Матеріали справи не містять інформації, що для вчинення виконавчого напису, нотаріус отримував від банку оригінал кредитного договору і заяву позичальника про одержання банківських послуг. Крім цього, матеріали справи не містять інформації, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. З огляду на наведене та виходячи з системного аналізу статей\~15,16,18 ЦК України, статей\~50,87,88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й встановити та зазначити у рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. З огляду на те, що відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження безспірності заборгованості, обізнаності позивача про існування заборгованості та дотримання законодавства при видачі виконавчого напису у безспірному порядку суд вважає, що стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса застосовано бути не може. Щодо позовних вимог про визнання недійсним кредитного договору слід зазначити наступне. Судом встановлено, що 23.12.20219 року між сторонами було укладено договір № 00-562731 про надання коштів у позику на умовах фінансвогого кредиту шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Договір містить персональні дані позивака, зокрема, прізвище, ім`я та ім`я по-батькові (ПІБ), номер картки платника податків, адреса реєстрації. Судом встановлено, що Договір між сторонами укладено в електронній формі, тому має містити електронний підпис позичальника. Зі змісту\~ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положення\~ст.3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.1 ст.\~627\~та ст.6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Як вбачається зі змісту\~ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. В позові позивач зазначає, що підставою визнання такого договору недійсним є недодержання сторонами вимог ст.203 ЦК України а також є порушення порядку укладання між сторонами договору, передбачені \~Законом України "Про електронну комерцію"\~та\~Законом України "Про електронний цифровий підпис". Але відповідачем до відзиву на позов додано усі докази щодо шляху домовленості та підписання з позивачем договору, а саме роздрукований лог-файл порядку укладення договору про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № 00-562731 від 23.12.2019 року, з якого вбачається час та дата і опис дії в особистому електронному кабінеті позивача на офіційному веб-порталі товариства https://kachay.com.ua, починаючи зі входу в особистого кабінету до повідомлення про укладання договору, його розміщення в особистому кабінету та відправка на електронну пошту позичальника. Також додано паспорт споживчого кредиту, оферта (пропозиція укласти договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту) та договір № № 00-562731 від 23.12.2019 року, в якому міститься відмітка, що підписаний позичальником [PERSON] електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Таким чином, без використання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу на сайт ТОВ «Качай гроші» та вибору строку і суми кредиту, Договір з позивачем не був би укладений. Повноваження та ліцензія на надання відповідних послуг відповідачем щодо надання грошових коштів у позику, підтверджується наданими відповідачем свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Качай Гроші», свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ТОВ "Качай Гроші" від 15.03.2018 року. Відповідно до положення\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги про визнання договору недійсним , викладені позивачем у позові, не знайшли своє підтвердження жодними нележними та допустимими доказами, не доведено порушення прав з боку відповідача , а тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає визнанню. Відповідно до положеньст.141\~ЦПК України з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Качай Гроші" на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в сумі 908,00 грн. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: partial