Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Згідно з розпорядженням (наказом) від 12.01.1996 року №226 їй, [PERSON] та [PERSON] передано у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . 18.02.2003 року між співвласниками укладено договір про зміну форми власності, відповідно до якого кожному із співвласників належить по 1/3 частині квартири за вищевказаною адресою. Цього ж дня їхній син [PERSON] подарував 1/3 частину квартиру чоловікові, про що був укладений договір дарування. Згідно свідоцтва про народження батьком заявниці є [PERSON] , згідно свідоцтва про одруження її по-батькові вказано російською мовою " [PERSON] ", згідно паспорта громадянина України вказано " [PERSON] ", а в свідоцтві про право власності на квартиру її по-батькові вказано " [PERSON] ". Зазначає, що має бажання відчужити свою частку в квартирі, однак з урахуванням даної помилки не може розпорядитись своєю власністю. Просить встановити факт приналежності документу - свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 19.01.1996 року, виданого квартирно-експлуатаційною частиною. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. В судове засідання заявник та заінтересована особа не прибули, були належним чином повідомлені про час, дату і місце судового засідання, подали заяви про розгляд справи без їх участі, заяву підтримують повністю. У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.06.1949 року, [PERSON] народилась [INFO] , про що 26.05.1949 року зроблено відповідний запис за №50. Батьками вказано - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] ( [PERSON] ) уклали шлюб 27.12.1970 року, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище дружині - [PERSON] . Як вбачається з паспорта громадянина України серії [NUMBER] та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, пенсійного посвідчення № [NUMBER] вказано - " [PERSON] ". Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 19.01.1996 року, виданого квартирно-експлуатаційною частиною, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №2046 від 23.09.2020 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровано 3 осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до договору про зміну форми власності серії ВАЕ №353611, посвідченого 18.02.2003 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Урумовою Ж.М., співвласники квартири [ADDRESS] визнали за кожним із них по 1/3 частині вищезгаданої квартири на праві спільної часткової власності. Відповідно до договору дарування частини квартири серії ВАЕ №353612, посвідченого 18.02.2003 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Урумовою Ж.М., [PERSON] подарував [PERSON] 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Відтак, з вищенаведеного слідує, що всі документи, видані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належать одній і тій же особі. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~зазначено, що коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них дані не відповідають записам вихідних документів , а установи , які видали ці документи не можуть виправити допущені в них помилки, то відповідно до п.6 ч.1\~ст. 256 ЦПК України\~(стара редакція\~ЦПК), громадяни мають право на звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Враховуючи наведене, слід визнати встановленим факт належності свідоцтва про\~право власності\~на квартиру\~ [ADDRESS] \~від [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved