Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

10.07.2015 року позивач - комунальне підприємство "Жилкомсервіс" завернулось до суду з дійсним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на їх користь заборгованість за надання послуг щодо утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 4837,46 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат. Свої вимоги комунальне підприємство "Жилкомсервіс" обґрунтовує тим, що вони у відповідності до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 1.6. Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України від 25.04.2005 № 60, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.05.2005 р. за № 541/10821, на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 р. № 1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова» є виконавцями житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова з управління будинком, спорудою та групою будинків забезпечує надання населенню житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідачі [PERSON], [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку та є споживачами послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Вартість послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій встановлюється відповідним рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова». Позивач свої обов'язки виконує належним чином та забезпечують надання відповідачам послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій при цьому, скарг , щодо якості наданих послуг скарг від відповідачів на їх адресу не надходило. В той же час, відповідачі не виконують обов'язки, покладені на них чинним законодавством, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яка згідно довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг станом на 01.04.2007 р. - в сумі 551,55 грн., за період з 01.04.2007 р. по 01.06.2014 р. в сумі 4837,46 грн. Представник позивача Мінаєв Д.С. у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу за його відсутністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Надали суду заперечення на позов, в яких просили застосувати строки позовної давності, відмовити у задоволенні позову та просили розглядати справу за їх відсутності. При цьому пояснили, що позовна заява не відповідає вимогам законодавства, порушене їх право на ст.. 32 Конституцій України, вимогам ст.. 15 ЦПК України,оскільки з документів, що надав позивач не вбачається цивільно-правових відносин, а отже і права його не порушені. Крім того, посилаються відповідачі, що позивач не надав належних доказів, відсутній предмет спору та взагалі між позивачем та ними не встановлені правовідносини, письмових договорів вони не підписували. Протягом більше 5 років позивач не надавав ніяких послуг, на усні заявки не реагував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що у відповідності до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 1.6. Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України від 25.04.2005 № 60, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.05.2005 р. за № 541/10821, на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 р. № 1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова» КП "Жилкомсервіс" є виконавцями житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова з управління будинком, спорудою та групою будинків забезпечує надання населенню житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідачі [PERSON], [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку (а.с. 13), та є споживачами послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Відповідно до ч. 1 ст. 151 Житлового Кодексу УРСР від 30.06.1983 року громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Статтею 162 Житлового Кодексу УРСР від 30.06.1983 року передбачено, що у разі надання в користування (найм) квартири, що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до вимог ст. 64 Житлового Кодексу УРСР від 30.06.1983 року, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Крім того, в ч. З ст. 156 Житлового Кодексу УРСР зазначено, що члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» праву споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг (п. 1 ч. 1 ст. 20 цього ж Закону України) кореспондує обов'язок споживача оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таке ж положення міститься і в п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, де зазначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Вартість послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій встановлюється відповідним рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова». Посилання відповідачів на те що позивач ніяких послуг не надає та на відсутність письмового договору, судом не приймаються з наступного. Згідно п. 13 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 1 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» витрати на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізоване опалення входять до тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. При цьому внутрішньобудинковою системою гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення є система від зовнішньої стіни будинку першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або (у разі її відсутності) трійника (врізки) включно, що знаходиться у квартирі споживача. Зазначеним Порядком саме на житлово-експлуатаційну організацію, покладено обов'язок обслуговувати внутрішньобудинкові системи гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, яким в даному випадку є КП «Жилкомсервіс». Також згідно постанови Верховного Суду України справа №3-184гс14, від 25.11.2014 року, споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обовязку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Тому посилання відповідачів, що між позивачем та відповідачами не виникли правовідносини, оскільки не укладено письмового договору з КП «Жилкомсервіс» судом не приймаються. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, однак свої зобов'язання вони належним чином не виконують, у зв'язку з чим у них виникла заборгованість в сумі 4837,46 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. КП "Жилкомсервіс" звернулись до суду з позовом 13.07.2015 року, з заявою про видачу судового наказу в вересні 2014року , а оскільки відповідач просив застосувати строки позовної давності, тому стягненню підлягає заборгованість за період з вересня 2011 року по 01.06.2014 року. Згідно з ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. В даному випадку, суд не вбачає підстав для визнання причин пропущення КП "Жилкомсервіс" строку позовної давності поважними, а тому суму заборгованості слід розраховувати з вересня 2014 року. Як вбачається з Довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг станом на 09.2014 р. - заборгованість складає 3072,74 грн. а станом на 01.06.2014 року 4837,46 грн. таким чином заборгованість за період за період з вересня 2011 року по 01.06.2014 року складає 4837,46 грн. - 3072,74 грн.=1764,72 грн. і саме ця сума підлягає стягненню з відповідачів. Відповідачами суду була надана квитанція про сплату послуг , що надає позивач за 07.2012-07.2014 роки у сумі 1679,61 грн. Таким чином суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача різницю між заборгованістю та сплаченою сумою, а саме 1764,72 грн. - 1679,61 грн. = 85,11 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в сумі 88,86 грн.

Outcome: partial