Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

15.07.2021р.\~ [PERSON] звернулася до суду з позовомв якому зазначила, що вона є споживачем послуг АТ «Херсонгаз» щодо постачання природного газу. 26.05.2021р. вона отримала від відповідача лист про компенсацію вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу згідно акту про порушення, на загальну суму 10170,23 грн. В даному листі вказано, що 13.06.2020р. за адресою: м. Гола Пристань, вул. Чорноморська, 92-Г, представниками АТ «Херсонгаз» було знято побутовий лічильник на планову повірку. З метою виключення ознак несанкціонованого втручання лічильник направлено на експертизу ЗВТ та/або пломб. За результатом огляду (акт проведення експертизи ЗВТ та/або пломб №2841 від 25.06.2020р.) встановлено, що пломба державного повірника виймається. Відсутні стопорні деталі. Можливий доступ до лічильного механізму. За результатами експертного дослідження 13.04.21р. складено акт про порушення №0014812818/631 та на комісії прийнято рішення про задоволення акту про порушення. Згідно акту розрахунку, який складено товариством у відповідності до абз. 2 п. 8 гл. 3 р. XI Кодексу ГРМ відшкодування (граничний об`єм необлікованого природного газу) складає 1717 м.3, що в грошовому еквіваленті становить 7993,56 грн. з ПДВ-20%. Сума інших супутніх витрат становить 2176,67грн. з ПДВ-20%. Разом 10170,23 грн. з ПДВ-20%. Позивач не погоджується з вимогами АТ «Херсонгаз», оскільки жодного не облікованого природного газу нею не споживалось і ніяких дій по втручанню в роботу ЗВТ не вчинялось. Під час зняття побутового лічильника, в акті про його демонтаж жодного запису про механічні пошкодження та ознаки самовільного втручання в його роботу не вказані. У працівників АТ «Херсонгаз» на момент направлення лічильника на експертизу претензій до пломб не було, останні не виймались, а тримались на місці, а питання стосувалось відповідності та цілісності заводського та повірочного тавра на ЗВТ. Крім цього, ЗВТ не направлявся на експертизу до незалежної експертної установи з метою встановлення втручання в його роботу. Експертиза була проведена працівниками відповідача самостійно і в подальшому на її підставі АТ «Херсонгаз» проведено донарахування об`єму не облікованого природного газу. При цьому, факту викривлення даних обліку газу, як обов`язкового елементу несанкціонованого втручання відповідачем не доведено. Також [PERSON] вказує на те, що пломби були встановлені під час повірки лічильника в 2011 році. В акті про опломбування під час встановлення лічильника після чергової повірки пломби не зазначені тоді зазначалась пломба №52784000, претензій до якої у відповідача не має. АТ «Херсонгаз» не мав і не має жодного доказу у підтвердження несанкціонованого відбору природного газу позивачем. На підставі цього позивач вважає, що відповідач в порушення вимог Кодексу ГРМ на припущеннях, зловживаючи своїм монопольним становищем незаконно прийшов до висновку, що [PERSON] , як споживач, несанкціоновано відбирала природний газ з ГРМ та прийняв протиправне рішення комісії про задоволення акту про порушення №0014812818/631 від 13.04.2021 та нарахування не облікованого природного газу. Окремо зазначає про недотримання відповідачем строку періодичної повірки ЗВТ, який був встановлений в будинку [PERSON] , оскільки лічильник було встановлено в 2011 році і до 2020р. його на повірку не брали, хоча міжповірочний інтервал становить п`ять років. Відтак, позивач вважає, що з 2016 року, встановлений у неї лічильник газу не міг використовуватися як засіб вимірювальний прилад, а тому комісія відповідача не мала права складати акт-розрахунок за період в якому був пропущений строк періодичної повірки ЗВТ. Таким чином, позивач просила суд визнати протиправним та скасувати рішення комісії оператора ГРМ АТ «Херсонгаз» про задоволення акту про порушення №0014812818/631 від 13.04.2021 року до споживача [PERSON] про донарахування об`єму природного газу 1717 м3 та його вартості у розмірі 7993,56 грн., а також суму супутніх витрат в розмірі 2176,67 грн. та стягнути з відповідача понесені судові витрати в розмірі 5000 гривень. 16.11.2021р. представник АТ «Херсонгаз» подала до суду відзив в якому просила поновити строк на його подання та відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Свою позицію представник відповідача мотивувала тим, що у позивача в її присутності було знято лічильник та направлено на експертизу, яку проведено з повним дотриманням вимог Кодексу ГРМ. За результатом експертизи підтверджено наявність порушення, позивача запрошено на комісію для розгляду акту про порушення та за його результатом вирішено здійснити донарахування об`єму не облікованого природного газу, оскільки встановлено, що пломба державного повірника вільно виймається та відсутні стопорні деталі, які кріплять скло лічильника до лічильного механізму. Вказане свідчить про те, що споживач мав змогу знімати скло та отримувати доступ до суматорів для зміни (відмотування) показників лічильника, що є доказом несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ. Оскільки лічильник в 2011 році пройшов повірку та був визнаний придатним до подальшого використання, то відповідач вважає, що саме позивачем було внесено зміни в конструкцію лічильника для несанкціонованого споживання природного газу. Доводи та твердження позивача відповідач вважає необґрунтованими, оскільки [PERSON] не надано доказів, якими б спростовувалася правомірність дій працівників АТ «Херсонгаз» щодо проведення експертизи, правильність результатів розгляду комісією акту про порушення та відповідних нарахувань за ним. Також відповідачем заперечуються витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., оскільки вони не є співмірними із складністю справи, виконаними роботами та ціною позову. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Згідно письмової заяви, яка надійшла до суду 30.11.2021р. представник позивача просить розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Представник АТ «Херсонгаз» в судовому засіданні позов не визнала, надала пояснення аналогічні тим, що зазначені у відзиві та з цих підстав просила в задоволенні вимог [PERSON] відмовити. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 15.06.1998р. [PERSON] належить житловий будинок, розташований в [ADDRESS] . 21.03.2006р. між ВАТ «Херсонгаз», правонаступником якого є АТ «Херсонгаз» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з газопостачання (населенню) №2818 Заявою від 23.04.2018р. [PERSON] приєдналася до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам до належного їй приватного будинку за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, судом було встановлено та сторонами не заперечувалось, що [PERSON] являється споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються АТ «Херсонгаз». 13.06.2020р. представниками АТ «Херсонгаз» у споживача [PERSON] було знято лічильник газу марки МКМ заводський номер 9781546, номер пломби 52784000, дата попередньої повірки 2011 рік, що підтверджується актом про демонтаж засобу вимірювальної техніки. Того ж дня, позивачу встановлено інший лічильник, підтвердженням чого є акт монтажу засобу вимірювальної техніки. Пунктом 7 розділу 8 глави Х Кодексу ГРМ передбачено, що до демонтажу лічильника газу на періодичну повірку або до/під час його періодичної повірки на місці встановлення Оператор ГРМ має право проводити контрольний огляд вузла обліку та/або його перевірку в порядку, визначеному главою 9 цього розділу, а також ініціювати проведення експертизи або експертної чи позачергової повірки лічильника газу в порядку, визначеному главою 10 або 11 цього розділу. Згідно п.п. 3, 4 ч.1 розділу 9 глави Х Кодексу ГРМ, Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових зокрема щодо відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу. Оператор ГРМ при проведенні контрольного огляду вузла обліку має право: оглядати комерційний ВОГ та його складові на предмет відсутності ознак пошкодження ЗВТ, пошкодження пломб, несанкціонованого втручання в ЗВТ, несанкціонованого газопроводу та/або несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу); здійснювати перевірку параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу (за їх наявності); перевіряти наявність діючих свідоцтв про повірку ЗВТ (відміток про повірку в паспортах ЗВТ), що входять до складу комерційного ВОГ. Частиною 6 розділу 9 глави Х Кодексу ГРМ передбачено, що за підсумками перевірки комерційного ВОГ та за умови відсутності зауважень представник Оператора ГРМ на місці перевірки повинен скласти відповідний акт обстеження / акт контрольного огляду вузла обліку (по одному екземпляру для кожної сторони), що має бути підписаний споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу). Якщо під час перевірки комерційного ВОГ (за умови відсутності ознак порушень, передбачених розділом XI цього Кодексу) між сторонами виникає сумнів щодо результатів вимірювання об`єму природного газу та/або метрологічних характеристик комерційного ВОГ чи його складових, за домовленістю сторін або за ініціативою однієї зі сторін - Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом. При цьому в акті обстеження / акті контрольного огляду вузла обліку (або в акті про порушення) Оператор ГРМ має зазначити про проведення певних дій щодо позачергової чи експертної повірки комерційного ВОГ чи його складових. Згідно протоколу направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу від 13.06.2020р. вбачається, що ЗВТ, знятий у [PERSON] згідно глави 10 розділу Х Кодексу ГРМ направлено на експертизу, яка буде проведена організацією АТ «Херсонгаз» для визначення відповідності та цілісності заводського та повірочного тавра на ЗВТ. Протокол підписаний представником АТ «Херсонгаз» Станикою С.Р. та споживачем [PERSON] . При цьому у вказаному документі, не підкреслено тобто не вказано на необхідності визначення відповідності та цілісності пломб/відбитку, цілісності лічильного механізму та корпусу ЗВТ, наявності сторонніх предметів у середині ЗВТ. В графі 1 та графі 2 акту про демонтаж засобу вимірювальної техніки в яких за наявності зазначаються механічні пошкодження та ознаки самовільного втручання в роботу лічильника газу, а також наявність та цілісність пломб, стан різьбових з`єднань, наявність повірочного тавра, жодних записів не зазначено, що свідчить про те, що на момент демонтажу у представника АТ «Херсонгаз» зауважень до лічильника з приводу наявності механічних пошкоджень та ознак самовільного втручання не виникало. В акті проведення експертизи ЗВТ та/або пломб №2841 від 25.06.2020р. вказано, що пломба державного повірника виймається. Відсутні стопорні деталі. Можливий доступ до лічильного механізму. Як зазначено у відзиві, за допомогою стопорних деталей скло встановлюється на обліковий механізм шляхом захлопування. Відсутність стопорних деталей свідчить про знімання скла. Отже, вбачається, що стопорні деталі знаходяться на корпусі ЗВТ з видимої сторони, тобто їхня наявність чи відсутність повинна була бути встановлена ще при знятті лічильника у позивачки працівником АТ «Херсонгаз», як і те, що скло легко виймається та утворюється безперешкодний доступ до суматорів. Однак, ані в акті демонтажу, ані в протоколі направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу очевидних видимих ознак самовільного втручання в роботу лічильника не зазначено. Вищевказане підтверджується і позицією самого відповідача, оскільки у відзиві зазначено, що відсутність стопорних деталей можливо було встановити і без демонтажу лічильника. Таким чином, є незрозумілим, чому маючи можливість встановити видимі ознаки порушення цілісності ЗВТ, працівник АТ «Херсонгаз» нічого не зазначив в складених ним первинних документах, які передували направленню лічильника позивача на експертизу. Між тим, висновок експертизи, проведеної АТ «Херсонгаз» став підставою для складання акту про порушення №0014812818/631 від 13.04.2021р. в якому вказано про встановлення несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, що є порушенням пп. 3 п.1 гл. 2 р. XI Кодексу ГРМ. [PERSON] ознайомлено зі змістом акту та проінформовано про дату та час його розгляду комісією, що підтверджується відповідними відмітками та підписами учасників у вказаному документі. З витягу з протоколу №81 від 22.04.2021р. встановлено, що комісією було вирішено задовольнити акт про порушення та згідно абз. 1 п.1 гл. 3 р. ХІ Кодексу ГРМ здійснити нарахування об`єму необлікованого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу з 11.02.2020р. (дати останнього контрольного огляду вузла обліку) до дня усунення порушення 13.06.2020 без урахування 30 відсотків у між опалювальний період. Також вбачається, що приймаючи участь на засіданні комісії, [PERSON] заперечувала проти проведення донарахування за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Пояснити чому пломба державного повірника виймається та відсутні стопорні деталі не змогла. Після цього відповідач направив позивачу претензію про компенсацію вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу на загальну суму 10170,23 грн., з реквізитами для здійснення оплати. Позивач не визнає свого обов`язку щодо необхідності компенсації вищевказаної суми, вважає дії АТ «Херсонгаз» протиправними, а тому, з метою захисту своїх прав, звернулася до суду. Взаємовідносини операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р.(далі - Кодекс ГРМ). Так, АТ «Херсонгаз» у вину [PERSON] ставиться порушення вимог пп. 3 п.1 гл. 2 р. XI Кодексу ГРМ. За вказаним пунктом, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). В свою чергу, під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ згідно п.4 гл. 1 розд. 1 Кодексу ГРМ розуміється втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Згідно акту про порушення №0014812818/631, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ пов`язується з можливістю безперешкодного виймання пломби державного повірника та наявності доступу до лічильного механізму. Однак, аналіз зміст п.4 гл. 1 розд. 1 Кодексу ГРМ, вказує на те, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, зокрема, яке дозволяє здійснювати вплив на його показники, а й встановлення та підтвердження факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.10.2018 року по справі №914/2384/17. В даній справі представлені до суду докази підтверджують пошкодження пломби, відповідальність за збереження якої несе позивач, як власник, та наявність інших пошкоджень в лічильнику, однак не доводять зміну показників суматорів на ньому, що свідчили б \~про спотворення результатів обліку газу. Таким чином, АТ "Херсонгаз" належних доказів на підтвердження настання наслідків від пошкодження ЗВТ не надав, тим самим не довів всіх складових несанкціонованого втручання [PERSON] в роботу ЗВТ,\~\~за яке здійснено донарахування обліку газу. Твердження відповідача про те, що пошкодження ЗВТ, які дозволяють безперешкодний доступ до лічильного механізму було спрямоване на зменшення обсягу спожитого газу є лише припущенням, яке не може бути джерелом доказування. Також суд не приймає до уваги посилання на зміну обсягів споживання газу позивачем в різні роки, як доведення факту несанкціонованого втручання, оскільки різкі переміни в кількості споживання вбачаються через рік, при цьому, відповідач чомусь бере до уваги та порівнює лише показники за 2017 та 2019 роки. В даному аспекті суд також враховує, що на зміну обсягів споживання можуть впливати альтернативні види опалення, оскільки в помешканні [PERSON] встановлено твердопаливний котел, що вбачається з витягу з протоколу засідання комісії №81 від 22.04.2021р. Таким чином, суд дійшов\~висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне вказати, що як зазначено у рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 року, заява № 4909/04, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц (провадження N 14-382цс19). В даній справі вбачається, що [PERSON] та адвокат Крамчанін О.В. п. 4.3. укладеного договору узгодили між собою, що оплата вартості послуг складатиме 5000,00 грн., в яку входить надання адвокатом первинної консультації, ознайомлення з документами та вивчення законодавства, підготовка процесуальних документів про що зазначено в розрахунку. Вказані кошти були сплачені позивачем та отримані представником. За таких обставин витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають повному задоволенню оскільки підтверджується доказами наданими адвокатом правничих послуг. Заперечення відповідача до уваги суду не приймаються, оскільки останнім не доведено неспівмірності витрат із складністю справи та виконаними роботами. На підставі викладеного,

Outcome: approved