Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Крижопільської сільської ради Вінницької області, про визнання у порядку спадкуванням за заповітом права власності на фермерське господарство «[PERSON]К.», як цілісний майновий комплекс, ідентифікаційний код 30896388, місцезнаходження: Вінницька області, смт. Крижопіль, вул. К.Маркса, 155, поштовий індекс 24600, зареєстрованого 26.03.2013 року Крижопільською районною державною адміністрацією, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР № 11551050003000639. У позові [PERSON] зазначила, що 05 січня 2014 року помер її батько - [PERSON]. За життя [PERSON] склав заповіт і зробив таке розпорядження : « все моє майно, рухоме, та нерухоме, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось, і взагалі все те, що на день смерті буде належати мені за законом і на що я за законом матиму право, заповідаю моїй дочці [PERSON], [INFO].». Зазначене розпорядження підтверджується заповітом від 29.03.2013 року, який посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Крижопільського районного нотаріального округу, та зареєстрований в реєстрі за № 516. Таким чином, після [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить фермерське господарство «[PERSON]К.», яке було створене 06 вересня 2000 року, ідентифікаційний код 30896388. Відповідно до п.1.2. Статуту фермерського господарства «[PERSON]К.», засновником фермерського господарства є [PERSON]. 29.03.2013 року було змінено назву селянське (фермерське) господарство «[PERSON]К» на фермерське господарство «[PERSON]К.», ідентифікаційний код 30896388. До теперішнього часу [PERSON], як спадкоємець за заповітом не може переоформити фермерське господарство на себе, так як державний нотаріус відмовляється вчинити нотаріальні дії та видати свідоцтво про право на спадщину, мотивуючи свою відмову тим, що на теперішній час не передбачений порядок реєстрації підприємств (цілісного майнового комплексу), як об'єкта нерухомості. Відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до установчих документів, які пов'язані із зміною засновника на підставі факту смерті фізичної особи. Після смерті свого батька до теперішнього часу вона не може переоформити фермерське господарство та внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців. Тому за захистом свого права на спадщину вона звернувся до суду. Представник позивача [PERSON] до суду подав заяву, в якій позов підтримав і просив суд позов задовольнити, судові витрати по справі залишити за позивачем, справу розглянути в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, так як він не заперечує проти задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права чи свободи інших осіб, а тому приймається судом.\~\~ Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 05.01.2014 р. помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 06.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Крижопільського районного управління юстиції у Вінницькій області. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до спадкової маси якої, як встановлено у судовому засіданні входить і складає, як цілісний майновий комплекс фермерське господарство «[PERSON]К.», ідентифікаційний код 30896388., юридична адреса господарства: смт. Крижопіль, вул. К. Маркса, 155, Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи., яке було засноване спадкодавцем 06 вересня 2000 року. 29.03.2013 року було змінено назву селянське (фермерське) господарство «[PERSON]К» на фермерське господарство «[PERSON]К.» ідентифікаційний код 30896388. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до статті 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач є спадкоємцем за заповітом і має право на спадщину, що відкрилася після його смерті, що підтверджується від 29.03.2013 року, який посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Крижопільського районного нотаріального округу, та зареєстрований в реєстрі за № 516. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 23 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до статутного капіталу, не розподільчий прибуток, майнові та інші зобов'язання (стаття 22 Закону). Стаття 1 Закону визначає, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї відповідно до закону та діє на основі Статуту. Із змісту Статут ФГ « [PERSON]К.» вбачається, що статутний фонд не визначався. [PERSON] від спадщини за заповітом не відмовилась і продовжує займатися всіма справами, пов'язаними із переоформленням фермерського господарства «[PERSON]К.», тобто фактично вступила у його володіння. Спадкове майно за заповітом в тому числі і ФГ «[PERSON]К.» під арештом, заставою та забороною на відчуження не перебуває. 02.07.2015 року [PERSON], яка є спадкоємницею за заповітом, звернулася із заявою на оформлення спадщини після смерті її батька [PERSON] до [PERSON], приватного нотаріуса Крижопільського районного нотаріального округу. В заяві [PERSON] зазначила, що відповідно до чинного законодавства, та заповіту її батька від 29.03.2013 року має право на отримання свідоцтва на право на спадщину на фермерське господарство « [PERSON]К.», як цілісного майнового комплексу . 02.07.2015 року [PERSON], приватний нотаріус Крижопільського районного нотаріального округу, виніс постанову, яка зареєстрована за № 367/02-31, щодо відмови [PERSON] у видачі свідоцтва на спадщину на корпоративні права ФГ « [PERSON]К», що знаходиться в смт. Крижопіль, вул.. К. Маркса, 155. Нотаріус зазначила , що видача свідоцтва про право на спадщину за законом на фермерське господарство "[PERSON]К.", як цілісний майновий комплекс не видається з тих підстав, що відсутній статутний капітал фермерського господарства, а також чинним законодавством не передбачений порядок спадкування фермерського господарства, як цілісного майнового комплексу. Крім цього, нотаріус зазначила, що, згідно п. 218 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкування майна фермерського господарства здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про фермерське господарство». Відповідно до ч. 1ст. 23 Закону України,,Про фермерське господарство, успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини здійснюється відповідно до закону, тому фермерське господарство повинно успадковуватися як цілісний майновий комплекс. На теперішній час не передбачений порядок реєстрації підприємств (цілісного майнового комплексу), як об'єкта нерухомості. Фермерське господарство пройшло державну реєстрацію як суб'єкт підприємницької діяльності, але воно немає державної реєстрації як об'єкт цивільно-правових відносин, та немає право встановлювального документу як об'єкту нерухомості. В Законі України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 15.05.2003 р. N 755-1V» зазначено, що у разі внесення змін до установчих документів, які пов'язані із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи на підставі факту смерті фізичної особи-засновника (учасника) та відмови інших засновників (учасників) у прийнятті спадкоємця (спадкоємців) померлого до складу засновників, крім документів, які передбачені ч. 1 ст. 29 Закону України N 755-1V, додатково подається нотаріально засвідчена копія свідоцтва про смерть фізичної особи, або відповідна довідка органу реєстрації актів громадянського стану чи судове рішення про оголошення громадянина померлим. Згідно роз'яснень Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 21.12.2005 р. N 11202 замість нотаріально посвідченої копії рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу, яким затверджено зміни до установчих документів, подається копія свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом. Отже, [PERSON], до теперішнього часу, як спадкоємець за заповітом не може переоформити фермерське господарство « [PERSON]К.» на себе, так як приватний нотаріус відмовляється вчинити нотаріальні дії та видати свідоцтво про право на спадщину, мотивуючи свою відмову тим, що на теперішній час не передбачений порядок реєстрації підприємств (цілісного майнового комплексу), як об'єкта нерухомості. Відсутність свідоцтва про право на спадщину за заповітом є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до установчих документів, які пов'язані із зміною засновника на підставі факту смерті фізичної особи. Після смерті свого батька до теперішнього часу [PERSON] не може переоформити фермерське господарство «[PERSON]К.» та внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Тому за захистом свого права на спадщину за заповітом [PERSON] звернулася до суду. В роз'ясненнях, що містяться в п. 9 постанови N 20 від 22.12.95 р. Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зазначено, що успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав є визнання права. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається (нотаріусом) іншою особою. Оскільки право засновника фермерського господарства «[PERSON]К.», [PERSON] є майновим правом, яке не є невід'ємним від фізичної особи (ст. 178 ЦК України), а відтак, на думку позивача, воно має входити до складу спадщини, та враховуючи вищезазначені факти, які підтверджують обставини викладені в позовній заяві та те, що позивачка є спадкоємцем за заповітом майна померлого [PERSON], яка висловили бажання продовжити діяльність господарства, то до неї повинні перейти права засновника фермерського господарства «[PERSON]К.» ідентифікаційний код 30896388.

Outcome: approved