Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

03 березня 2017 року т.в.о. головного лікаря КЗ СОР "Обласна спеціалізована психіатрична лікарня № 2" звернувся до суду з вищевказаною заявою. Заявник свої вимоги мотивує тим, що [PERSON], [INFO], за заявою директора Лебединського психоневрологічного інтернату був госпіталізований до КЗ СОР "Обласна спеціалізована психіатрична лікарня № 2" в зв'язку з погіршенням психічного стану: останнім часом був збуджений, озлоблений, виявляє агресію по відношенню до персоналу інтернату, намагався втекти з інтернату, намагався вирвати решітки з вікон. 03.03.2017 р. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Відповідно до висновку ЛКК від 03.03.2017 року, [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання у вигляді шизофренії параноїдної форми з безперервним типом перебігу зі стабільним дефектом, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, самостійно не здатен забезпечити свої потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, його обстеження та лікування можливе лише в стаціонарних умовах, потребує застосування госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Посилаючись на вказані обставини, просить примусово госпіталізувати [PERSON] з урахуванням висновку ЛКК від 03.03.2017 р. для надання йому психіатричної допомоги у примусовому порядку до Комунального закладу Сумської обласної ради "Обласна спеціалізована психіатрична лікарня № 2" за адресою Сумська область, Охтирський район, с. Кудряве, вул. Охтирська, 1. В судовому засіданні представник КЗ СОР "Обласна спеціалізована психіатрична лікарня № 2" лікар - психіатр Грицай А.В.вимоги заяви підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в ній, пояснив, що [PERSON], 02.03.2016 р. за заявою директора Лебединського психоневрологічного інтернату був госпіталізований до КЗ СОР "Обласна спеціалізована психіатрична лікарня № 2" в зв'язку з погіршенням психічного стану: останнім часом був збуджений, озлоблений, виявляє агресію по відношенню до персоналу інтернату, намагався втекти з інтернату, намагався вирвати решітки з вікон. Комісією встановлена наявність у [PERSON] ознак тяжкого психічного захворювання, поведінка [PERSON] не передбачувана, він не може задовольнити самостійно свої життєві потреби, перебуваючи в Лебединському психоневрологічному інтернаті за своїм психічним станом [PERSON] не буде приймати ліки і не отримає необхідного лікування, так як там відсутні відповідні ліки та відповідний медичний персонал, тому потребує застосування госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. [PERSON] у судовому засіданні на питання не відповідав, був недоступний мовному контакту, не реагував на звернення до нього. Представник [PERSON] - адвокат Єфіменко Л.І. та представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Охтирської міської ради в судовому засіданні не заперечували проти госпіталізації [PERSON] до Комунального закладу Сумської обласної Ради "Обласна спеціалізована психіатрична лікарня № 2". Опікун [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не зявилась, з квітня 2016 року з нею відсутній зв'язок, останній раз вона відвідувала [PERSON] 16.04.2016 року. Представник Лебединського психоневрологічного інтернату в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника інтернату, не заперечує щодо проведення лікування [PERSON] у 2-ій обласній психіатричній лікарні. Вислухавши пояснення лікаря-психіатра, осіб, які беруть участь у справі, врахувавши думку прокурора, який вважає подання лікарні обґрунтованим, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 9 «Основ законодавства України про охорону здоров'я», застосування примусових заходів медичного характеру щодо осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння, обмеження прав інших громадян у вигляді примусового медичного огляду або примусової госпіталізації, а також у зв'язку з проведенням карантинних заходів допускається тільки на підставах і в порядку, передбачених законами України. Згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Факт тяжкого психічного розладу підтверджується зібраними у справі доказами: заявою т.в.о. головного лікаря обласної спеціалізованої психіатричної лікарні, висновком ЛКК № 61/122 від 03.03.2017 року. Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії від 03.03.2017 р. № 61/122, [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання - шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють небезпеку для нього самого та оточуючих, не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, його обстеження та лікування можливе лише в стаціонарних умовах, потребує застосування госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] потрібно госпіталізувати до психіатричного закладу в примусовому порядку, оскільки іншими заходами його лікування забезпечити неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved