Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

У квітні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], ЖБК "Знання", про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що [INFO] померла його сестра [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з належної їй на праві власності 73/100 частини квартири [ADDRESS]. [PERSON] стверджував, що заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не склала, а він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті сестри. 24.06.2015 року позивач звернувся до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри, однак постановою державного нотаріуса Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності у встановленому законом порядку на вищезгадану квартиру. Зважаючи на те, що позивач прийняв спадщину у встановленому порядку, він просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] право власності на 73/100 частини квартири [ADDRESS]. Представники позивача в судовому засіданні позов свого довірителя підтримали, просили суд його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відповідач про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, представник відповідача подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи ЖБК "Знання"у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, представник третьої особи подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла сестра позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.11.2014 року (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з належної їй на праві власності 73/100 частини квартири [ADDRESS]. [PERSON] була членом ЖБК "Знання" з 1976 року (а.с.17). На підставі рішення народного суду Мінського району м. Києва від 20.12.1985 року та рішення Київської міської ради народних депутатів від 31.03.1986 року №296 члену ЖБК "Знання" [PERSON] з родиною з 1-ї особи було надано 2 кімнати загальною площею 29,7 кв.м у квартирі [ADDRESS] (а.с.14-16). Пайовий внесок за вказану частину квартири був у повному обсязі сплачений [PERSON], що підтверджується довідкою від 22.02.2016 року, виданою ЖБК "Знання" (а.с.17). Ч.1 ст.15 Закону України "Про власність" (який був чинним на момент сплати пайового внеску за квартиру) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. У відповідності до роз'яснень, викладених у п.5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1987 року №9 "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи", член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. З наведеного вбачається, що [PERSON] набула право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS], сплативши у повному обсязі пайовий внесок за неї у 1992 році. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не склала, а тому спадкування після її смерті здійснювалось за законом. Відповідно до ч.1 ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Таким чином, спадкоємцем другої черги після померлої [PERSON] є її брат [PERSON] Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] немає. Ч.3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). 24.06.2015 року позивач звернувся до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри, однак постановою державного нотаріуса Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності у встановленому законом порядку на вищезгадану квартиру (а.с.13). За таких обставин, зважаючи на те, що позивач прийняв спадщину після смерті сестри у встановленому ч.3 ст.1268 ЦК України порядку, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] право власності на 73/100 частини квартири [ADDRESS]. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 1262, 1268, 1270 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved