Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № K3Н0RX23370535 у розмірі 25 853 грн. 78 коп., обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 21.12.2006 року між Закритим Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] укладений кредитний договір № K3Н0RX23370535, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2 919, 40 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач скористався кредитними ресурсами, але свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 25.01.2014 рік утворився борг на суму 25 853 грн. 78 коп., який складається з: 2 011 грн. 85 коп. - заборгованість за кредитом; 9 582 грн. 47 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 408 грн. 73 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 12 143 грн. 41 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 1 207 грн. 32 коп. - штраф (процентна складова). Позивач повідомляв відповідача про виникнення заборгованості за договором, проте відповідач не вжив необхідних заходів для її погашення. Представник позивача у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, просив розглядати справу без його участі, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між Закритим Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладений кредитний договір № K3Н0RX23370535 від 21.12.2006 року, відповідно до якого банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 2 919, 40 грн. з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 2,0 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 58,39 грн. та єдино разової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 265,4 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (СТАНДАРТ) строки. Відповідно до заяви позичальника погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з « 15» по « 20» число кожного місяця. Позичальник повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 334, 92 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з умовами. Для виконання зобов'язань Банк відкриває Позичальнику рахунок 29099057955315 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості. Товар та/або інше майно позичальника є предметом застави. Максимальний розмір вимоги, яка забезпечується предметом застави, складає 4 019, 04 грн. Предмет застави знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Також у вказаній заяві на підставі п. 4.2 Умов передбачено, що при порушенні Позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 11, 67 % в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Так, згідно п.5.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку невиконання Банком зобов'язань по видачі кредиту згідно заяви та п.3.1.1 даних Умов, Банк сплачує Позичальнику пеню в розмірі 0,1 % річних від несвоєчасно виданої суми кредиту за кожний день прострочення виконання даного зобов'язання (за винятком передбачених у даних Умовах випадків). Сплата пені здійснюється в гривні (п. 5.2. Умов). Відповідно до п.5.3. вказаних Умов при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш, ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Згідно п. 5.5. вказаних Умов терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. У позові ПАТ «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» посилається на те, що під час укладення зазначеного договору відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») складає між банком та відповідачем Договір приєднання. Згідно зі ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно вказаних Умов під час укладення договору відповідач своїм підписом надав згоду на застосування Умов надання банківських послуг. Отже, за своєю правовою природою укладений між сторонами правочин є договором приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України, умови якого в односторонньою порядку встановлювались у формулярах або інших стандартних формах однією із сторін. В даному випадку умови визначались Умовами та Правилами надання банківських послуг ПАТ КБ "Приватбанк", які є обов'язковими для виконання відповідачем. Отже, підписання та заповнення власноруч заяви від 21.12.2006 року є приєднання відповідача до договору та ознайомлення з його умовами та правилами. Судом встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит в розмірі, встановленому договором. Проте [PERSON], у свою чергу, зобов'язання за кредитним договором виконує неналежним чином, своєчасно не надав позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що призвело до виникнення кредитної заборгованості, яку не погашає і тепере. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Глава 19 ЦК України регулює питання позовної давності, яка є строком у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Згідно ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом може бути збільшена за домовленісттю сторін. Як встановлено вище, згідно п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки (пені, штрафів) за договором встановлений сторонами у 5 (п'ять) років. Відповідно до п. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Правовий висновок щодо застосування строків позовної давності лише за заявою строни у справі, зроблений і Верховним Судом України від 22.11.2012 року у справі № 6-1-1 цс 12, який в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов"язковим для всіх суб"єктів владних повноважень та для всіх судів України. Судом також враховується правовий висновок зроблений Верховним Судом України від 20.11.2013 року у справі № 6- 126цс13 щодо застосування норм, зокрема п.7 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" лише в позасудовому порядку повернення споживчого кредиту, а не судового, згідно якого суд з власної ініціативи такі наслідки пропуску строку позовної давності не може застосовувати. Оскільки, належним чином повідомлений відповідач в жодне із судових засідань не з"явився, заяв про застосування таких строків позовної давності не подавав, а тому такі застосуванню не підлягають як до тіла кредиту так і відсотків. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що станом на 25.01.2014 рік у зв"зку із неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем, утворився борг на суму 25 853 грн. 78 коп., який складається з: 2 011 грн. 85 коп. - заборгованість за кредитом; 9 582 грн. 47 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 408 грн. 73 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 12 143 грн. 41 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 1 207 грн. 32 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.116 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Стаття 1049 ЦК України зобов'язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки, розмір нарахованої позивачем пені значно перевищує розмір збитків, тому такий підлягає зменшенню до 11 594 грн. 32 коп., оскільки такий відповідає сумі кредитної заборгованості та відсоткам. В іншій частині вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджуються зібраними по справі доказами, а тому підлягають задоволенню. Отже, з відповідача підлягає стягненню кредитна заборгованість на користь позивача, яка станом на 25.01.2014 рік становить : 25 304 грн. 69 коп., яка складається з: 2 011 грн. 85 коп. - заборгованість за кредитом; 9 582 грн. 47 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 408 грн. 73 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 11 594 грн. 32 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 1 207 грн. 32 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені наступні судові витрати по даній справі - судовий збір в розмірі 253 грн. 05 коп. Зазначені витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial