Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», в якому з урахуванням уточнень позову від 16 листопада 2020 року, просив: -визнати неправомірним рішення комісії Новомосковського відділення Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» з розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем, оформлене протоколом № 83 від 13.02.2019 року щодо проведення донарахувань за актом про порушення № 1106 від 22 січня 2019 року; -скасувати рішення комісії Новомосковського відділення Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» з розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем, оформлене протоколом № 83 від 13.02.2019 року щодо проведення донарахувань за актом про порушення № 1106 від 22 січня 2019 року; -скасувати акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 27.02.2019 року, складеного комісією Новомосковського відділення Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» з розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем, на підставі акту про порушення № 1106 від 22 січня 2019 року, на суму 27406,14 грн. -стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на корись [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000 гривень, сплачених на підставі рішення комісії Новомосковського відділення Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» з розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем, оформлене протоколом № 83 від 13.02.2019 року щодо проведення донарахувань за актом про порушення № 1106 від 22 січня 2019 року. Позовні вимоги, з урахуванням уточнень, обґрунтовані тим, що у вереснi 2018 року він подав до Новомосковського вiддiлення ПАТ «ДНIПРОПЕТРОВСЬКГАЗ» заяву про замiну газового лічильника, оскільки встановлений лiчильник Gallus 2000 - U не вiдповiдав по потужності. 22.01.2019 виконуючи його заявку, співробітники ПАТ «ДНIПРОПЕТРОВСЬКГАЗ» демонтували лiчильник газу та пред`явили претензії про пошкодження пломби заводу виробника, внаслідок чого був складений Акт про виявленi порушення вiд 22.01.2019р. №1106, відповідно до п.2 якого, на дату складання цього Акта на об`єкті за адресою [ADDRESS] встановлено порушення кодексу газорозподільних систем, при цьому жодне порушення зазначене в акті не було підкреслено, а власноруч представниками газорозподільчої компанії дописали, що пломба заводу виробника не відповідає встановленому зразку. Також в акті не було зазначено, яка саме пломба заводу виробника, тобто її номер та/або відбиток клейма пломбувальника на ній, не відповідає встановленому зразку. Відповідно до п. 8 Акту про порушення №1106 зазначено, що комісія Оператора ГРМ (Новомосковського відділення ПАТ «Дніпропетровськгаз») з розгляду цього Акту буде проводити засідання о 10-00 год. 13.02.2019 року за адресою: [ADDRESS] . На засідання комісії запрошується споживач або уповноважена ним особа. Крім того, 22.01.2019 року представниками відповідача додатково був складений Протокол № (о/р) 0320058973 про демонтаж лічильника газу та направлення для проведення позачергової повірки та експертизи. В п. 3 Протоколу було зазначено, що Споживач [PERSON] запрошується о 10.00 год. 01.02.2019р. для проведення експертизи лічильника. 01.02.2019р. за iнiцiативою спiвробiтникiв ПАТ «ДНIПРОПЕТРОВСЬКГАЗ», в присутності позивача, за адресою м. Новомосковськ, вул. Стадіонна, 30, було проведено експертизу лiчильника газу, результати якої оформлені Актом №17 вiд 01.02.2019 року. За результатами експертизи встановлено: 1.1Цілісність заводської пломби та повірочного тавра: пломба заводу-виробника не вiдповiдає встановленому зразку. 1.2Відповідність місць фактичного розташування пломб: відповідає. 1.3Цілісність відлікового механізму та корпусу ЗВТ: цілі. 1.4Цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ: цілі. 1.5Наявність сторонніх предметів всередині ЗВТ: відсутні. 1.6Механічні пошкодження та інше: відсутні. Покази лічильника газу після повірки не заповнені. Висновки кoмiciї: Пломбувальне гнiздо без пошкоджень. Шрифт аверсу i реверсу пломби заводу-виробника не вiдповiдає встановленому зразку. Механiчнi пошкодження вiдсутнi. Пiдтверджено факт втручання в роботу ЗВТ. Лiчильник визнано непридатним для комерцiйного облiку газу згiдно з п. 1.1. Під час проведення експертизи лічильника газу позивач висловлював свої заперечення та наголошував на залученні до проведення експертизи представникiв виробника ЗВТ чи виробника пломби, або пред`явлення офiцiйного документа щодо встановленого зразку пломби заводу виробника, однак його заперечення було проігноровано. В самому актi експертизи вiдсутнi будь якi данi щодо вiдмiнностей пломби, що встановлена на лiчильнику, тiй, що, на думку членiв кoмiciї, повинна була бути встановлена заводом-виробником. Порiвняння пломб вiдбувалось з iншим лiчильником, який було надано ПАТ «ДНIПРОПЕТРОВСЬКГАЗ», при цьому «еталонний» зразок лiчильника не був опечатаний i його походження не було вiдоме (можливо ранiше його було демонтовано у iншого споживача), дата його випуску 2006 рiк, мiсяць не оголошувався, оглянути належним чином мені його не дали. Позивач наголошує на тому, що пломба заводу-виробника на вiдлiковому механiзмi ЗВТ не була вказана в технiчнiй документації (паспортi) ЗВТ, який знаходиться у нього в оригiналi. Так, відповідно до паспорту ШУ 22.939.385.02 ПС лічильника газу побутового, лічильник газу пломбується на заводі двома пломбами: -Штамп ВТК; -Відтиск клейма державного повірителя. Комiсiя не звернула уваги на вимоги п. 1 гл. 5 роздiлу Х Кодексу газорозподiльних систем, у відповідності до якого мiсця пломбування та реквiзити пломб заводу-виробника, а також мiсця пломбування пломбами органу, уповноваженого на проведення метрологiчних робiт, вказуються в технiчнiй документації (паспортi) на кожний ЗВТ або протоколi повiрки, якщо така мала мiсце перед чи пiд час експлуатацй ЗВТ. При цьому у позивача зберігається Договір установки побутового лiчильника газу, що належить АТ «Днiпропетровськгаз» вiд 01.12.2006 року, в пунктi 2.2.6. вказано, що споживач зобов`язаний: зберiгати на лiчильнику i приєднувальному пристрої всi встановленi пломби (Конфiгурацiя i нумерацiя встановлених пломб та iн. пломбувального матерiалу фіксується в актi передачі на збереження ПЛГ). При цьому в додатку №5 до вказаного договору (акт про передачу на збереження побутового лiчильника газу) вказано лише пломбу «кристалл» №13289136, а тому [PERSON] , як споживач, не вважає себе зобов`язаною особою щодо збереження пломб заводу виробника. На думку позивача Акт №17 експертизи лiчильника газу вiд 01.02.2019р. містить недостовiрну iнформацiю, а саме - до Акту експертизи не було додано свiдоцтво про повiрку робочого засобу вимiрювальної технiки або довiдка про непридатнiсть засобу вимiрювальної технiки, оскільки фактично лічильник не повiрявся жодного разу з моменту його встановлення в 2006 роцi. В ранці 13.02.2019 року позивача було запрошено на засідання комісії оператора ГРМ з розгляду акту про порушення №1106 від 22.01.2019р., а до цього позивач уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Марченко К.Ю., з яким о 9.45 годині прибув до Новомосковського відділення АТ «Дніпропетровськгаз». Однак членами комісії ні позивач, ні його адвокат допущені до участі в засіданні не були, у зв`язку з чим адвокат Марченко К.Ю. викликав до приміщення Новомосковського відділення АТ «Дніпропетровськгаз» наряд поліції. Наряд поліції, що прибув на виклик роз`яснив представникам Новомосковського відділення АТ «Дніпропетровськгаз», що вони незаконно не допустили до участі в комісії позивача та його адвоката, склали протоколи, прийняли від адвоката заяву про порушення кримінального провадження та поїхали до відділення реєструвати документи. Не дивлячись на вжиті заходи, до участі в комісії ні споживач, ні його повноважний представник допущені так і не були, внаслідок чого позивач не зміг захистити свої права, висловити свої аргументи, надати докази. 18.03.19 року до житлового будинку позивача приїхали особи, які представились співробітниками АТ «Дніпропетровськгаз» та почали вимагати допустити їх на територію домоволодіння для відключення його від газу, не повідомивши завчасно про виконання таких дій. В той же день [PERSON] звернувся з різними скаргами, внаслідок чого керівник Новомосковського відділення повідомила його про необхідність сплати 10 000,00 грн., а в інакшому випадку відбудеться відключення будинку від газопостачання. Всі доводи позивача щодо неотримання рахунку на сплату збитків, щодо надання строку для добровільної сплати чи оскарження рішення комісії, не були враховані керівником установи, тому задля уникнення відключення будинку від газопостачання, [PERSON] , не визнаючи розмір збитків, сплатив 10 000,00 грн. на рахунок АТ «Дніпропетровськгаз». Таким чином, позивач вважає, що засідання проведене комісією оператора ГРМ, в особі представників Новомосковського відділення АТ «Дніпропетровськгаз» 13.02.2019 року слід визнати неправомірним, оскільки воно проведене без його участі та з порушенням порядку, встановленого пунктами 9, 10, 11 глави 5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем. Саме рішення комісії Новомосковського відділення Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» з розгляду актів про порушення, оформлене протоколом №83 від 13.02.2019 року щодо проведення донарахувань за актом про порушення №1106 від 22 січня 2019 року, позивач вважає неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки з його сторони не було порушень Кодексу ГРМ, не було встановлено втручання в засіб вимірювальної техніки/пломбу та викривлення результатів вимірювання. Позивач звертає увагу на те, що Акт №17 експертизи лічильника газу від 01.02.2019р. взагалі не містить вихідних даних об`єкту який досліджується у порівнянні з даними, які він мав би містити, не містить мотивувальної частини, нормативної бази на якому гуртувалося експертне дослідження. Зі змісту документу не вбачається можливим встановити яка саме мала бути на пломба заводу-виробника і у чому саме полягає підміна пломби, якими вихідними даними вона не відповідає тій пломбі яка мала бути, з експертизи лічильника не можливо встановити у чому саме полягало несанкціоноване втручання споживача [PERSON] в конструкцію лічильника, жоден доказ не містить висновків про вплив на роботу механізму лічильника. Акт-розрахунок від 27 лютого 2019 р. необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період з 28 вересня 2018 року по 21 січня 2019 року (включно) на суму 27 406,14 грн., здійснений виключно на підставі даних Акту №17 експертизи лічильника газу від 1 лютого 2019 року, який не містить причинно - наслідкового зв`язку між діями споживача [PERSON] та шкодою, завданою відповідачу. Відповідач заперечив проти позову та зазначив, що у Новомосковському відділенні АТ «Дніпропетровськгаз» обліковується споживач [PERSON] , особовий рахунок [NUMBER] , за адресою [ADDRESS] . 22.01.2019 року до будинку позивача прибули представники Оператора ГРМ, які в його присутності здійснили огляд лічильника газу «GALLUS 2000-U» типорозмір G4 заводський номер №01396723, 2006 року виготовлення, але при попередньому огляді не можливо було встановити наявність дефекту лічильника шляхом зовнішнього огляду. Оскільки у представників оператора ГРМ виникла підозра про втручання в ЗВТ, був складений відповідний Акт №0320058973 про виявлення порушення, а також протокол №0320058973 про демонтаж лічильника газу, з метою більш детального обстеження даного приладу обліку на експертизі. Всі ці дії проводились в присутності споживача [PERSON] , останній поставив свої підписи як в протоколі, так і в акті про виявлення порушення від 22.01.2019р. Також споживач [PERSON] був повідомлений про місце та дату проведення експертизи. За виявленим фактом Оператором ГРМ 22.01.2019 року у відповідності до кодексу ГРМ складено акт про порушення №1106 за підозрою про несанкціоноване втручання в роботу приладу обліку, що визначається як порушення п.п.3 п.1 гл.2 розділу ХІ (Кодексу ГРМ). Акт про порушення складений відповідно до вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем від 30.09.2015 № 2494 (надалі - Кодекс ГРМ, відповідно до п1. Глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу». Із змісту п 2. Глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ вбачається, що Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акту про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акту про порушення свої зауваження та заперечення. Відповідач наполягає, що позивач не довів відповідними доказами, що при складанні акту про порушення представниками відповідача було допущено порушення процедури його складання, який визначено кодексом ГРМ, а тому відсутня підстава його скасуванню як того вимагає позивач. Крім того, 15 березня 2019 року тобто в зазначений час була проведена експертиза приладу обліку «GALLUS 2000-U» типорозмір G4 заводський номер №01396723, 2006 року. Даною експертизою встановлено, що пломби заводу - виробника не відповідають встановленому зразку, (Шрифт аверсу і реверсу пломби заводу-виробника не відповідає встановленому зразку), а також комісія в повному складі разом з представником незалежної державної метрологічної служби прийшли до висновку, що факт втручання в роботу ЗВТ підтверджено, про що було складено відповідний Акт №17 експертизи лічильника газу від 01.02.2019р. Державним повірником підтверджено ознаки несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та визнано лічильник «GALLUS-2000-U» G4 непридатним для комерційного обліку газу згідно з п.1.1 вимогам Р05-071-98 Рекомендації «Метрологія. Лічильники газу побутові. Методи та засоби повірки». Таким чином експертиза ЗВТ проводилась Оператором ГРМ у відповідності вимогам розділу 10 глави ІХ «порядок проведення експертизи ЗВТ та пломб» Кодексу ГРМ та в чітко зазначений строк. Відповідач спростовує доводи позивача про з недоведеність обставини, за якої втручання в роботу ЗВТ призвело до викривлення даних обліку природного газу з наступних підстав. Згідно рекомендацій Р50-071-98 «Метрологія лічильники газу побутові методи та засоби повірки», які розроблені і внесені Івано-Франківським державним центром стандартизації, метрології та сертифікації Держстандарту України та затверджені і введені в дію наказом Держстандарту України від 27 березня 1998р., результати повірки вважають позитивними, якщо відносні похибки лічильників не перевищують границь допустимих значень, наведених у таблиці даних рекомендацій В результаті проведеної експертизи та повірки ЗВТ марки GALLUS-2000-U» G4 згідно акту експертизи №17 від 01.02.2019р. пунктом 2.3 зазначено, що відносна похибка лічильника за об`ємної витрати становить: Qmax - 0.02 %. 0.2 Qmax - 1.39%. Qmin - 12.49%. Отже можливо стверджувати, що після проведення експертизи та повірки комісією в повному складі в тому числі представником незалежної державної метрологічної служби було встановлено та доведено факт, що втручання призвело до викривлення даних обліку газу. Тобто наслідки даного втручання в ЗВТ доведені. Також відповідач звертає увагу на те, що позивачем не оскаржувався акт №17 експертизи лічильника газу в встановленому законом порядку. 27.03.2019року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення на підставі акту експертизи №17 від 01.02.2019 та акту про порушення №1106 від 22.01.2019 року, останній був задоволений. Крім того, представник відповідача звернув увагу на вимоги п.10 глави 3 розділу ХІ кодексу ГРМ в старій редакції до 14.12.2018р., в якій зазначалося, що у разі виявлення у побутового споживача пошкодження лічильника газу та/або пломб на ньому розрахунки, передбачені цією главою, за актом про порушення не здійснюються у випадках недотримання з вини Оператора ГРМ строків періодичної повірки лічильника газу. Комісією з розгляду актів про порушення було встановлено, що остання повірка приладу обліку «GALLUS 2000-U» типорозмір G4 заводський номер №01396723, 2006 року виготовлення не проводилась, але дана норма кодексу не застосовувалась при задоволенні акту про порушення комісією Новомосковського відділення з розгляду актів про порушення в зв`язку з тим, що згідно внесених змін в кодекс газорозподільних систем від 14.12.2019р. п.10 глави 3 розділу ХІ кодексу ГРМ виключено. Зауважує, що позивачем власноруч написана заява про реструктуризацію боргу, який був донарахований після задоволення акту про порушення №1106 від 22.01.2020р. комісією з розгляду актів про порушення, що на думку відповідача, свідчить про визнання [PERSON] факту втручання в ЗВТ та підтвердження оплати частини донарахованого необлікованого об`єму природного газу в розмірі 10 000,00 грн. Крім того, відповідач вважає, що позивачем обрано не належний спосіб захисту порушеного права. Ухвалою суду від 21 березня 2019 року відкрите загальне позовне провадження по справі (а.с. 57-58). Ухвалою суду від 26 квітня 2019 року вжито заходи забезпечення позову (а.с. 61-63). Ухвалою суду від 23.07.2019 року вжито заходи забезпечення доказів (а.с. 81-82). Ухвалою суду від 18.01.2020 року закінчене підготовче судове засідання, розпочато розгляд справи по суті. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, з підстав, визначених у ньому. Позивач надав детальні пояснення щодо перебігу подій, які відбувалися у нього при демонтажу лічильника, при розгляді акту про порушення, де його представника не допустили на засідання, звернув увагу, що при експертизі лічильника/////// Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що позивач являється побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , 15.092014 року між ПАТ по газопостачанню та газифікації та [PERSON] укладено договір № 34468 про надання населенню послуг з газопостачання, в якому міститься характеристика лічильника «GALLUS 2000-U» типорозмір G4 заводський номер №01396723, періодичність повірки - 5 років (а.с. 11-12). Зазначений лічильник встановлений 01.12.2006 року за адресою позивача, на підставі відповідного Договору установки побутового лічильника газу, що належить ВАТ «Дніпропетровськгаз», про що складено акт № 2284 від 01.12.2006 року, в якому містяться дані про встановлення пломби кристал № 13289136, відомостей про передачу на збереження лічильника з пломбою заводу-виробника певного зразку зазначений акт не містить (а.с. 23), так само не містить даних про наявність пломби заводу-виробника і поданий технічний паспорт на означений лічильник (а.с. 21). 22.01.2019 року за результатами перевірки за адресою позивача було демонтовано лічильник газу для проведення його експертизи, упаковано в пакет та опломбовано, про що складений протокол № 0320058973 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи від 22.01.2019 року (а.с.22). 22.01.2019 року було складено акт про порушення № 1106, у відповідності до якого за адресою позивача встановлено порушення Кодексу ГРМ, а саме виявлено, що пломба заводу-виробника не відповідає встановленому зразку (а.с. 20), а також акт про виявлені порушення № 0320058973, яким висловлено сумнів у правильній роботі встановленого лічильника газу через невідповідність пломби заводу-виробника встановленому зразку (а.с. 24) 01.02.2019 року за результатами експертизи лічильника газу було складено акт експертизи лічильника газу від 01.02.2019 року № 17, в якому зазначено: «цілісність заводської пломби та повір очного тавра: пломба заводу-виробника не відповідає встановленому зразку (рік випуску 2006 року, пломба на лічильнику відповідає зразку). Висновки комісії лічильник не придатний до подальшої експлуатації оскільки пломбу вальне гніздо без пошкоджень, шрифт аверсу і реверсу пломби заводу-виробника не відповідає встановленому зразку, механічні пошкодження відсутні, підтверджено факт втручання в роботу ЗВТ , лічильник визнано не придатним для комерційного обліку газу, згідно з п.1.1. В акті експертизи зафіксовані показання лічильника до проведення експертизи, покази лічильника газу після повірки не зазначено, однак виявлено відносну похибку лічильника за об`ємної витрати (а.с.18). 13.02.2019 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення було розглянуто акт та його задоволено, про що свідчить протокол засідання комісії з розгляду актів порушення оператора ГРМ № 83 від 13.02.2019 року (а.с.85). За результатами складених актів про порушення та протоколу засідання комісії позивачу було здійснено донарахування не облікованого об`єму природного газу після доведення ціни ВТВ на січень за адресою позивача (а.с. 87). У відповідності до Акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу від 27.02.2019 року та донараховано 1948,37 куб м на суму 27406,14 грн. (а.с.89). 19.03.2019 року позивачем на підставі заяви про реструктуризацію донарахованої суми (а.с. 119), сплачено за актом про порушення 10000 грн. (а.с. 120). Відповідно до п. 2 гл. 9 розд. X Кодексу ГРМ, перевірка комерційного ВОГ, а також контрольний огляд вузла обліку здійснюється у будь-який час доби та у присутності споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) або його представника. Пунктом 3.1.3. вищезазначеного Положення встановлено, що лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі, зокрема, у випадку ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника; ознак зняття мастичних пломб або порушення повірчого тавра; зриву або пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу або на патрубках лічильника. Відповідно до п. 3.2.2. Положення, у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак порушень, зазначених у підпункті 3.1.3 цього Положення складається акт про виявлені порушення у двох примірниках за формою наведеною у додатку 1. Один примірник акту про виявлені порушення залишено у споживача, а другий у представника газопостачальної організації. Демонтаж лічильника газу та його пломбування до проведення експертизи, зазначення необхідної інформації проведено у відповідності до п. 3.2.4. Положення та п. 2 гл. 10 розд. X Кодексу ГРМ. Згідно п. 3.2.5. Положення, акт про демонтаж лічильника газу складається у двох примірниках за формою, наведеною у додатку 2. Один примірник акта залишається у споживача, а другий - залишається у представника газопостачальної (газотранспортної) організації. Згідно п. 3.2.7. Положення, у разі демонтажу лічильника газу на підставі акта про виявлені порушення на період проведення експертизи газопостачальна (газотранспортна) організація при демонтажі лічильника газу зобов`язана безкоштовно встановити на його місце лічильник газу з власного обмінного фонду. Відповідно до п. 3.2.8. Положення, демонтований лічильник газу доставляється на місце проведення експертизи представником газопостачальної (газотранспортної) організації або споживачем (на його бажання), про що робиться відповідний запис в акті про демонтаж лічильника газу. Вказані вимоги виконано співробітниками АТ «Дніпропетровськгаз у повному обсязі. Між тим, оцінюючи подані докази, у своїй сукупності, суд приходить до переконання, що дії відповідача при проведенні експертизи лічильника газу слід визнати неправомірними, виходячи з наступного. У відповідності до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). За ч.1 ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Так, як зазначив суд вище, ні акт № 2284 від 01.12.2006 року про встановлення лічильника газу у помешканні позивача, ні технічний паспорт лічильника газу, не містять даних про будь-які реквізити чи властивості пломби заводу-виробника лічильника газу, який являвся власністю на той час ПАТ «Дніпропетровськгаз», подані позивачем докази містять достовірні та належні докази лише про встановлення пломби кристал № 13289136, відомостей про передачу на збереження лічильника з пломбою заводу-виробника певного зразку зазначений акт не містить. Складений відповідачем акт про проведення експертизи, хоча і підписаний споживачем [PERSON] , і не містить заперечень з його сторони, однак і не містить даних при цьому про використаний зразок лічильника та його пломбу, яка використовувалася для порівняння з пломбою заводу виробника лічильника газу, 2006 року випуску. Акт про виявлені порушення від 22.01.2013 року (а.с. 24) містить дані про наявність сумніву у дефекті лічильника, який не можливо виявити шляхом зовнішнього огляду. Між тим, і при проведенні експертизи лічильника пошкоджень його цілісності не виявлено, як і не виявлено невідповідність цілісності відлікового механізму, відсутність ідентифікуючих властивостей пломби на демонтованому лічильнику позивача, відсутність даних про зразок пломби заводу виробника та відсутність ідентифікуючих даних лічильника газу, використаного для порівняння при проведенні експертизи, використовується судом на користь споживача, який у встановленому законом порядку прийняв на збереження власність ПАТ «Дніпропетровськгаз» без зазначення пломби заводу-виробника та не ніс обов`язку щодо її збереження. Крім того, суд бере до уваги посилання позивача на ту обставину, що при проведення експертизи лічильника виявлена відносна похибка лічильника за об`ємної витрати, однак акт експертизи не містить даних про покази лічильника газу після проведеної повірки, що унеможливлює встановлення в судовому порядку обставин, що підлягають доказуванню За відсутності будь-яких пошкоджень лічильника газу та його цілісності комісія дійшла висновку про підтвердження факту втручання в роботу ЗВТ та його непридатність для комерційного обліку агу, лише на тій підставі, що шрифт аверсу та реверсу пломби заводу-виробника не відповідає встановленому зразку, який знову ж таки не можливо ідентифікувати в судовому порядку. Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що висновки комісії Новомосковського відділення ПАТ «Дніпропетровськгаз», викладені в експертизі лічильника № 17 від 01.02.2018 року, про встановлення у помешканні позивача газового лічильника з пломбою, яка не відповідає встановленому зразку, не відповідають дійсності. Задовольняючи позовні вимоги, районний суд обґрунтовуючи виходив з того, що дії відповідача щодо донарахування не облікованого об`єму природного газу за період з 21.03.2019 року по 30.04.2019 року в граничному об`ємі 1098,24 куб на суму 10326 грн. є неправомірними, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до п.4 глави 1 розділу І КГС, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку, у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації, внаслідок чого витрата природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) та інші дії, що призводять до викривлення даних облік) природного газу. Порушення, що кваліфікується як несанкціонований відбір газу шляхом несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, вважається саме пошкодження пломби. Доводи відповідача, викладені в експертизі лічильника можуть бути розцінені, як припущення оператора ГРМ про невідповідність пломби заводу-виробника. В контексті спірних правовідносин сторін щодо несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та норм Кодексу ГРМ слід дійти висновку про те, що пломба заводу виробника не порушена, факт підробки позивачем пломби лічильника не встановлено, а у вищезазначеній експертизі лічильника лише вказано факт того, що пломба заводу-виробника не відповідає встановленому зразку. Оцінюючи позицію відповідача щодо належного способу захисту порушеного права, суд виходить з наступних норм закону. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 вказаної статті ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Виходячи зі змісту ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 5 ЦПК України застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову. Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 ЦК України, до яких, зокрема, відносяться: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Способи захисту за своїм призначенням можуть вважатись визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від захисту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Захист порушеного права має бути ефективним. Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02). Оспорюваний позивачем акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 27.02.2019 року, який складений за результатами рішення (протоколу) комісії щодо розгляду акта про порушення, та яким лише визначено розмір розрахункової суми збитків, завданих порушеннями споживача, не встановлює для позивача будь-яких обов`язків, крім рекомендації сплатити нараховані кошти, що є різновидом претензії. Із спірних правовідносин не вбачається, що акт про порушення є актом в розумінні вищезазначених положень ЦК, оскільки він лише фіксує порушення, які були виявлені при проведенні перевірки працівниками відповідача Оператора газорозподільної станції. Оскаржений позивачем акт-розрахунок може використовуватись, як доказ, в разі звернення з позовом до суду у спорі про право і підлягає оцінці судом при розгляді спору. З врахуванням вищенаведеного вбачається, що чинне законодавство дозволяє споживачу оскаржити в судовому порядку саме рішення комісії з розгляду акту про порушення, яке оформлене протоколом, а не сам акт-розрахунок. Вказаний висновок також узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 14 січня 2020 року по справі № 910/17955/17. Велика Палата Верховного Суду у вищевказаній постанові, звернула увагу на те, що вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача. За таких обставин, суд погоджується з позицією відповідача про те, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування саме акту - розрахунку не є належним та ефективним способом захисту цивільних прав. Між тим, вирішуючи позов в частині визнання незаконним та скасувати рішення засідання комісії Новомосковського відділення Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» з розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем, оформлене протоколом № 83 від 13.02.2019 року щодо проведення донарахувань [PERSON] за актом про порушення № 1106 від 22 січня 2019 року, суд виходить з наступних норм права. Відповідно до пп.17, 23 п.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу», оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників); побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. За п.3 ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу», Споживач зобов`язаний, зокрема, не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У відповідності до п.5.7 розд. V Правил безпеки систем газопостачання, підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови, в тому числі: самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації. Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу (надалі - Типовий договір), який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної поставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів. Зокрема, пунктами 1.1 - 1.3 розділу І Типового договору визначено, що Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем). Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. У відповідності до п.2.3 розд. ІІ Типового договору, при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього Договору та Кодексу газорозподільних систем. При цьому, за п.3.2 розд. ІІІ Типового договору, за умови включення Споживача до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у розрахунковому періоді та відсутності простроченої заборгованості за цим Договором Оператор ГРМ забезпечує розподіл природного газу, що належить Споживачу, до межі балансової належності його об`єкта з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу. Приймання-передача обсягу газу, належного Споживачу, а також перехід експлуатаційної відповідальності за стан газових мереж від Оператора ГРМ до Споживача відбуваються на межі балансової належності об`єкта Споживача. Споживач забезпечує належну експлуатацію власних газових мереж після межі балансової належності згідно з чинним законодавством, зокрема відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119, або укладає відповідний договір з будь-якою організацією, яка має право на виконання таких робіт, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. За домовленістю Сторін експлуатаційна відповідальність Оператора ГРМ може бути поширена і на газові мережі (їх частину) Споживача, якщо це визначено в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною цього Договору. Порядок укладання акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності Сторін визначений Кодексом газорозподільних систем. За підпунктами 5 - 7 пункту 7.4 розділу VII Типового договору споживач зобов`язується не допускати несанкціонованого відбору природного газу; забезпечити належну експлуатацію власних газових мереж відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та акта розмежування балансової належності й експлуатаційної відповідальності сторін; дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем. У відповідності до п.8.1 розд. VIIІ Типового договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України. За пп.4 п.9.1 розд. ІХ Типового договору, оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу Споживачу в порядку та у випадках, передбачених Кодексом газорозподільних систем, у тому числі у разі несанкціонованого відбору природного газу, крім перевищення добового підтвердженого обсягу природного газу. Як передбачено пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 (надалі Кодекс ГРС): межа балансової належності - точка розмежування газових мереж між суміжними власниками газових мереж за ознаками права власності чи користування, на якій відбувається приймання-передача природного газу; несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу; несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу; несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу); несанкціонований споживач - фізична, юридична особа або фізична особа - підприємець, яка без укладання договору розподілу природного газу з оператором газорозподільної системи або на об`єкті, який не підключений до ГРМ в установленому порядку, здійснює несанкціонований відбір природного газу; Термін ЗВТ визначається Правилами безпеки систем газопостачання, зокрема - Засіб вимірювальної техніки і автоматики - технічний засіб, який застосовується під час вимірювання і має нормовані метрологічні характеристики. Відповідно до пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу Кодекс ГРС, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. За п.4 розд. ІІ Кодексу ГРС, відбір природного газу з ГРМ здійснюється в місцях її фізичного з`єднання з: об`єктами споживачів, у тому числі побутових споживачів; суміжними газорозподільними системами. Згідно з п.1 гл.2 розд. ІХ Кодексу ГРС, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. П.1 гл.3 розд. ХІ Кодексу ГРС визначає, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Водночас, у відповідності до пунктів 1, 3, 5, 8 10, 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС: - у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу; - представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень; - Споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення. - Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії); - у разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі; - за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. У відповідності до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). За ч.1 ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Так, в судовому засіданні, за клопотанням позивача був оглянутий диск з відеозаписом засідання комісії з розгляду актів про порушення від 13.02.2019 року, з якого вбачається, що на засідання комісії не був допущений повноважний представник споживача - адвокат Марченко К.Ю., внаслідок чого суд встановлює наявність порушення прав споживача щодо забезпечення присутності на засіданні комісії та надання додаткових пояснень членам комісії споживачем чи його повноважним представником. Як зазначав суд вище, невідповідність пломби заводу виробника за ЗВТ, зафіксована в акті про порушення, без належних доказів пломби заводу-виробника, використаного при проведенні експертизи лічильника, не може бути розцінене судом, як належний та допустимий доказ про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ зі сторони споживача. За таких обставин, наданими суду доказами не підтверджено факт вчинення позивачем порушень договору або закону, які б мали наслідком необхідність припинення газопостачання до будинку позивача, втручання в діяльність ЗВТ, а під час дій щодо затвердження акту та донарахування вартості не облікованого об`єму та обсягу природного газу за Актом про порушення комісія з розгляду актів вийшла за межі наданих їй законом повноважень, взагалі припинила розгляд акту про порушення споживачем [PERSON] та не допустила до участі у розгляді комісії повноважного представника споживача. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач своїм рішенням про донарахування вартості об`єму та обсягу природного газу, повідомлення споживача про відключення будинку позивача від газопостачання порушив майнові права [PERSON] . При цьому позовні вимоги [PERSON] в частині визнання незаконним та скасувати рішення засідання комісії Новомосковського відділення Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» з розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем, оформлене протоколом № 83 від 13.02.2019 року щодо проведення донарахувань [PERSON] за актом про порушення № 1106 від 22 січня 2019 року, є обґрунтованими, підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами, які в своїй сукупності підтверджують аргументи позивача, наведені в позові щодо наявності підстав для його задоволення. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на корись [PERSON] , грошових коштів у розмірі 10000 гривень, сплачених на підставі рішення комісії Новомосковського відділення Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» з розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем, оформлене протоколом № 83 від 13.02.2019 року щодо проведення донарахувань за актом про порушення № 1106 від 22 січня 2019 року, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в цій частині і звернути увагу на наступне. Посилання відповідача у відзиві на позов про те, що позивач, сплативши добровільно 10000 гривень за актом про порушення, визнав виявлене порушення та сплатив оплату частини донарахованого не облікованого об`єму природного газу, не може бути прийняте судом до уваги, оскільки така сплата не являється визнанням порушення Кодексу газорозподільних систем споживачем, виходячи з обставин, встановлених в судовому засіданні, а також виходячи з положень статті 4 ЦПК України. Однак, вимоги про стягнення коштів задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. У відповідності до п.18 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року «Про затвердження Правил постачання природного газу», розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць, крім випадку зміни постачальника відповідно до розділу V та VІ цих Правил, коли для попереднього постачальника розрахунковий період має визначатися як сума газових діб місяця, що передували даті зміни постачальника, а для нового - як сума газових діб місяця, наступних за датою зміни постачальника. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку. Рахунок сплачується не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу протягом п`яти робочих днів після отримання такої вимоги. За таких обставин, сплачена позивачем грошова сума у розмірі 10000 гривень за актом про порушення фактично являється переплатою, з огляду на скасування рішення засідання комісії Новомосковського відділення Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» з розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем, оформлене протоколом № 83 від 13.02.2019 року, тому може бути зарахована в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повернута на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу протягом п`яти робочих днів після отримання такої вимоги. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial