Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ АБ "Південний", в якій просить суд визнати договір поруки від 17.01.2011року, укладений між нею та ПАТ АБ "Південний" припиненим, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що 17.01.2011року між нею та відповідачем - ПАТ АБ «Південний» було укладено договір поруки за яким вона поручилася перед банком за виконання [PERSON] її обов'язків за кредитним договором № В 120 2008г від 06.03.2008 р. у розмірі 25 475 доларів США. Позивачка зазначає, що у зв'язку з недотримання [PERSON] встановлених строків та сум внесення платежів за договором, у [PERSON] виникла перед банком прострочена заборгованість, внаслідок чого, 15.06.2010року на адресу [PERSON] було направлено вимогу вих. № 0-16-16199БТ про усунення порушень основного зобов'язання, яка досі не виконана. Позивачка вказує на те, що через невиконання [PERSON] своїх зобов'язань, скориставшись своїм правом, встановленим в п. 3.1. договору поруки ПАТ АБ «Південний» звернулось в судовому порядку до неї як до солідарного боржника з посиланням на приписи ст. ст. 543, 553, 554 ЦК України. Однак, [PERSON] вважає, що договір поруки від 17.01.2011року на даний час є припиненим, оскільки відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, а у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як зазначає позивачка, боржник - [PERSON] своє зобов'язання з повернення кредитної заборгованості за договором кредиту не виконувала ще з 2010року, внаслідок чого банком і направлялась вимога від 15.06.2010року про стягнення всієї суми боргу, що складає 12370,64долаірв США. Таким чином, позивачка вважає, що ПАТ АБ «Південний» мав право звернутись до неї як до поручителя з вимогою щодо виконання обов'язків за договором поруки лише протягом пів року з дня настання строку виконання кредитного договору №В 120 2008г від 06.03.2008року, а враховуючи, що договір поруки було укладено тільки 17.01.2011року порука припинилась 17.07.2011 р., так як на момент його укладення основне зобов'язання вже було порушено і строк його виконання вже був таким, що настав. При цьому, [PERSON] вказує на те, що відповідно до п. 4.2. договору поруки щодо встановлення його дії протягом трьох років після настання терміну повернення кредиту не можливо вважати строком дії договору поруки, так як умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З урахуванням викладеного, вважаючи, що договір поруки від 17.01.2011року, укладений між нею та ПАТ АБ "Південний" є припиненим, позивачка звернулася до суду із відповідним позовом. У судовому засіданні 02.09.2014року представник позивачки позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. У судовому засіданні 02.09.2014року представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі, надавши при цьому заперечення на позов. В обґрунтування наданих заперечень представник відповідача посилається на те, що згідно п. 4.2 договору поруки від 17 січня 2011 року укладеного між Акціонерним банком «Південний» та [PERSON] дія договору поруки припиняється через три роки після настання терміну повернення кредиту, у зв'язку з чим, договором поруки встановлено строк його припинення - після закінчення трьох років, починаючи від останнього дня, передбаченого для виконання зобов'язань за договором кредиту. Також, представник відповідача зазначає, що пунктом 1.1 кредитного договору №В 120 2008г від 06 березня 2008 року, укладеного між Акціонерним банком «Південний» та [PERSON], установлено дію цього договору до 05 березня 2018 року, у зв'язку з чим, днем настання строку виконання основного зобов'язання, з якого починається відлік трирічного строку для пред'явлення кредитором вимоги до поручителя, буде - 05 березня 2018 року, а припинення поруки відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України - 05 березня 2021 року. Крім того, представник позивача посилається на ст.ст. 251, 253, 553, 554, 559 ЦК України. З урахуванням викладеного, представник ПАТ АБ «Південний» просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 06 березня 2008року між ВАТ АБ «Південний» та [PERSON] було укладено кредитний договір № В 120 2008г відповідно до умов якого, банк зобов'язується надати позичальнику кредит частинами, а позичальник зобов'язується повернути кредит не пізніше 05 березня 2018року та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14% процентів річних. Відповідно до п. 5.1. кредитного договору № В 120 2008г від 06 березня 200року, даний договір набуває чинності з моменту його укладення та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів, 15.06.2010року ПАТ АБ «Південний» звернулося на адресу [PERSON] з вимогою вих. № 0-16-16199БТ від 15.06.2010року про усунення порушень основного зобов'язання. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 17 січня 2011року між ПАТ АБ «Південний» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] її зобов'язань у повному обсязі перед кредитором, що виникли із кредитного договору № В 120 2008г від 06 березня 200року та всіх додаткових угод до нього, в тому числі і тих, що будуть укладені в майбутньому, згідно з яким кредитор зобов'язується надати позивальнику кредит частинами на 20 000,00доларів США, а позичальник зобов'язується в розмірі, на умовах та в строки, визначені в кредитному договорі, повернути кредитору кредит, сплатити відсотки за фактичний термін користування кредитом, а також сплатити штрафи та пені, передбачені умовами кредитного договору та розраховані кредитором. Відповідно до п. 4.2. договору поруки, дія цього договору припиняється через три роки після настання терміну повернення кредиту. Однак, вважаючи, що банком було застосовано своє право на достроково повернення кредиту шляхом направлення вимоги від 15.06.2010року про стягнення всієї суми боргу, що складає 12370,64долдарів США, у зв'язку з чим, строк пред'явлення вимоги до поручителя повинен був почати свій облік саме з цієї дати - 15.06.2010року, [PERSON] звернулася до суду із відповідним позовом. Ч. 1 ст. 553, ч.1, 2 ст. 554 передбачають, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно ч. 1 ст. 252 та ст. 253 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до п. 4.2. договору поруки, дія цього договору припиняється через три роки після настання терміну повернення кредиту. Отже, договором поруки встановлено строк її припинення - через три роки після настання терміну повернення кредиту. П. 5.1. кредитного договору № В 120 2008г від 06 березня 2008року встановлено, що даний договір набуває чинності з моменту його укладення та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором. П. 1.1. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується повернути кредит не пізніше 05 березня 2018року. Отже, днем настання терміну повернення кредиту, з якого починається відлік трирічного строку для пред'явлення кредитором вимоги до поручителя буде 05 березня 2018року, а припинення поруки відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України - 05 березня 2021року. Аналогічна правова позиція викладена у постанові судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 13 лютого 2012року. Також суд зазначає, що протилежна правова позиція викладена у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012проку за №5, однак відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, у зв'язку з чим, при розгляді зазначеної справи, суд приймає до уваги саме постанову судової палати у цивільних справах Верховного суду України. Відмовляючи у задоволенні позову [PERSON] суд виходить також з того, що вимогу вих. № 0-16-16199БТ про усунення порушень основного зобов'язання ПАТ АБ «Південний» направило на адресу позичальника - [PERSON] 15.06.2010року, а договір поруки було укладено 17.01.2011року, тобто після направлення відповідної вимоги, у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим, посилання позивачки на те, що строк пред'явлення вимоги до неї як до поручителя повинен був почати свій облік з 15.06.2010року судом до уваги не приймається. Також не приймається судом до уваги посилання позивачки на те, що ПАТ АБ «Південний» мав право звернутись до неї як до поручителя з вимогою щодо виконання обов'язків за договором поруки лише протягом пів року з дня настання строку виконання кредитного договору №В 120 2008г від 06.03.2008року, відповідно до ст. 559 ЦК України, з огляду на таке. Як зазначалося вище, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Договір поруки, а саме п. 4.2. передбачає, що дія цього договору припиняється через три роки після настання терміну повернення кредиту, у зв'язку з чим, положення ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, до даних правовідносин не застосовується, оскільки договором поруки передбачено строк її припинення. На підставі встановленого та викладеного вище, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволенні позову про визнання договору поруки припиненим. Згідно до ст. 88 ЦПК України підстави для покладення на відповідача витрат по сплаті судового збору відсутні.

Outcome: dismissed