Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

10 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, третя особа реєстраційна служба Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області, Куйбишевська державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок. Позивач прохає суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на домоволодіння №11 по вул.Молодіжній в с.Гоголівка Куйбишевського району Запорізької області, яке складається з : А - житловий будинок, а - прибудова, а1 - веранда, літ. Б - сарай, літ.В-сарай, літ.Г-вбиральня, №4 - погріб, літ.Д- сарай , літ.Е- сарай, літ.З- гараж, літ.Ж- сарай , №1 - огорожа, №2- ворота, №3- хвіртка. літ.Л- басейн, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, який помер 02 травня 2010 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час і місце розгляду повідомлена належнич чином, повідомила причини неявки. Позивач надала письмову заяву, в якій повідомила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі по тих підставах, що викладені в позовній заяві, прохала розглянути справу без її участі, позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільради в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав письмову заяву, в якій повідомив про визнання позову, прохав розглянути справу без його участі . Представники третіх осіб - РС Куйбишевського РУЮ та нотконтори в судове засідання не з'явились, надали заяву, в якій прохали розглянути справу без їх участі, проти позовних вимог [PERSON] не заперечували. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача, представників відповідача та третіх осіб. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер 02 травня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 165399, виданого виконкомом [PERSON] сільради 04 травня 2010 року. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку та господарських споруд по вул.Молодіжній, буд. 11 с.Гоголівка Куйбишевського району Запорізької області. Державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] у зв'язку з недотриманням вимог статті 47 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993р., п.7 гл.8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, згідно з якими "Документи, викладені на двох або більше аркушах, що подаються для вчинення нотаріальнихдій, повинні бути прошиті у спосіб, що унеможливлює їх роз"єзнання без порушення цілісності, а аркуші пронумеровані". [PERSON] надано договір купівлі-продажу, посвідчений виконкомом [PERSON] сільради 23.03.1992року реєстраційний №37, не прошитий у спосіб, що унеможливлює їх роз"єднання. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Отже, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку. Згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями, колгосп ім.Куйбишева провад, а [PERSON] купив житловий будинок сабидного типу загальною площею 51,3 кв.м., в тому числі житловою площею 37,8кв.м., з надвірними будівлями: 2 сараї, підвал, вбиральня, огорожа, по вул.Молодіжній, буд.№11 в с.Гоголівка Куйбишевського району Запорізької області, розташований на присадибній ділянці 0,25га, відведеної згідно рішення виконкому [PERSON] сільради від 10.10.1991року. Даний договір посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільради 23 березня 1992 року за реєстраційним №37. [PERSON] був зареєстрований та проживав [INFO] по день смерті, 02 травня 2010 року. На момент смерті проживав разом з дружиною [PERSON], [INFO], яка проживає за даною адресою по теперішній час. Спірний будинок відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 04 червня 2015 року збудований в 1983 році, загальною площею 51,6 кв.м., і складається з: літ.А - житловий будинок, літ.а - прибудова, літ.а1 - веранда, літ. Б - сарай, літ.В-сарай, літ.Г-вбиральня, №4 - погріб, літ.Д- сарай , літ.Е- сарай, літ.З- гараж, літ.Ж- сарай , №1 - огорожа, №2- ворота, №3- хвіртка. літ.л- басейн, І - вимощення, ІІ - замощення. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що спірний будинок належав спадкодавцю [PERSON] на законних підставах. Однак, оформити право власності в позасудовому порядку позивач не має можливості, оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений виконкомом [PERSON] сільради 23.03.1992року реєстраційний №37, не прошитий у спосіб, що унеможливлює їх роз"єднання, що суперечить вимогам статті 47 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993р., п.7 гл.8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, згідно з якими "Документи, викладені на двох або більше аркушах, що подаються для вчинення нотаріальнихдій, повинні бути прошиті у спосіб, що унеможливлює їх роз"єзнання без порушення цілісності, а аркуші пронумеровані". З цих підстав позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину. За життя [PERSON] заповіту не складав. Згідно ст.1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом спадкового майна [PERSON] є його дружина - [PERSON], яка прийняла спадщину. Вказані обставини у справі сторони визнали, їх не оспорювали, а тому згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Як вже зазначалось, [PERSON] було розяснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на житловий будинок у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений виконкомом [PERSON] сільради 23.03.1992року реєстраційний №37, не прошитий у спосіб, що унеможливлює їх роз"єднання. Суд, враховуючи вищевказані обставини справи, а також те, що правовий режим майна, права та обов'язки осіб, які брали участь у будівництві, визначаються законодавством, яке діяло на той час, дійшов висновку про достатність правових підстав для задоволення позову. \~ \~ \~ \~ \~ Родинні відносини між померлим [PERSON] та позивачем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого виконкомом [PERSON] сільради 30 листопада 1981 року. Судом встановлено, що [PERSON] із заявою про відмову від спадщини у строк, визначений ст.1270 ЦК України, не зверталась. Вона вступила в управління спадковим майном і подала до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ст..ст.2, 9 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно їх обтяжень №1952-ІV від 01.07.2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно п. 26,27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Визнання відповідачем предявленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом не може вплинути на права та інтереси інших осіб.

Outcome: approved