Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

14 березня 2016 року [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою в якій просить ухвалити судове рішення, яким стягнути на її користь із відповідача, [PERSON] аліменти на її користь в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з моменту пердявлення позову і до досягнення нею 23-х років за умов, що вона буде продовжувати навчання, тобто до 12.03.2021 року. Свої вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що відповідач являється її батьком і на даний час вона навчається на першому курсі в Обласному комунальному вищому навчальному закладі "Інституті підприємництва "Стратегія" на денній формі навчання, за кошти державного бюджету. При цьому, відповідач належної матеріальної допомоги у добровільному порядку їй не надає, хоч не досягнувши 23 років, вона потребує коштів на утримання від батька. Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявилась, надавши заяву з проханням розглядати справу без її участі. В своїй заяві позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], в судові засідання не зявляється, про день тачас слухання справи повідомлявся належним чином, з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України. Поштові конверти, направлені на адресу відповідача з повідомленням про день, час та місце судового засідання, повертаються з відміткою "За закінченням терміну зберігання". У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 224,225 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2\~ст. 197 ЦПК України без фікасіції судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Відповідно до паспорта та копії свідоцтва про народження позивач [PERSON], народилась 12 березня 1998 року, її батьком являється відповідач [PERSON] (а.с.3,6). На даний час повнолітня [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету соціально-економічного управління та інформаційних технологій обласного комунального вищого навчального закладу "Інститут підприємництва "Стратегія" м. Жовті Води. Навчається за рахунок коштів держбюджету. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року (а.с.4), та отримує стипендію, розмір якої становить 825 грн. на місяць (а.с. 14). Також встановлено, що на теперішній час матеріальним утриманням позивача в період її навчання займається її мати\~[PERSON], яка працює та отримує заробітну плату в розмірі 1450,00 грн. (а.с.13), у той час, як відповідач не виконує належним чином свої батьківські зобовязання, щодо участі у матеріальному утриманні позивача. За таких обставин, суд вважає, що позивач [PERSON] під час свого навчання у навчальному закладі потребує матеріальної допомоги й з боку свого батька. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання, у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони мають можливість надавати таку допомогу, при цьому право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Відповідно до статей 182 та 200 Сімейного Кодексу України - розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища як утримувача аліментів та і їх платника, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки сина, крім того враховуються і інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, за змістом ст. 199 СК України обовязок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі.\~Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, відповідач самозайнятий на заробітках, але в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу не погоджується, лише за рішенням суду,таким чином, суд приходить до висновку, що доходи відповідача є мінливими, а тому розмір аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, що він має сплачувати, необхідно визначити у твердій грошовій сумі. Відповідач є здоровою, працездатною особою, відсутні дані стосовно незадовільного стану його здоровя. З урахуванням засад цивільного судочинства - справедливості, добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій формі, але в меншому розмірі ніж просила позивач в своєму позові, а саме в сумі 600 грн. Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII, то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення". Частиною 2 ст. 8 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачено, що за наявності підстав, визначених цим законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами. Таким чином обов'язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення,

Outcome: partial