Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою та просить встановити факт належності його матері [PERSON], померлій [INFO] року у с.Селець Дубровицького району Рівненської області, витягу із рішення Селецької сільської ради №32 від 28.12.1996 року "Про передачу земельних ділянок у приватну власність", яке було видано на ім'я [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що у правовстановлюючому документі, що належав [PERSON], а саме у витязі із рішення Селецької сільської ради №32 від 28.12.1996 року "Про передачу земельних ділянок у приватну власність" замість прізвища, ім'я та по батькові "[PERSON]" зазначено прізвище, ім'я та по батькові "[PERSON]". Документом, що підтверджує те, що вірним є саме прізвище, ім'я та по батькові "[PERSON]" являється свідоцтво про смерть [PERSON]. З урахуванням неможливості оформлення ним права власності на земельну ділянку у порядку спадкування через допущену технічну помилку у правовстановлюючому документі, що належав спадкодавцю, він вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа. У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Селецької сільської ради Дубровицького району в судове засідання не з'явився. У своїй заяві просить справу розглянути без участі представника, проти заявлених вимог не заперечує. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника заінтересованої особи, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши докази по справі та незважаючи на те, що Селецька сільська рада Дубровицького району не заперечує проти задоволення заяви [PERSON], суд в задоволенні заяви відмовляє з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, як це передбачено в ст.4 ЦПК України. Як випливає із ст.25 ЦК України фізичні особи мають здатність бути суб'єктом цивільних прав і обов'язків, мати будь-яке право чи обов'язок з тих, що надаються чи допускаються законом, тобто - юридичну можливість, що випливає із закону. Набуття конкретних суб'єктивних прав та володіння ними означає реалізацію правоздатності і здійснюється за наявності певних юридичних фактів. Згідно ч.4 вищевказаної статті цивільна правоздатність особи є невіддільною від неї і припиняється з її смертю. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] померла, а тому правоздатність останньої припинилась в момент її смерті. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. По справах про встановлення факту належності правоустановчого документу заявнику слід подати заяву з доказом того, що цей документ належить йому і що організація, яка його видала, не має можливості внести в нього відповідні виправлення. Виходячи із норм законодавства, можна зробити висновок, що [PERSON] не має права звертатися до суду за захистом прав померлої [PERSON], оскільки до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів може звернутися лише фізична особа наділена цивільною правоздатністю. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що немає підстав для задоволення заяви [PERSON]

Outcome: dismissed