Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно її онуки (дочки відповідача) - [PERSON], посилаючись на те, що мати її онуки померла [INFO], а відповідач не бере участі у вихованні доньки, фізичним розвитком, здоров'ям дитини не цікавиться, за місцем проживання не відвідує, матеріально доньку не забезпечує, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. При цьому зазначила, що обов'язки по утриманню та вихованню онуки взяла на себе вона та її чоловік, дитина проживає разом з ними. З серпня 2014 року забезпечила відвідування онукою підготовчих занять першокласників, а згодом і навчання в загальноосвітньої школи №32 м. Житомира, дбає про її розвиток, забезпечує всім необхідним. Також позивачка з урахуванням уточнення позовних вимог просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON], яка в подальшому буде здійснювати догляд за дитиною. У судовому засіданні позивач поданий позов підтримала повністю з підстав, викладених у ньому просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що останній час у нього склалися обставини за якими він часто виїжджає за межі міста, вказав, що часу на догляд та виховання доньки не має, зазначив, що офіційно не працює та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки в розмірі 250 грн. Представник органу опіки та піклування посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню, догляду та утриманню доньки, так як з донькою майже не зустрічається, матеріальної допомоги на її утримання не надає, висловив думку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав як таке, що відповідає інтересам дитини. Також вказав, що позивач звернулася для встановлення опіки над дитиною, питання щодо якої буде вирішено органом опіки та піклування після розгляду судом справи про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав. Прокурор в судовому засіданні висловила думку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його малолітньої доньки. Заслухавши пояснення учасників процесу та думку дитини, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 25.10.2007 р. (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 22.08.2014 року [PERSON], яка являлась матір'ю малолітньої [PERSON], померла [INFO] (а.с.6). Так, позов моивований тим, що батько дитини - [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, в зв'язку з чим [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав щодо його доньки [PERSON]. В частинах 1, 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної туртоби та основним обова'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до довідки №396 від 23.09.2014 року загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №32, [PERSON] зарахована ученицею 1-А класу та знаходиться під наглядом бабусі [PERSON], яка систематично цікавиться поведінкою та успішністю [PERSON], дбає про її культурний відпочинок, підтримує контакт з класним керівником. Як вбачається з копії довідки комунального підприємства "Виробничежитлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №1" Житомирської міської ради №4046 від 29.10.2014 року [PERSON] проживає разом з онукою [PERSON], [INFO] в [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до ч.2 ст. 171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Так, заслухана в судовому засіданні дитина [PERSON] вказала, що батько не цікавиться її життям, не вітає з Днем народження та іншими святами, не провідував, подарунків не дарував, також зазначила, що за батьком не сумує, проживає разом з бабусею та дідусем, які добре до неї ставляться та доглядають. Відповідно до висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування (рішення міськвиконкому від 03 грудня 2014 року №566) упродовж тривалого часу [PERSON] у вихованні дочки участі не бере, фізичним розвитком, навчанням, здоров'ям дитини не цікавиться, за місцем проживання не відвідує, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Обов'язки щодо утримання та виховання малолітньої взяла на себе її бабуся, [PERSON], яка має намір встановити опіку над онуком, тому виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с. 26). Враховуючи, що у судовому засіданні було доведено, що відповідач належним чином не виконує свої батьківські обов'язки, не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, не турбувався про неї, при цьому суду не надано доказів у підтвердження того, що відповідач цього не робить з поважних причин, тому суд вважає, що він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, а також враховуючи характер поведінки відповідача, його відношення до виконання своїх батьківських обов'язків, яке не змінилося і після пред'явлення даного позову, суд вважає, що відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Так, враховуючи, що відповідач офіційно не працює, має мінливий та нерегулярний дохід, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для присудження аліментів на дитину у частці від доходу [PERSON] як батька малолітньої [PERSON] При цьому, враховуючи положення ст. 182 СК України виходить з відсутності доказів того, що відповідач має інших дітей чи непрацездатних осіб, які перебувають на його утриманні, та є працездатним, суд вважає за можливе присудити аліменти на дитину у розмірі 300 грн. щомісяця, що підлягає індексації відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Суд звертає увагу, що згідно ч. 3 ст. 184 СК України якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 СК, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір за вимоги майнового характеру про стягнення аліментів у сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави та ставки судового збору за вимоги немайнового характеру про позбавлення батьківських прав у сумі 243 грн. 60 коп. на користь позивача, що був нею понесені при подачі позову.

Outcome: partial