Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до суду з позовом до відділу ДВС Обухівського МУЮ Київської області про зобов'язання відповідача зняти арешт з майна боржника, що знаходиться в іпотеці позивача, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до кредитного договору №014/0983/85/63281 від 29.10.2007 року позивач надав [PERSON], кредит в розмірі 555611 грн. терміном на 240 місяців. В якості забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором, між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON], [PERSON] 29.10.2007 року було укладено та нотаріально посвідчено договір іпотеки та 06.02.2008 року договір про внесення змін та доповнень до вказаного іпотечного договору №1, відповідно до яких в іпотеку позивачу було передано земельну ділянку площею - 0,1212 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер земельної ділянки: 3223155400:05:024:0089. Право власності іпотекодавців на земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності серії ЯД №754663, виданого 28.01.2008 року. Згідно постанови про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження при виконанні виконавчого листа № 2- 2123/1-10, виданого 08.09.2010 р. Дніпровським районним судом м.Києва, про стягнення боргу з [PERSON] в розмірі 1161886 грн. 35 коп. на користь ПАТ "Ерсте Банк" (нині Фідобанк) по ВП (виконавче провадження) № 23363302 від 28.10.2010 року ВДВС Обухівського МУЮ Київської області накладено арешт на все майно [PERSON] та заборонено його відчуження. За таких обставин позивач, як іпотекодержатель позбавлений можливості розпоряджатися заставленим майном та врегулювати заборгованість за рахунок предмета іпотеки по кредитному договору №014/0983/85/63281 від 29.10.2007 року, укладеного між банком та [PERSON] В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль" уточнив позовні вимоги та просив суд зобов'язати відповідача зняти арешт з земельної ділянки, належної [PERSON] та [PERSON], розташованої в смт. Козин, Обухівського району Київської області площею 0,1212 га, виключивши її з-під арешту, накладеного ВДВС Обухівського МУЮ Київської області на майно боржника [PERSON]. Представник відділу ДВС Обухівського МУЮ Київської області в судове засідання не з'явився, хоча про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, та подав свої заперечення в яких просив відмовити в задоволені позову, та розглянути справу у відсутність їх представника. [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заяв, клопотань суду не подали. Представник ПАТ «ФІДОБАНК» в судове засідання не з'явився, в поданій суду заяві просив розглядати справу у його відсутність та відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до кредитного договору №014/0983/85/63281 від 29.10.2007 року "Райффайзен Банк Аваль" надав [PERSON], кредит в розмірі 555611 грн., терміном на 240 місяців. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", [PERSON] та [PERSON] 29.10.2007 року укладено договір іпотеки у відповідності до якого в іпотеку позивачу було передано земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS], площею - 0,1212 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер земельної ділянки 3223155400:05:024:0089. Право власності іпотекодавців на частину земельної ділянки підтверджується державним актом. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20.02.2013 року задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитну заборгованість в сумі 1161886 грн. 35 коп. На підставі вказаного рішення судом видано виконавчий документ, який пред'явлено до примусового виконання. Згідно Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 23363302 від 21.10.2010 року за заявою ПАТ «Ерсте Банк» накладено арешт на все майно [PERSON] Згідно ст.3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов"язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами , права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя . Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено в разі : виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю . Про зверенння стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями, державний виконавець повідомляє іпотекодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз"яснює іпотекодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. З наведеного вище вбачається , що за рахунок майна, переданого в іпотеку мають задовольнятися в першу чергу вимоги іпотекодержателя, які були такою іпотекою забезпечені. Стягнення на іпотечне майно може бути звернуте лише при дотриманні умов, про які зазначено вище та за умови обов'язкового повідомлення іпотекодержателя. Відповідно до ч.1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягенння на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Відповідна норма закону вказує на те, що накладена арешту на майно боржника є стадією звернення стягнення на таке майно. Отже, винесенням постанови про накладення арешту на майно [PERSON], та заборони на його відчуження, ВДВС Обухівського МУЮ Київської області фактично розпочав звернення стягнення на земельну ділянку, яка є предметом іпотеки, не на користь іпотекодержателя, чим обмежив права позивача. З постанови від 21.10.2010 року про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, вбачається, що на все майно [PERSON], було накладено арешт, запис про який було включено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вже після внесення запису про обтяження на підставі вказаного договору іпотеки. В судовому засіданні встановлено, що виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт на майно [PERSON], було відкрито відносно інших його боргових зобов'язань. На момент державної реєстрації іпотеки та накладення заборони відчуження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] позивач має пріоритет права іпотекодержателя відносно вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно . Дії відділу ВДВС Обухівського МУЮ Київської області щодо арешту майна, яке належить [PERSON], та яке знаходиться в іпотеці ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», порушують права ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», як іпотекодержателя, який має вищий пріоритет на переважне право задоволення своїх вимог щодо боржника. Оскільки наявність зареєстрованих публічних обтяжень державної виконавчої служби фактично унеможливлює використання Банком свого права як івпотекодержателя, що є порушенням прав банку, позовні вимоги позивача є обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved