Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

03.05.2018 року представник Публічного акціонерного товариства Кромерційний банк «Приватбанк»(далі ПАТ КБ«Приватбанк») Безцінний С.І. звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 110567 грн. 85 коп., а також понесені ПАТ КБ «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 грн. 00 коп., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.02.2011 року відповідач отримав у ПАТ КБ «Приватбанк», кредит у розмірі 2000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2018 року має заборгованість 110567 грн. 85 коп.,та складається з: - заборгованість за кредитом 2017 грн. 62 коп.; -заборгованість по відсоткам за користування кредитом 97308 грн. 90 коп.; -заборгованість за пенею 5500 грн. 00 коп.; А також згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - штраф (фіксована частина)500 грн. 00 коп.; - штраф (процентна ставка) 5241 грн. 33 коп. , яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Представник позивача у судове засіданні не з"явився, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також були подані письмові пояснення. Відповідач у судове засідання не з"явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. У раніше поданій заяві посилалась на те, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06.11.2015 року з неї вже була стягнута заборгованість за договором № б/н від 28.02.2011 року, а саме - заборгованість за кредитом 2017 грн. 62 коп.; -заборгованість по відсоткам за користування кредитом 7437 грн. 83 коп.; -заборгованість за пенею 2500 грн. 00 коп.; а також згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - штраф (фіксована частина)500 грн. 00 коп.;- штраф (процентна ставка) 597 грн. 77 коп. А також було стягнуто судові витрати. Вказана заборгованість нею була сплачена у повному обсязі, виконавче провадження закрито, що підтверджується постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків від 20.06.2018 року (ВП № 56557976). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 28.02.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк», яке у подальшому було перейменовано на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.02.2011 року сума заборгованості за кредитним договором за [PERSON] станом на 31.01.2018 року становить 110567 грн. 85 коп. та складається з: - заборгованість за кредитом 2017 грн. 62 коп.; -заборгованість по відсоткам за користування кредитом 97308 грн. 90 коп.; -заборгованість за пенею 5500 грн. 00 коп.; А також згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - штраф (фіксована частина)500 грн. 00 коп.; - штраф (процентна ставка) 5241 грн. 33 коп. ПАТ КБ "ПриватБанк" у вересні 2015 року зверталося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.02.2011 року з позичальника [PERSON] . Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06.11.2015 року стягнуто на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" з [PERSON] заборгованість у розмірі 13053 грн. 22 коп. З мотивувальної частини вказаного судового рішення вбачається, що заборгованість станом на 31.07.2015 року становить 13053,22 грн. та складається з: -заборгованості за кредитом в сумі 2017,62 грн.; -заборгованість за пенею та комісією в сумі 2500,00 грн.; -заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 7437,83 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: -штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн.; -штраф (процентна складова) в сумі 597,77 грн. Рішення суду набрало законної сили та звернуто до виконання. Вказане рішення суду виконане та заборгованість за спірним кредитним договором відповідачем сплачена, виконавче провадження закрито, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження ВП № 56557976 від 20.06.2018 року. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Звернувшись до суду з даним позовом, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.02.2011 року в розмірі 110567,85 гривень, що складається із тіла кредиту, відсотків, комісії та штрафних санкцій станом на 31.01.2018 року. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Ч.1 ст.598 ЦК України встановлює, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Якщо за рішенням про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц. Відповідно до п.п.2.1.1.4.2, 2.1.1.12.11 Умов Банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від боржника дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі. Із матеріалів справи вбачається, що згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк Банк використав право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту, а також сплати процентів, пені за порушення умов договору та комісії шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, ухваливши 06.11.2015 року у справі № 642/7928/15-ц рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». ПАТ КБ "ПриватБанк" (АТ КБ "ПриватБанк") використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, звернувшись у вересні 2015 року до суду із позовом про примусове стягнення цих коштів у судовому порядку із боржника [PERSON] , то з цього часу настав строк виконання договору в повному обсязі і право кредитора нараховувати передбачені кредитним договором проценти за кредитом припинилися. Такий висновок узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), відповідно до якого після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Даний висновок також узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №643/16336/16-ц. Натомість, як вбачається із змісту позовної заяви Банк, як на підставу своїх вимог посилається на положення кредитного договору строк дії якого сплив та на ст.1048, 1050 ЦК України, а не положення ст.625 ЦК України. З урахуванням викладеного, нарахування банком процентів, комісії та пені після пред`явлення позову шляхом стягнення заборгованості є необґрунтованим, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Крім того, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення суми боргу за кредитом, оскільки заборгованість за кредитом було стягнуто заочним рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 06.11.2015 року За таких обставин підстави для задоволення позову відсутні. Оскільки суд дійшов висновку про відмову позивачеві у задоволенні позову в повному обсязі, понесені позивачем судові витрати відповідно до статті 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed