Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за платежами на утримання будинку та при будинкової території та за спожиті комунальні послуги, в якому вказав наступне. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. З серпня 2009 року по теперішній час [PERSON] жодної оплати за житлово -комунальні послуги не здійснила, у зв'язку з чим станом на 01.11.2011 року утворилася заборгованість у розмірі 7829, 09 гривень, у тому числі 2689,34 гривень послуги з теплопостачання, 5238,75 гривень послуги на утримання будинку та прибудинкової території. Під час розгляду справи представником позивача була подана уточнена позовна заява, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за утримання будинку та при будинкової території та за спожиті комунальні послуги станом на 01.09.2012 року у розмірі 9891 гривень 59 копійок . Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за утримання будинку та при будинкової території та за спожиті комунальні послуги у розмірі 9891 гривень 59 копійок, судові витрати за сплату судового збору у розмірі 214 гривень 60 копійок та правову допомогу у розмірі 1000 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав повністю, просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі. Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центральний Запоріжжя» є управителем багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], і являється колективним замовником послуг із вивозу сміття, технічного обслуговування ліфтів, і несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих послуг власниками жилих і нежилих приміщень. Відповідно ст.4 Закону України „Про об"єднання співвласників багатоквартирного будинку" основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання. [PERSON] з 09.06.2009 року по 12.09.2012 року була власником квартири [ADDRESS]. 14.03.2012 року позивачем було подано позовну заяву до [PERSON] Про те, що власником квартири є [PERSON] стало відомо безпосередньо від відповідача під час розгляду цивільної справи У зв"язку з цим на підставі статті 33 ЦПК України було здійснено заміну первісного відповідача на належного - [PERSON], власницю квартири. Частиною 2 статті 382 ЦК України визначено, що власникам квартир у дво - або багатоквартирному житловому будинку належить на праві спільної сумісної власності -приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Статтею 322 ЦК України власник зобов"язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.. Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Стаття 9 Закону України «Про об"єднання співвласників багатоквартирного будинку» розділяє власників приміщень на таких, які є членами і таких, які не є членами: членство в об'єднанні є добровільним і може набуватися одночасно з створенням об"єднання при проведенні установчих зборів, а також індивідуально, на основі письмової заяви в будь-який момент його існування; власники приміщень, розташованих у межах одного житлового комплексу, які не є членами об'єднання, можуть укладати з об'єднанням угоди про співпрацю та дії у спільних інтересах. Відповідно до положень статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.п.14, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків власники квартир зобов"язані своєчасно та у повному обсязі вносити оплату за надані житлово-комунальні послуги. [PERSON], попередній власник квартири [ADDRESS], оплату за житлово-комунальні послуги до серпня 2009 року здійснював у повному обсязі, що підтверджується квитанцією від 08 вересня 2009 року. З серпня 2009 року по 12.09.2012 року відповідач [PERSON] оплати за вказані послуги не здійснила, у зв"язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 9891,59 гривень 09 копійок, в тому числі 2689,34 грн. - послуги за теплопостачання, 7202,25 грн. послуги на утримання будинку та прибудинкової території, що підтверджується розрахунком. При вищевикладеному, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення оплати за житлово-комунальні послуги у розмірі 9891,59 гривень 09 копійок обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позовні вимоги, в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 1000 гривень, задоволенню не підлягають на підставі наступного. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За змістом ст.ст.79, 84 ЦПК до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, в тому числі, витрати на правову допомогу адвоката або іншого фахівця в галузі права. Процесуальне становище особи, яка надає правову допомогу, її права і порядок вступу у процес визначені ст. 56 ЦПК. Зазначені особи відносяться до інших учасників процесу. Згідно ст. 84 ЦПК України, витрати, пов"язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Законом України від 20 грудня 2012 року № 4191-VI „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" встановлено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних справ. В ст.1 цього Закону, зазначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. При цьому необхідно враховувати, що правова допомога надається не тільки в судовому засіданні, а й пов"язана зі складанням позовної заяви, наданням усних консультацій, ознайомленням з матеріалами справи, проведенням необхідних розрахунків тощо. При обчисленні розміру компенсації необхідно врахувати всі витрати, які перебувають у причинному зв'язку із наданням правової допомоги у конкретній справі. Ці дії повинні бути необхідними для надання правової допомоги, а розрахована сума має бути справедливою. Виходячи з аналізу ст. ст. 84 та 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Статтею 33 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 01.10.99 року, єдиною допустимою формою отримання адвокатом за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги. Повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром. При визначенні обґрунтованого розміру гонорару, беруться до уваги обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення. Розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Матеріали справи не містять належних доказів про склад та розмір витрат, пов"язаних з оплатою правової допомоги пов'язаної зі складання позовної заяви, що входить до предмету доказування по справі, а тому в частині стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 214 гривень 60 копійок, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial