Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

В лютому 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просила серед іншого стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. 17 липня 2018 року до суду надані письмові пояснення представника відповідача адвоката Власюк К.П. Зазначає, що позивачка в лютому 2016 року самостійно виїхала з Мексики до України, начеб-то тимчасово, проте потім прийняла одноосібне рішення про проживання її та сина в україні. Відповідач є діючим адвокатом та суспільним діячем в Мексиці, має всі умови для фізичного , розумового, морального, духовного та соціального розвитку дитини. Відповідач увесь цей час намагався налагодити сімейні стосунки, а також надсилав кошти на утримання сина через систему MONEY GRAM , що підтверджується квитанціями за весь період 2016 року. Враховуючи можливість самостійного вирішення кофлікту, що склався, відповідач звернувся 17.02.2017 року до Третього суду по сімейним справам округу Пуебла та ініціював процедуру під назвою "пропозиція про сплату" на користь неповнолітнього сина. У відповідності до вказаної процедури відповідач регулярно перераховував на банківський накопичувальний рахунок Третього суду по сімейним справам округу Пуебла грошові кошти на користь сина в розмірі 5500-7000 мексиканських песо на місяць протягом 2017 року. Позивачці було відомо про цей правочин, що підтверджується офіційним підтвердженням про вручення судової повістки у відповідності до міжнародних правил. В подальшому в 2018 році він також надсилав кошти позивачці на утримання сина у розмірі 6500 мексиканських песо декілька місяців в 2018 році. Просив присудити йому сплачувати аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 8000 грн. 20.07.2018 року позову позивач просив суд про направлення окремого доручення до компетентного органу Мексиканських Сполучених Штатах необхідних документів та допиту [PERSON] в якості відповідача, за місцем його прооживання. Ухвалою суду від 20 липня 2018 року постановлено звернутися до компетентного органу Мексиканських Сполучених Штатах із судовим дорученням про надання правової допомоги - виконання окремої процесуальної дії-допиту [PERSON] з приводу заявлених позовних вимог.У разі неможливості виконання даного доручення прохання повідомити про обставини, що перешкоджають його виконанню, і повернути підлягають врученню документи. Допитати відповідача [PERSON] з визначених судом питань. Зупинено провадження у справі до 04.02.2019 року. Ухвалою суду про забезпечення доказів від 19 квітня 2019 року зобов`язано Орган опіки та піклування Миколаївської міської ради надати висновок щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по справі №490/974/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою суду від 07 листопада 2019 року постановлено звернутися до компетентного органу Мексиканських Сполучених Штатах із судовим дорученням про надання правової допомоги - виконання окремої процесуальної дії-допиту [PERSON] з приводу заявлених позовних вимог. Зупинено провадження у справі до 27.04.2020 року. Призначено справу до судового розгляду на 27.04.2020 року. В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався в зв`язку з невиконанням ухвали суду та за клопотанням пресдтавників відповідача для ознайомлення з матеріалами справи. Ухвалою суду від 18 грудня 2020 року позов [PERSON] до [PERSON] в частині вимог про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] залишено без розгляду відповідно до вимог п.5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. За клопотанням представника відповідача адвоката Іорданова К.І. судом оголошувалася перерва в судовому засіданні для можливості сторонам укласти мирову угоду, проте така угода укладена між сторонами не була. В січні 2021 року новий представник відповідача адвокат Іорданов К.І. надав суду відзив на позов, в якому зазначив, що загалом на утримання сина ним було у період з 2016 по 2020 рік сплачено 280 592,76 мексиканських песо. Ситуація з поданням вказаної позовної заяви для нього є вкрай неприємною, оскільки він виконує совї батьківські обов`язки щодо виховання та спілкування з дитиною, він еіколи не ухилявся від спілкування з дитиною , оплати аліментів та оплати необхідних додаткових витрат. На теперішній час в звязку з пандемією ковід-19 у Мексиці на тривалий час було введено жорсткий карантин, о значно вплинуло на його роботу та фінансовий стан. Відповідно до Конвенції про стягнення алміентів за кордоном 1956 року, сторонами якоїї є Україна та Мексика, рішення суду україни можливо буде лише після офіційної процедури його визнання у Мексиці. Проте в Третьому суді судового округу Пуебла вже наявні провадження щодо стягнення аліментів ( справа № 1743/2017) та він вносить на депозитний рахунок суду аліменти - отже рішення українського суду підлягатиме визнанню та виконанню за місцем проживання відповідача, тобто в Третьому суді судового округу м.Пуебла, проте подвійне стягненя аліментів не допустиме. Враховуючи викладене просив задвольнити вимогу про стягнгенян адліментів частково та призначити стягненя з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина у розмірі 2000 грн. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з викладених підстав. Представник відповідача адвокат Іорданов К.І. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову частково та стягнення аліментів у розмірі, що дорівнює 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, оскільки в звязку з панедемією коронавірусної хвороби дохід відповідаач значно знизився і він не може сплачувати аліменти в більшому розмірі. Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Сторони перебували з 22.04.2015 року в зареєстрованом у шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Матеріалами справи підтверджується, що дитина проживає та зареєстрована разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] . Дитина 17.11.2015 року відповідно до законодавства Мексики була зареєстрована як громадянин Мексики. Відповідач є громадянином Мексики. Матеріалами справи підтверджується, і по таке не заперечувала представник позивача в судовому засіданні, що дійсно [PERSON] була порушена справа № 236/2017 , що відноситься до сімейної процедури у формі пропозиції про сплату аліментів на корсить дитини [PERSON] в Третьому суді по сімейним справам судового округу Пуебла,Мексика - про сплату суми в розмірі 5500 мексиканських песо на місяць через відповідні перерахування на накопичувальний рахунок Верховного суду юстиції для того, щоб цей орган після вирішенян цієї справи та приймаючи до уваги перебування отримувача в україні, встановив для заявника спосіб, яким він буде зобовязаний здійснювати наступні платежі. Як пояснила представник позвач в судовому засіданні, позивачка дійсно отриувала повідомлення та судові документи відповідно до норпм міжнародного права про вказану пропозицію про сплату аліментів від відповідача, проте не погодилася на неї, оскільки вважає, що дохід відповідач є значно вищим, він може сплачувати аліменти у більшому розмірі і запропонованої ним суми не достатньо для утримання дитини. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач періодично вносив на депозитний рахунок судової установи Мексики відповідні платежі у розмірі 5500-6500 мексиканських песо на місяць на утримання сина [PERSON] , в січні - листопаді 2017 , та травні 2019 - лютому 2020 років . При цьому доказів отримання саме цих кошітв позивачкою він суду не надав, представник позивача заперечувла їх отримання [PERSON] . Також представниками відповідача подані до суду копії квитанцій про перерахування ним на користь [PERSON] , алміенти на сина [PERSON] через систему грошових переводів MONEY GRAMв серпні та жовтні- грудні 2018 року, в січні 2019 року - в еквіваленті близько 250 євро, в липні-жовтні 2020 року - в еквіваленті близько 150-243 євро. Також відповідачем не надано суду взагалі жодних доказів, жодних відомостей про отримуваний ним дохід та його розмір, не має таких відомостей і представник відповідача, про що він зазначив у судовому засіданні . При цьому, як стверджує відповідач, він протягом 2019-2020 років продовжував вносити на депозитний рахунок судової установи Мексики щомісячно кошти в розмірі 6 500 мексиканских песо, що еквівалентно близько 8500 грн , але ж на цей час пандемія коронавірусної хвороби в світі вже існувала. За такого, суд ввжаає недоведеними належним чином заперечення відповідача щодо можливості сплачувати ним аліменти на утримання сина у мінімальному розмірі ( близько 1100 грн на місяць = 50% прожиткового мінімуму на дитину). Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: із 1 січня 2021 року - 1921 грн; із 1 липня 2021 року - 2013 грн; із 1 грудня 2021 року - 2100 грн. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За такого суд не може прийняти до уваги заперечення представника відповідача щодо стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною першою статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, потреби дитини у повноцінному харчуванні та лікуванні , забезпечення одягом та необхідність витрат на розивток та дозвілля , з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1\\4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в Україні щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до її повноліття. При цьому суд враховує, що відповідач є фізично здоровим, інших утриманців не має, суду не повідомив про реальний рівень своїх доходів, при цьому мав можливість вносити кошти в еквіваленті по 8500 грн на депозитний рахунок судової установи Мексики в рахунок сплати аліментів на утримання сина - що свідчить про його можливість сплачувати аліменти на утримання сина у визначеному розмірі. Відповідно до ч.2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. При цьому суд враховує, що представник відповідача при розгляді вказаної справи не заявляв про необхідність врахування сплачених коштів в рахунок сплати аліментів за період з 2018 року. За такого, відповідач не позбавлений можливості в подальшому звернутися до суду з позовом про часткове звільнення його від сплати зщаборгованості по аліментам за вкзааний період з вахуванням визначених обставин. При цьому суд враховує, що на час розгляду справи дитина вже досягла п`ятирічного віку, отже позивачка також повинна нести рівні з батьком обов`язки щодо належного утримання дитини, а з урахуванням того, що з часу звернення до суду до розгляду справи по суті відповідач вже намагався надавати кошти на утримання дитини у розмірі, що також перевищував у декілька разів прожитковий мінімум для дитини - такий розмір аліментів відповідатиме віковим потребам дитини та забезпечить їй достатній рівень життя. При цьому суд звертає увагу на те, що у справі "Руїс Торіха проти Іспанії", Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення (аналогічної позиції дотримується Консультативна рада європейських суддів щодо якості судових рішень у своєму Висновку № 11 [2008]). Таким чином, суди не повинні ігнорувати доводи чи докази, на які посилаються сторони у справі, але не зобов`язані надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторони. Відповідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved