Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Заявленими вимогами позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію щодо об`єкту незавершеного будівництвом та земельної ділянки, що за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог позивам зазначив, що приватний нотаріус був позбавлений можливості реєструвати правочин, оскільки іпотекодержателем, до оспорюваних даним позовом дій, застосовано один спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки. Застосування другого способу, на переконання позивача за наявності чинного іншого, суперечить вимогам, досягнутих іпотечним договором домовленостей. Відповідач ПАТ "Перехідний банк "РВС Банк" направив заперечення, якими просив відмовити у задоволенні позову. Власну позицію представник такого відповідача обґрунтовував тим, що усі оспорювані позивачем дії було вчинено на підставі і у спосіб, визначений законодавством України. Жодних порушень допущено не було. Направлений позов дана сторона вважає таким, який направлений на ухилення від виконання взятих на себе зобов`язань. Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання і, суд вважає, не має підстав для переходу до іншого виду розгляду даної справи. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. ПАТ "ПЕРЕХІДНИЙ БАНК "РВС Банк" є правонаступником ВАТ "СВЕДБАНК". Положеннями пункту 12 договору іпотеки між ВАТ "СВЕД БАНК" та позивачем у даній справі визначено, що за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених у даному договорі способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог кредитора (зворот а.с.18): за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодежателя (пункти 12.2. - 12.3. договору). Даний правочин, за повідомленою суду сторонами інформацією, на час вирішення спору судом першої інстанції є чинним та у редакції чинною станом на момент його укладення. 9 грудня 2010 року Житомирським районним судом Житомирської області ухвалено рішення, що набуло законної сили про звернення стягнення на предмет іпотеки на згадувані об`єкти нерухомості (а.с.11,12). Іншої інформації крім тієї, що дане рішення суду набуло законної сили та нині чинне суд не володіє. 26 травня 2016 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав на спірні об`єкти нерухомості за ПАТ "ПЕРЕХІДНИЙ БАНК "РВС БАНК" на підставі договору іпотеки від 2 жовтня 2008 року (а.с.23-27). Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими вони врегульовані, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. Суд погоджується з доводами позивача про те, що чинним між сторонами правочином визначено лише один, на вибір іпотекодержателя, спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки. Застосування ще одного способу, на переконання суду, не регламентованого досягнутими правочином домовленостями, а звідси є не правомірними, адже договір є обов`язковим для обох сторін. Інші доводи позивача щодо заявлених вимог, суд вважає, не мають значення для вирішення заявлених вимог і окремого обґрунтування з даного приводу не наводиться. Доводи представника банку щодо того, що спірний правочин був правом банку застосувати наслідки невиконання кредитного договору і знаходиться в рамках законодавства судом вважається голослівним. Так, дійсно, як кредитний так і договір іпотеки укладений в межах чинного законодавства. Разом з тим, іпотечним договором визначено права, обов`язки та конкретні можливості кожної його сторони. В тому числі прописано, як зазначалось раніше, право банку застосувати лише один спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір є чинним, рішення суду про звернення стягнення не скасованим, а отже застосовувати другий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя є таким, що суперечить правочину. Інші доводи банку не приймається судом до уваги при прийнятті даного рішення адже не стосується спірних правовідносин і тому окремо судом не мотивується їх відхилення. Враховуючи результати вирішення спору з відповідача на користь позивача стягується понесені останній та документально підтверджені судові витрати в розмірі 1 536 гривень 80 копійок. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved