Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON]О звернувся до суду з позовом до Лубенської міської ради про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, вселення до будинку. У позові вказано, що [PERSON] являється власником 13/25 частини житлового будинку розташованого в м. Лубни по вул. Фабрична 10 Полтавської області , яку успадкував за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.12.2014 року. Інша 12/25 частини цього житлового будинку по теперішній час належить згідно договору дарування його братові [PERSON], який помер 22 березня 2011 року. На теперішній час [PERSON] , являючись одним із власників будинку не може потрапити, як до будинку так і до прибудинкової території оскільки на вхідних воротах до входу на територію , на вхідних дверях житлового будинку встановлені запори, які відкрити не може за відсутністю ключів. Крім того Лубенською міською радою будинок згідно договору оренди від 28.03.2014 року переданий [PERSON] На звернення [PERSON] до Лубенської міської ради з заявами про надання інформації про осіб, які займають спірний будинок та на якій підставі вони проживають в ньому отримав відповідь, що будинок передано в оренду матері учасника АТО та що Лубенська міська рада має намір оформити право власності на 12/25 частини цього будинку, як на відумерлу спадщину. На час зверення до суду з цим позовом 12/25 частини будинку по вул. Фабрична 10 м. Лубни не визнано відумерлою спадщиною. В зв"язку з тим, що існують перешкоди в користуванні житловим будинком, порушенням прав власника частини цього будинку, [PERSON] прохає суд усунути перешкоди в користуванні житловим будинком по вул. Фабрична 10 м. Лубни, Полтавської області та вселити його в цей будинок. Лубенська міська рада звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним. У позові вказано, що житловий будинок № 10 по вул. Фабрична, в м. Лубни, відповідно до рішення міської ради від 14.02.2014 року, перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Лубни, від імені якої діє Лубенська міська рада. 12/25 частини вказаного будинку належали [PERSON], який проживав в Російській Федерації, а 13/25 частини раніш належали [PERSON], яка померла в 1994 році. [PERSON] помер в 2011 році в м. Тарко-Сале, Тюменської області Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації. Згідно письмового повідомлення колишньої дружини [PERSON] підтверджується , що вона з [PERSON] проживали окремо, шлюб між ними був розірваний, наміру вступати в спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] у вигляді житлового будинку розташованому в м. Лубни ні вона, ні його діти не мали . Враховуючи занедбаний стан житлового будинку Управління з питань комунального майна та земельних відносин звернулося до суду з заявою про визнання цього будинку відумерлою спадщиною. Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 27.01.2014 року заявлені вимоги були задоволені. На підставі рішення суду від 27.01.2014 року , Лубенською міською радою прийняте рішення від 14.02.2014 року за яким будинок прийнято до комунальної власності міста. Згідно договору оренди від 28.03.2014 року житловий будинок передано в оренду [PERSON], договір оренди є чинним. В зв"язку з тим, що [PERSON] став претендувати на спадщину , що складається з 13/25 частин житлового будинку, яку заповідала його мати [PERSON] ухвалою апеляційного суду Полтавської області рішення Лубенського міськрайонного суду від 14.02.2014 року було скасовано. 15.12.2014 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом , а саме на 13/25 частини житлового будинку по вул. Фабрична 10 м. Лубни Полтавської області . Лубенська міська рада вважає, що дане свідоцтво видане незаконно і тому повинно бути визнано судом недійсним з наступних підстав: - спадкова справа після смерті [PERSON] , попереднього власника спірного домоволодіння, незаконно була відкрита нотаріусом Оржицької Держаної нотаріальної контори Полтавської області оскільки повинна відкриватися за місцем постійного проживання спадкодавця, який проживав в [INFO], - [PERSON] померла в 1994 році, а спадкова справа нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори відкрита лише в 1997 році, що ставить під сумнів подачу заяви про прийняття спадщини [PERSON] у встановлений законом строк, - в матеріалах спадкової справи відсутня інвентаризаційна довідка, яка б чітко визначила перелік обєктів нерухомого майна, що входять до спадщини та їх інвентаризаційну вартість, - дані технічних паспортів від 04.04.2014 р. та 22.09.2014 р., експертного звіту про оцінку вартості обєкту нерухомості, свідоцтва про право на спадщину за заповітом , щодо вартості, переліку спадкого майна мають розбіжності. Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено , що особа , якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Враховуючи вищенаведене Лубенська міська рада прохає суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15.12.2014 року видане Оржицькою державною нотаріальною конторою на ім"я [PERSON] та стягнути понесені судові витрати. Ухвалою суду від 16.07.2015 року зустрічний позов Лубенської міської ради об"єднаний з первинним позовом в одне провадження. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити, оскільки [PERSON] , як власник будинку не може володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому будинком тривалий час. Право власності на частину будинку він набув законно,в порядку спадкування після смерті своєї матері. Порушень вимог законодавства при відкритті спадкової справи, видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори не допущено. Позов Лубенської міської ради про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом не визнав, вважаючи його безпідставним, прохав суд в його задоволенні відмовити. Представник Лубенської міської ради, він же представник управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради свій позов підтримав, прохав його задовольнити, мотивуючи тим, що відкриття спадкової справи , видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом Державної нотаріальної контори смт. Оржиця здійснено з порушенням норм Закону, оскільки місцем відкриття спадщини являється постійне місце проживання спадкадавця [PERSON] , яка постійно проживала в [INFO]. Дані щодо об"єктів нерухомості , їх розмірів, вартості цих об"єктів , що входять до спадщини в технічній документації, звітах про їх оцінку, свідоцтві про право на спадщину за заповітом мають розбіжності. Рішення Лубенської міської ради про прийняття у власність територіальної громади м. Лубни будинку по вул. Фабрична 10 , договір оренди від 28.03.2014 року , за яким цей будинок передано [PERSON] є чинними. [PERSON] після передачі їй будинку в оренду за власні кошти провела ремонт цього будинку, облаштувала присадибнку ділянку, встановила новий паркан. Всі ці обставини дають підстави для відмови в задоволенні позову [PERSON] Третя особа [PERSON] в задоволенні позову [PERSON] прохала відмовити, позов Лубенської міської ради підтримала, вважаючи, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом видавалось [PERSON] незаконно. Вона особисто до спадщини, яка оформлена на [PERSON] ніякого відношення не має та не бажає щоб [PERSON] проживав в будинку, який вона орендує. Представник Оржицької державної нотаріальної контори [PERSON] прохала в задоволенні позову Лубенської міської ради відмовити, вважаючи його безпідставним оскільки порушень вимог закону при відкритті спадкової справи, оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого на ім"я [PERSON] не було допущено оскільки спадкодавець [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала [INFO]. Після смерті [PERSON] її рідна сестра [PERSON] прийняля спадщину, оскільки фактично вступила у володіння спадковим майном, отримала грошові вкалади належні спадкодавцю [PERSON] Оформлення та видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом здійснювалось на підставі наданих документів, яким не довіряти в неї підстав не було. Перевіряти достовірність даних цих документів в обов"язки нотаріуса не вхождить. Спору щодо витдачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім"я [PERSON] між спадкоємцями не було, дії нотаруса щодо відкриття спадкової справи ніким не оскаржувалися, доказів на підтвердження своїх позовних вимог Лубенська міська рада суду не надала. Крім того [PERSON] не є спадкоємцем на спадщину, яку оформив на себе [PERSON] Дослідивши матеріали справи, докази, заслухавши сторони, третіх осіб суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до Лубенської міської ради підлягає задоволенню, а в задоволенні позову Лубенської міської ради до [PERSON] про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним слід відмовити. Встановлено, що з 01.12.1978 року власником житлового будинку по вул. Фабрична 10 м. Лубни Полтавської області була [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння ( а.с.69). Згідно договору дарування від 06.07.1999 року [PERSON] подарувала [PERSON] 12/25 частини житлового будинку розташованого в м. Лубни вул. Фабрична 10 Полтавської області, який залишився власником цієї частини будинку по теперішній час, що підтверджується копією договору дарування, довідкою - характеристикою, інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.67-73). 26.09.1994 року [PERSON] померла ( а.с.74). В березні 2011 року [PERSON] помер в м. Тарко-Сале, Тюменської області Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації. Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від 27.01.2014 року було задоволено заяву управління з питань комунального майна та земельних ресурсів виконавчого комітету Лубенеської міської ради про визнання майна ( 12/25 частини житлового будинку по вул. Фабрична 10 м. Лубни відумерлою спадщиною. Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 11.09.2014 року в зв"язку з виникненням спору у спадкоємців на спадщину рішення суду від 27.01.2014 року скасоване, а заява залишена без розгляду. ( а.с.8-9). Згідно рішення суду від 19.11.2015 року в задоволенні позову управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради про визнання права власності на 12/25 частини житлового будинку через наявність спадкоємців ( дітей ) [PERSON] було відмовлено, рішення є чинним. Отже власником 12/25 частини житлового будинку по вул. Фабрична 10 м. Лубни на теперішній час залишився [PERSON] Вказану частину будинку мають намір оформити в порядку спадкування його діти про що вони повідомили суд. Інші 13/25 частини житлового будинку з господарчииим будівлями належать на праві власності [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.12.2014 року виданого йому Оржицькою державною нотаріальною конторою ( а.с.6). Вказану частину домоволодіння [PERSON] заповідала його мати [PERSON] , яку фактично прийняла після смерті своєї сестри [PERSON] Лубенська міська рада вважає, що дане свідоцтво про право на спадщинцу за заповідом від 15.12.2014 року Оржицькою державною нотаріальною конторою видане незаконно і тому повинно бути визнано недійсним оскільки спадкова справа після смерті [PERSON] , власника спірного домоволодіння, незаконно була відкрита нотаріусом Оржицької Держаної нотаріальної контори Полтавської області оскільки повинна відкриватися за місцем постійного проживання спадкодавця в м. Лубни де він постійно проживав до дня свої смерті, [PERSON] померла в 1994 році, а спадкова справа нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори відкрита лише в 1997 році, що ставить під сумнів подачу заяви про прийняття спадщини [PERSON] у встановлений законом строк, в матеріалах спадкової справи відсутня інвентаризаційна довідка, яка б чітко визначила перелік обєктів нерухомого майна, що входять до спадщини та їх інвентаризаційну вартість, дані технічних паспортів від 04.04.2014 р. та 22.09.2014 р., експертного звіту про оцінку вартості обєкту нерухомості, свідоцтва про право на спадщину за заповітом , щодо вартості, переліку спадкого майна мають розбіжності. Всі ці обставини на думку представника Лубенської міської ради є підставами для визнання свідоцтва про право на спадщину за заповідом від 15.12.2014 року недійсним відповідно ст. 1301 ЦК України з чим суд не може погодитися. Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено , що особа , якій воно видане , не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Як встановлено судом житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Фабрична 10 м. Лубни належали [PERSON], яка померла 26.09.1994 року . Спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] фактично прийняла її рідна сестра [PERSON] - мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, матеріалами спадкової справи.(а.с.6, 130-141). Згідно матеріалів спадкової справи №151 заведеної Оржицькою державною нотаріальною конторою підтверджується , що 01.10.1997 року [PERSON] звернулась до Оржицької державної нотаріальної контори Полтавської області з заявою про фактичне прийняття нею спадщини, що відкрилась після смерті її рідної сестри [PERSON], померлої 26.09.1994 року в с. Маяківка, Оржицького району Потавської області. 26 ро 26.06.2004 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина , яку вона заповідала своєму синову [PERSON]. 15.12.2014 року Оржицькою державною нотаріальної конторою видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщинцу за заповітом на 13/25 частини житлового будинку по вул. Фабрична 10 м. Лубни Полтавської області та господарських будівель. Сві14. Згідно ПОРЯДКУ ВЧИНЕННЯ НОТАРІАЛЬНИХ ДІЙ НОТАРІУСАМИ УКРАЇНИ від 22.02.2012 року, п. 4., п.5 глави 10 розділу ІІ передбачені дії нотаріуса, які він обов"язково здійснює при видачі при видачі свідоцтва про право на спадщину . Судом встановлено, що нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.12.2014 року на ім"я [PERSON] ніяких порушень не допущено, всі дії , які необхідно було вчинити згідно ПОРЯДКУ ВЧИНЕННЯ НОТАРІАЛЬНИХ ДІЙ НОТАРІУСАМИ УКРАЇНИ від 22.02.2012 року нотарусом Оржицької державної нотаріальної контори виконані. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України , який діяв на дату смерті [PERSON], місцем відкриття спадщини , визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно не відоме - місцезнаходження майна або його основної частини . Згідно довідки Оржицької селищної ради Оржицького району Полтавської області [PERSON], яка померла 26.09.1994 року в с. Маяківка Оржицього району Полтавської області проживала в житловому будинку за адресою : с. Маяківка, вул. Радянська, будинок №5, Оржицького району Полтавської області, являючись власником цього будинку , що| підтверджується Свідоцтвом про право власності на житловий будинок виданого 26.09.1997 року на підставі рішення виконкому Оржицької селищної ради від 25.02.1997 року та зареєстрованого в Лубенському МБТІ Полтавської області 29.09.1997 року в реєстровій книзі №1 за реєстровим) №340. [PERSON] за життя мала грошові вклади у відділенні Ощадбанку в смт. Оржиця Полтавської області. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON]О.д дійсно проживала з 80 - х років в с. Маяківка Оржицького району Полтаської області по день своєї смерті. Працювала [PERSON] у школі в с. Маяківка Оржицького району, мала рідну сестру [PERSON] , яка була власником частини житлового будинку розташованому в м. Лубни Полтавської області. Враховуючи зазначене суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] по день своєї смерті , час відкриття спадщини постійно проживала в [INFO], де і похована, а тому спадкова справа після її смерті правомірно була відкрита нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори. Згідно статті 549 Цивільного кодексу УРСР, який діяв на момент смерті [PERSON] визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Факт прийняття спадщини [PERSON] підтверджується довідкою виконкому Оржицької селищної ради №1637 від 12.09.1997 року тим що [PERSON] взяла на зберігання документи на будинок , ощадні книжки та майно померлої [PERSON] З врахуванням викладеного , ствердження представника Лубенської міської ради про те що свідоцтво про право на спадщину за заповідом від 15.12.2014 року Оржицькою державною нотаріальною конторою видане незаконно і тому повинно бути визнано недійсним за вищенаведеними обставинами суд оцінює критично і спростовується наданими доказами. Посилання представника Лубенської міської ради на те що у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 15.12.2014 року виданого держаним нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори Полтавської області на 13/25 частин будинку за адресою : м. Лубни вулиця Фабрична, будинок 10, що належав [PERSON] невідомо з яких даних нотаріус особисто встановив об»єм спадкового майна за відсутністю цих даних у правовстановлюючих документах , що є однією з підстав для визнання свідоцтва про право на спадщину суд також оцінює критично оскільки нотаріусу для оформлення спадщини були надані наступні документи: Свідоцтво на право особистої власності на домоволодіння видане 01 грудня 1978 року, виконавчим комітетом Лубенської міської ради народних депутатів Полтавської області на підставі рішення виконкому Лубенської міської ради народних депутатів №411 від 29 листопада 1978 року та зареєстрованого в Лубенському МБТІ Полтавської області 20 грудня 1978 року в реєстровій книзі №20 за реєстровим №3529. При цьому є відмітка нотаріуса, що по цьому документу подаровано 12/25 частини житлового будинку 06.12.1979 року на ім»я [PERSON] за реєстровим №2614. Договір дарування 12/25 частин жилого будинку, посвідчений 06.07.1979 року [PERSON]Г державним нотаріусом 2-І Лубенської державної нотаріальної контори Полтавської області за реєстровим №2614. Та зареєстрованого в Лубенському МБТІ Полтавської області 09 липня 1979 року в реєстровій книзі №20 за реєстровим №3529. Довідка видана 02.10.2014 року №14*1329 Комунальним підприємством Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації Полтавської області про те що за [PERSON] числиться 13/25 частин житлового будинку на підставі Свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння, виданого 01 грудня 1978 року виконавчим комітетом Лубенської міської ради та 12/25 частин числиться за ГриценкоВолодимиром Павловичем на підставі вищезазначеного Договору дарування. Технічний паспорт на житловий будинок №10 по вулиці Фабричній в м. Лубни Полтавської області виготовлений 22.09.2014 року ПП "Бюро послуг та консультацій". Звіт про незалежну оцінку об»єкту нерухомого майна житловий будинок з господарськими будівлями що розташовується за адресою:Полтавська область, Лубенський район, м.Лубни, вулиця Фабрична, 10 виданий ФОП [PERSON] дата оцінки 23 вересня 2014 року де зазначено чітко , що оціночна вартість 13/25 частин об»єкту оцінки становить 99 207 грн. У звіті також зазначено власників будинку: [PERSON] 12/25 частини та [PERSON] 13/25 частини . Перевіряти дійсність цих записів, даних про об"єкти нерухомості нотаріус не зобов"язаний. Суд вважає, що на підставі цих документів нотаріус правомірно видав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 13/25 частини вищезазначеного будинку [PERSON]. Посилання представника Лубенської міської ради на те що в нього виникають сумніви щодо своєчасної подачі заяви [PERSON] на спадщину , яка відкрилась після смерті [PERSON] та відкриття спадкової справи тільки у 1997 році суд не бере до уваги оскільки матеріалами спадкової справи, поясненями нотаріуса [PERSON] підтверджується, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті своєї рідної сестри [PERSON] Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ПОСТАНОВИ ПЛЕНУМУ ВЕРХОВНОГО СУДУ УКРАЇНИ від 30 травня 2008 року № 7"Про судову практику у справах про спадкування" зазначено - відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. В судовому засіданні встановлено, що заповіт складений [PERSON] матір"ю [PERSON] дійсний, сам [PERSON] не усунутий від спадкування, являється належним спадкоємцем за заповітом, порушень відкриття спадкової справи нотаріусом не допущено і тому суд вважає , що підстав для визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.12.2014 року немає і тому в задоволенні позовних вимог Лубенської міської ради слід відмовити. Суд також взяв до уваги те що Лубенська міська рада, третя особа [PERSON] не входять до кола спадкоємців, які могли б оспорювати дії, пов"язані з прийняттям, оформленням свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого на ім"я [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] являється власником 13/25 частини будинку по вул. Фабрична 10 м. Лубни Полтавської області, власність набув в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] Відповідно до ст.41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. [PERSON] не може скористатися своїм правом, як власник частини житлового будинку оскільки в будинку проживають сторонні особи, вселені до нього Лубенською міською радою. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В зв"язку з вищенаведеним [PERSON] звернувся до суду з цим позовом , вимагаючи вселити його до житлового будинку по вул. Фабрична 10 м. Лубни , як одного із власників цього житла. Вимоги [PERSON] суд визнає законними , які підлягають задоволенню оскільки позивач реально позбавлений права, як власник частини будинку володіти, користуватися, розпоряджатися ним, сама [PERSON] проти вселення [PERSON] до будинку. Ствердження представника Лубенської міської ради про те що спірний будинок переданий у власність територіальній громаді м. Лубни , що існує договір оренди цього будинку згідно якого [PERSON] проживає в ньому , яка здійснила ремонт будинку , що є підставами для відмови у задоволенні позову [PERSON] про його вселення до будинку суд оцінює критично оскільки [PERSON] являється законним власником 13/25 частини будинку, передача будинку до територіальної громади м. Лубни проводилася на підставі рішення Лубенського міськрайонного суду від 27.01.2014 року, яке скасоване судом апеляційної інстанції 11.09.2014 року , будинок не визнаний відумерлою спадщиною, сама [PERSON] в цьому будинку не проживає, не зареєстрована , що нею було підтверджено в судовому засіданні. Крім того Лубенська міська рада пропонувала [PERSON] продати належну йому частину спірного будинку тим самим визнаючи на ним право власності на 13/25 частини будинку. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Лубенської міської ради підлягають задоволенню, а в задоволенні позову Лубенської міської ради до [PERSON] про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом слід відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України понесені [PERSON] судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню з Лубенської міської ради .

Outcome: approved