Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

ПАТ КБ "Індустріалбанк" звернувся до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.07.2013 року між ПАТ АБ "Експрес-Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 113825/35/к, згідно якого відповідач отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 40000,00 грн строком на 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27% річних на суму залишку заборгованості за кредитом (з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем відповідача на момент укладення договору, до закінчення строку дії договору становить 40% річних). Дату повернення кредиту визначено не пізніше 25.07.2016 року. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, а також оплачувати інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту. Однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 08.08.2019 року за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість в сумі 69870,98 грн, яка складається з: 21178,70 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 40517,30 грн - прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом; 8174,98 грн - інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту. ПАТ КБ "Індустріалбанк" є правонаступником щодо всього майна, прав і обов`язків АБ "Експрес-банк", зареєстрованого НБУ 12.04.1994 року, у зв`язку з реорганізацією АБ "Експрес-банк" шляхом приєднання до АКБ "Індустріалбанк", здійсненої на підставі дозволу НБУ на реорганізацію шляхом приєднання АБ "Експрес-банк" до АКБ "Індустріалбанк" за спрощеною процедурою. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 69870,98 грн, а також понесені судові витрати - судовий збір в сумі 1921 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання 13.03.2020р. та 16.04.2020 року не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та Законів України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. 16.04.2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов ПАТ КБ "Індустріалбанк" підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.07.2013 року між ПАТ АБ "Експрес-Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 113825/35/к, згідно якого відповідач отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 40000,00 грн строком на 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27% річних на суму залишку заборгованості за кредитом (з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем відповідача на момент укладення договору, до закінчення строку дії договору становить 40% річних). Дату повернення кредиту визначено не пізніше 25.07.2016 року (а.с. 6-10). ПАТ КБ "Індустріалбанк" є правонаступником щодо всього майна, прав і обов`язків АБ "Експрес-банк", зареєстрованого НБУ 12.04.1994 року, у зв`язку з реорганізацією АБ "Експрес-банк" шляхом приєднання до АКБ "Індустріал банк" (а.с.30-34). Згідно ст. 1054 ЦК України „за кредитним договором банк ... зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти". Відповідно до ст. 629 ЦК України Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі ч.2 ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 08.08.2019 року за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість в сумі 69870,98 грн, яка складається з: 21178,70 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 40517,30 грн - прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом; 8174,98 грн - інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту (а.с.25-29). У відповідності до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 28.03.2018 року № 14-10цс/18 Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Зазначений правовий висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12). Згідно ч.6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. В даному випадку строк дії кредитного договором № 113825/35/к від 25.07.2013 року встановлено в п.1.3 кредитного договору, згідно якого дата повернення кредиту - 25.07.2016 року. Таким чином, позивач не мав права нараховувати відповідачеві відсотки за кредитним за договором № 113825/35/к від 25.07.2013 після 25.07.2016 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, нарахованих за період з 26.07.2016 року по 01.08.2019 року в розмірі 24411,78 грн задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1249,82 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial