Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулось до суду з даним позовом, яким вказує, що 09.07.2013 року між ПАТ "ОТП Банк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №2004592386 від 09.07.2013 року, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 25000,00 грн. та взяв на себе відповідні зобов'язання щодо порядку його повернення. В подальшому згідно умов договору факторингу №15/09/14 від 15.09.2014 року, ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №2004592386 від 09.07.2013 року. Згідно даного кредитного договору ПАТ «ОТП Банк» надало відповідачу кредит в сумі 25000,00 грн. на споживчі цілі строком до 9 липня 2015 року, в тому числі: на придбання товару - 20000,00 грн., на страхування - 4800,00 грн. та 200,00 грн. на придбання пакету послуг. Вказує на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, кредит у визначені договором строки не повертає і станом на 14 квітня 2015 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 21349,50 грн., яка включає в себе: заборгованість за кредитом - 18621,49 коп., відсотки за користування кредитом 0,95 грн., комісія - 2727,06 грн. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором в розмірі 21349,50 грн. та судові витрати. Представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час судового розгляду, в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час судового розгляду, повторно в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. У зв'язку з розглядом справи у відсутності сторін в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобовязань, а саме з договору кредиту, що регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 09.07.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту№2004592386 від 09.07.2013 року, за яким позичальнику був наданий кредит у розмірі на придбання товару холодильника та газової плити - 20000,00 грн., на страхування - 4800,00 грн. та 200,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Своє зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та плату за користування кредитом [PERSON] не виконує, на час розгляду справи, тому виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 14 квітня 2015 року становить 21349,50 грн., яка включає в себе: заборгованість за кредитом - 18621,49 коп., відсотки за користування кредитом 0,95 грн., комісія - 2727,06 грн. Відповідно до п. 1.1 договору про надання споживчого кредиту банк надає позичальнику строковий кредит для придбання товару в сумі 25000,00 грн. на строк 24 місяці з 09.07.2013 року по 09.07.2015 року шляхом перерахування коштів на рахунок продавця товару. Згідно п. 1.4.2 договору про надання споживчого кредиту сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в графіку платежів. На підставі п. 1.4.5 договору про надання споживчого кредиту, за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, після закінчення строку дії визначеного цим договором пільгового періоду, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів (додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту №2004592386 від 09.07.2013 року). Відповідно до п. 1.5.4 договору про надання споживчого кредиту, в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового погашення виконання зобовязань за кредитним договором. Згідно з умовами договору факторингу №15/09/14 від 15.09.2014 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №2004592386 від 09.07.2013 року. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі та відкрив відповідачу поточний рахунок, на який надав кредит відповідно до умов договору. У порушення норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 14 квітня 2015 року становить 21349,50 грн., яка включає в себе: заборгованість за кредитом - 18621,49 коп., відсотки за користування кредитом 0,95 грн., комісія - 2727,06 грн. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.\~ Згідно зі ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. ст. 1050, 1054 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищезазначене, аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Підстав для звільнення відповідача від сплати штрафних санкцій суд не вбачає. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що рішення ухвалено на користь позивача, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок). На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 553-554, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин,

Outcome: approved