Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Степанівни № 11916, виданого 10 грудня 2018 року про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості в розмірі 38 085,70 гривень таким, що не підлягає виконанню, стягнення судових витрат з відповідача. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ним отримано постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.01.2019 року ВП № 58153795, постановлену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною, надіслану супровідним листом від 22.01.2019 року, яка винесена при примусовому виконанні Виконавчого напису № 11916 від 10.12.2018 року, що виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з нього, як з боржника, на користь Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості в розмірі 38 085,70 гривень. Вказана постанова надійшла йому за місцем роботи. Позивач вказує, що виконавчий напис № 11916 від 10.12.2018 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. він не отримував. Йому невідомо, що це за сума коштів, які стягуються за виконавчим написом і на підставі чого кошти стягуються виконавчим написом нотаріуса. Вважає виконавчий напис № 11916 від 10.12.2018 року, що видав приватний нотаріус Хара Н.С. незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки він носить спірний характер. Позивач не прибув у судове засідання, його представник подав суду заяву про розгляд справи його участі. Просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Від відповідача не надходив відзив на позов. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не прибула, надіславши на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності та просить постановити рішення згідно чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Судом при розгляді справи встановлено, що 10.12.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено оскаржуваний виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11916 про стягнення з [PERSON] , який народився [INFO] , місце народження: місто Волосів, місце роботи: не зазначено, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: 78412, Івано-Франківська область. Волосів, паспорт [NUMBER] , виданий Надвірнянським РВ УМВС в Івано-Франківській області, 28.02.2006 року, який є Боржником за Кредитним договором № GP -7116272 від 09.12.2014 року, укладеним ним із АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», ідентифікаційний код юридичної особи 14282829, місцезнаходження: 04070, місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4, п/р [NUMBER] , МФО 334851, далі іменований - Стягувач, заборгованість за Кредитним договором № GP -7116272 від 09.12.2014 року. Строк платежу за Кредитним договором № GP -7116272 від 09.12.2014 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06 грудня 2017 року по 06 грудня 2018 року. Сума заборгованості складає 37655,7 гривень (Тридцять сім тисяч шістсот п`ятдесят п`ять грн. 70 коп.), в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 20086,58 гривень (Двадцять тисяч вісімдесят шість грн. 58 коп.); прострочена заборгованість за комісією - 15698,85 гривень (П`ятнадцять тисяч шістсот дев`яносто вісім грн. 85 коп.); прострочена заборгованість за процентами - 1870,27 гривень (Одна тисяча вісімсот сімдесят грн. 27 коп.); строкова заборгованість за сумою кредиту 0 гривень (Нуль грн. 0 коп.); строкова заборгованість за комісією 0 гривень (Нуль грн. 0 коп.); строкова заборгованість за процентами - 0 гривень (Нуль грн. 0 коп.). Постановою приватного виконавця округу міста Києва Вольф Т.Л. від 22.01.2019 року відкрито виконавче провадження за № 58153795, про стягнення з боржника [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» заборгованості у розмірі 38 085,70 гривень. Позивач вказує на те, що виконавчий напис, виданий 10 грудня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., реєстровий № 11916, про стягнення з позивача на користь Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості в розмірі 38 085,70 гривень є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки носить спірний характер. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року за наслідками розгляду цивільної справи № 756/7916/15-ц. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, наданих суду позивачем та витребуваних у приватного нотаріуса Хара Н.С. документів, на підставі яких був вчинений оспорюваний позивачем виконавчий напис: копії заяви представника ПАТ Перший Український Міжнародний Банк, поданої приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., копії виконавчого напису, копії постанови про відкриття виконавчого провадження, не вбачається, що у позивача відсутній борг перед банком, або невідповідність суми боргу. В матеріалах справи відсутні докази повного або часткового погашення боргу, на підставі яких суд мав би можливість дослідити, перевірити та встановити факт відсутності спору, менший розмір, чи спростувати його. А також встановити порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, а саме: факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту та інше. Більше того, протягом судового розгляду сторона позивача не надала суду вищезазначені докази та не скористалась своїм правом витребування доказів передбаченим ст. 84 ЦПК України, у разі неможливістю самостійного надати такі докази. Оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд не вправі самостійно ініціювати питання про витребовування докази. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування свого позову, суд позбавлений можливості встановити факт підтвердження (або спростування) безспірності заборгованості на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, зокрема правильності нарахування відсотків та пені за користування кредитом, розрахунок розміру не виконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed