Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

9 жовтня 2014 року Публічне акціонерне товариства «Ідея Банк» звернулося із позовом до Відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції, [PERSON] про скасування арешту накладеного на майно, шляхом звільнення майна (автомобіля) з -під арешту та зобов»язання ВДВС Радехівського РУЮ скасувати відповідно запис у Державному реєстрі обтяжень. В позовній заяві вказує, що 20 червня 2008 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №805.70047 на придбання транспортного засобу марки DAEWОО, моделі МАТІZ, 2008 р.в., номер кузова [NUMBER]. Згідно кредитного договору позичальник отримав кредит в розмірі 47562 (сорок тисяч п'ятсот шістдесят дві ) гривень 41 копійка. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 20.06.2008 року між банком та [PERSON] був укладений Договір застави транспортного засобу, у договорі застави сторони погодили вартість предмету застави в розмірі 49570 (сорок дев»ять тисяч п»ятсот сімдесять) гривень. Обтяження було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Договором застави інтереси Банку були забезпечені до повного виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором, в порядку передбаченому ЗУ «Про заставу». Відділом державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по ВП №36495267 від 08.04.2013 року, накладено арешт на рухоме майно, в тому числі і на транспортний засіб марки DAEWОО, моделі МАТІZ, 2008 р.в., номер кузова [NUMBER], обтяження зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується відповідним витягом №45223855 від 25.09.2014 року. З урахуванням цього Банк позбавлений можливості скористатися правом на задоволення своїх вимог за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет застави. Окрім цього, Банк не є стороною цих виконавчих проваджень і відповідно не володіє інформацію стосовного того, в чиїх інтересах були накладені вищевказані арешти. Право застави у Банку виникло з 5.08.2008 року, а постанова про накладення арешту винесена 8.04.2013 року, тобто пізніше, ніж було укладено договір застави та заборгованість [PERSON] станом на 01.10.2014 р. становить 161021 гривень 20 копійок, що значно перевищує вартість предмету застави. Згідно ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається в черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. У відповідності до витягу №45223855 від 25.09.2014 року вищий пріоритет на предмет обтяження має Банк, тому державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Вважає, що арешт, який накладений на транспортний засіб повинен бути скасований також із врахуванням вимог ст.ст.56-58 Закону України "Про заставу" від 02 жовтня 1992 року, яким встановлено гарантії прав заставодержателя. Накладення арешту на транспортний засіб робить неможливим задоволення вимог Банку від реалізації заставного майна, що і стало підставою для звернення до суду із позовом. Посилаючись на вищенаведене просив постановити рішення, яким звільнити майно (автомобіль) з-під арешту та зобов»язати ВДВС Радехівського РУЮ скасувати відповідно запис (обтяження) у Державному реєстрі обтяжень. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду клопотання про проведення розгляду справи у його відсутності до закінчення розгляду справи. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує (а.с.19). Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався представник позивача. В судовому засіданні відповідач проти позовних вимог заперечив та пояснив, що ним 21.10.2013 року було відкрито виконавче провадження ПАТ "Ідея Банк" по примусовому виконанні виконавчого листа № 451/918/13-ц про стягнення в користь ПАТ "Ідея Банк"заборгованості в сумі 91498 гривень 96 копійок. Автомобіль був переданий стягувачеві ПАТ "Ідея Банк", вони прийняли його на зберігання. Даний автомобіль був переданий по акту опису від 18.11.2013 року представнику банку [PERSON], який діяв на підставі доручення. Згодом ВДВС призначачив експерта. На адресу виконавчої служби надійшов лист про витрати експерта. ДВС Радехівського РУЮ, скеровано згідно ст.42 Закону України "Про виконавче провадження" лист -повідомлення, як саме має стягувач оплатити дані витрати експерта, на який рахунок і в який строк, однак стягувачем ПАТ "Ідея Банк" не було проведено оплати. Після цього ВДВС було повторно скеровано лист-повідомлення, в якому, було роз'яснено, що у разі не оплати витрат експерта, виконавчий документ буде повернуто стягувачеві без виконання. 29.08.2013 року виконавчий документ було повернуто стягувачеві. 28.11.2014 року скеровано на адресу стягувача ПАТ "Ідея Банк" зобов'язання, в якому було запропоновано ПАТ "Ідея Банк" повернути автомобіль боржнику, оскільки не було проведено оплати та оскільки ПАТ "Ідея Банк" перешкоджає їм у проведенні виконавчих дій. Просив постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки виконавче документ не виконано. В судове засідання [PERSON] не з»явився, судові повістки повернулися до суду без вручення адресату, оскільки останній з 22 травня 2013 року перебуває в розшуку (а.с.48). Заслухавши заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд робить висновки про те, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з таких підстав. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.ст.10,11,60 ЦПК України). Суд встановив, що 20 червня 2008 року між ВАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 805.70047 на придбання транспортного засобу марки DAEWОО, моделі МАТІZ, 2008 р.в., номер кузова [NUMBER], відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 47562 (сорок тисяч п'ятсот шістдесят дві ) гривень 41 копійка (а.с.13-13 зворот,16-17). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 20.06.2008 року між банком та [PERSON] був укладений Договір застави транспортного засобу марки DAEWОО, моделі МАТІZ, 2008 р.в., номер кузова [NUMBER]. У договорі застави сторони погодили вартість предмету застави в розмірі 49570 (сорок дев»ять тисяч п»ятсот сімдесять) гривень (а.с.10-12). На підставі договору застави 5.08.2008 року було зареєстровано обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №7684994 на згаданий вище автомобіль, обтяжувач ВАТ «Плюс Банк» (а.с.7-8). Рішенням Радехівського районного суду від 2 серпня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором № 805.70047 від 20 червня 2008 року в розмірі 90 593 гривні 03 копійки боргу та 905 гривень 93 копійки судових витрат та видано виконавчий лист з якого видно, що рішення суду набрало законної сили 13.08.2013 року (а.с.37-37 зворот). На виконання вказаного виконавчого листа від 21.10.2013 року відділ державної виконавчої служби постановою від 21.10.2013 року відкрив виконавче провадження за №40346510 про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором № 805.70047 від 20 червня 2008 року в розмірі 91 498 гривень 96 копійок, з яких 90 593 гривні 03 копійки борг та 905 гривень 93 копійки судові витрати (а.с.38). Постановою від 21.03.2014 року головним державним виконавцем Павліха В.С. призначено експерта, суб»єкта оціночної діяльності -суб»єкта господарювання [PERSON], якому доручено здійснити оцінку арештованого майна - автомобіля марки DAEWОО, моделі МАТІZ, 2008 р.в., який знаходиться на зберіганні у ПАТ «Ідея Банк» (а.с.39-39 зворот). 16.05.2014 року відділ державної виконавчої служби, у відповідності до ст.42,58 Закону України «Про виконавче провадження», на виконання виконавчого листа від 21.10.2013 року та постанови від 21.03.2014 року про призначення експерта, звернувся до ПАТ «Ідея Банк» про проведення авансування витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 1200 гривень для оплати експертної оцінки арештованого майна - транспортного засобу марки DAEWОО, моделі МАТІZ, 2008 р.в. (а.с.36). Як встановив суд в судовому засіданні, вказаний лист не виконаний, відповідно оплата не проведена. Також суд встановив, що 17 серпня 2011 року Радехівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист, яким стягнуто солідарно з боржника [PERSON] та поручителя [PERSON] на користь позивача 58149 гривень 18 копійок заборгованості по кредитному договору №10/МБ-55 від 7.04.2008 року (а.с.50). Постановою від 12.02.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Радехівського РУЮ Мочурад Ю.О. відкрито виконавче провадження за № 36495267 про стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 58149 гривень 18 копійок (а.с.51). В межах виконавчого провадження постановою від 8.04.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Радехівського РУЮ Мочурад Ю.О. накладено арешт на рухоме майно, в тому числі і автомобіль марки DAEWОО, моделі МАТІZ, 2008 р.в., червоного кольору, ДНЗ [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 19.06.2008 року (а.с.52,14). На підставі згаданої постанови 8.04.2013 року ВДВС Радехівського РУЮ внесено реєстраційний запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна - обтяження заборона відчуження (а.с.54 -54 зворот). Постановою від 28 серпня 2013 року старшого державного виконавця ВДВС Радехівського РУЮ Ковалишина Л.В. виконавчий лист від 17.08.2011 року про стягнення із [PERSON] боргу в розмірі 58149 гривень 18 копійок повернуто стягувачеві ПАТ КБ «Надра», на підставі п.5 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» без виконання (а.с.49). Відповідно до Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5 та ч.3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно вимог ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава, як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя. Положеннями ст.16 Закону України «Про заставу» передбачено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Згідно норм ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Право застави у Банка виникло з 20 червня 2008 року, разом із тим арешт на спірне майно автомобіль був накладений пізніше - 8 квітня 2013 року. Частиною 4 ст.54 Закону «Про виконавче провадження» передбачено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, про арештоване майно боржника знаходиться у заставі, роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Тобто ст.54 Закону «Про виконавче провадження» визначає цілком конкретний спосіб захисту прав заставодержателя, а саме звернення до суду з позовом про зняття арешту з заставленого майна. В силу вимог ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до положень статей 3,4,11,27,31 ЦПК України право визначати предмет, підставу позову і спосіб захисту порушеного права належить позивачеві. Кожне цивільне право, якщо воно порушене або не визнається, підлягає захисту не у будь-який, а цілком конкретний визначений законодавством спосіб захисту. Суд не наділений повноваженнями згідно чинного законодавства вийти за межі позовних вимог при розгляді справ позовного провадження, у даному випадку позивач розпорядився своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Узагальнюючи наведене, суд робить висновки про те, що вимоги позивача, з урахуванням вимог чинного законодавства, задоволенню не підлягають, оскільки законодавством в тому числі і Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено право суду скасовувати арешт, накладеного на майно, шляхом звільнення його з-під арешту, а передбачено зняття арешту за рішенням суду, яке є підставою для державного виконавця винести постанову про зняття арешту з майна зазначеного в рішенні з направленням копії постанови боржнику та органу який виконував постанову про накладення арешту. Оскільки стороною позивача невірно вибраний спосіб захисту свого права, тому не підлягають задоволенню і його позовні вимоги в частині зобов»язання ВДВС Радехівського РУЮ скасувати відповідно запис у Державному реєстрі обтяжень. З іншими позовними вимогами позивач не звертався.

Outcome: dismissed