Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з даним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський Анатолій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення шкоди. У своїй позовній заяві просила суд визнати виконавчий напис за реєстраційний № 1036 від 24.06.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк Віктором Станіславовичем про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ - КАПІТАЛ» на суму заборгованості 96 548, 88 грн. та на загальну суму 97148, 88 грн. таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача суму матеріального збитку у розмірі 52 380,00 грн; стягнути з відповідача суму морального збитку у розмірі 10 000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.07.2020 року, постановою приватного виконавця Телявського А.М. від 08.07.2020 року, було проведено опис та арешт легкового автомобіля, марки Dacia Logan 901L, випуску 2007 року, колір сірий, тип транспортного засобу легковий седан, номер кузова [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] . 11 липня 2020 року позивач отримала від приватного виконавця Телявського А.М. постанови: про відкриття виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого напису №1036 від 24.06.2020 року, що видав приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович (Лист від 03.07.2020 року №4219); про стягнення з боржника основної винагороди при примусовому виконанні виконавчого напису №1036 від 24.06.2020 року, що видав приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович (Лист від 03.07.2020 року №4221,); про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого напису №1036 від 24.06.2020 року, що видав приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович (Лист від 03.07.2020 року №4222); про арешт коштів боржника при примусовому виконанні виконавчого напису №1036 від 24.06.2020 року, що видав приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович (Лист від 03.07.2020 року №4223). 12 липня 2020 року позивач отримала Постанову приватного виконавця Телявського А.М. від 08.07.2020 року, якою було проведено опис та арешт мого майна легкового автомобіля разом із постановою про арешт майна боржника від 03.07.2020 року при примусовому виконанні виконавчого напису №1036 від 24.06.2020 року, що видав приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович. Після візиту до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк B.C. та ознайомлення 16.07.2020 року з матеріалами нотаріальної справи по виконавчому напису, реєстраційний № 1036 від 24.06.2020 року (надалі - Виконавчий напис), позивачу стало відомо, що 24 червня 2020 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк B.C. за заявою ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» або Відповідача, на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», п. 2 Переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172) був вчинений Виконавчий напис, яким: - пропонується звернути стягнення з гр. [PERSON] на суму заборгованості 96 548, 88 (Дев"яносто шість тисяч п"ятсот сорок вісім грн. 88 коп.); - правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «УКРСІББАНК», код ЄДРПОУ 09807750, на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, посвідченого Шевченко Д.Г., приватним нотаріусом Київського МНО 08.12.2011 року за реєстровим №2949, 2950, в тому числі за кредитним договором №11194267000 від 06.08.2007 року є ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», код ЄДРПОУ 34047020; - правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» код ЄДРПОУ 34047020, на підставі договору №2018/К про відступлення прав вимоги від 11.10.2019 року, у тому числі за кредитним договором №11194267000 від 06.08.2007 року є ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 36799749, юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5-6, далі - Відповідач); - строк платежу за кредитним договором №11194267000 від 06.08.2007 року настав, Боржником допущено прострочення платежів; - Стягувач направив Боржнику 06.05.2020 року вимогу №8720 про сплату нарахованих відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України трьох відсотків річних від простроченої суми , інфляційного збільшення та пені; - стягнення проводиться за період з 30.06.2017 рок по 04.05.2020 року; - сума заборгованості складає 96 548, 88 гривень; - право вимоги у Стягувана щодо стягнення 3 (трьох) відсотків річних виникло з 30.06.2017 року, а пені з 30.06.2019 року. Надалі, 18.07.2020 року, позивач отримала Постанову приватного виконавця Телявського А.М. від 15.07.2020 року, якою призначено суб"єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Євроексперт груп» для надання письмового звіту з експертної оцінки описаного та арештованого майна, а саме: легковий автомобіль, марка Dacia Logan 901L, випуску 2007 року, колір сірий, тип транспортного засобу легковий седан, номер кузова [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] . 24 квітня 2020 року позивач отримала від приватного виконавця Висновок про вартість майна суб`єкта оцінки: легковий автомобіль, марка Dacia Logan 901L, випуску 2007 року, колір сірий, тип транспортного засобу легковий седан, номер кузова [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] . 30 липня 2020 року позивач отримала від приватного виконавця Телявського А.М. Заявку на реалізацію арештованого майна, адресовану ДП «СЕТАМ» за початковою вартістю 52 380, 00 грн. Позивач вважає, що Виконавчий напис за реєстраційним №1036 від 24.06.2020 року вчинений без наявності усіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, без дотримання Відповідачем вимог законодавства, що регулює порядок вчинення виконавчих написів на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, внаслідок чого було порушено моє право на добровільне виконання вимог. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи муж суддями від 31.08.2020 року матеріали позовної заяви було передано для розгляду судді Фроловій І.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року позовну заяву було залишено без руху. 29 жовтня 2020 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2020 року було відкрито провадження у справі. Також ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2020 року, заяву [PERSON] про забезпечення позову у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський Анатолій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення шкоди - повернуто заявнику. 11 лютого 2021 року на адресу суду надійшла відповідь на позовну заяву, відповідно до якої представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, шо законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості і ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. (Правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17). За таких обставин, безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості по наданим документам (Лист ВССУ від 07.02.2014р. «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій, або відмову в їх вчиненні»). 02 березня 2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, просив відмовити, виклав пояснення аналогічні, які містяться у відзиві на позовну заяву. Треті особи про розгляд справи повідомлялась належним чином, в судове засідання не з`явилася. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та третіх осіб, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши надані докази та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 08 липня 2020 року, постановою приватного виконавця Телявського А.М. від 08.07.2020 року, було проведено опис та арешт легкового автомобіля, марки Dacia Logan 901L, випуску 2007 року, колір сірий, тип транспортного засобу легковий седан, номер кузова [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] . 11 липня 2020 року позивач отримала від приватного виконавця Телявського А.М. постанови: - про відкриття виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого напису №1036 від 24.06.2020 року, що видав приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович (Лист від 03.07.2020 року №4219); - про стягнення з боржника основної винагороди при примусовому виконанні виконавчого напису №1036 від 24.06.2020 року, що видав приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович (Лист від 03.07.2020 року №4221,); - про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого напису №1036 від 24.06.2020 року, що видав приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович (Лист від 03.07.2020 року №4222); - про арешт коштів боржника при примусовому виконанні виконавчого напису №1036 від 24.06.2020 року, що видав приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович (Лист від 03.07.2020 року №4223). 12 липня 2020 року позивач отримала Постанову приватного виконавця Телявського А.М. від 08.07.2020 року, якою було проведено опис та арешт мого майна легкового автомобіля разом із постановою про арешт майна боржника від 03.07.2020 року при примусовому виконанні виконавчого напису №1036 від 24.06.2020 року, що видав приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович. Після візиту до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк B.C. та ознайомлення 16.07.2020 року з матеріалами нотаріальної справи по виконавчому напису, реєстраційний № 1036 від 24.06.2020 року (надалі - Виконавчий напис), позивачу стало відомо, що 24 червня 2020 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк B.C. за заявою ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» або Відповідача, на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», п. 2 Переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172) був вчинений Виконавчий напис, яким: - пропонується звернути стягнення з гр. [PERSON] на суму заборгованості 96 548, 88 (Дев"яносто шість тисяч п"ятсот сорок вісім грн. 88 коп.); - правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «УКРСІББАНК», код ЄДРПОУ 09807750, на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, посвідченого Шевченко Д.Г., приватним нотаріусом Київського МНО 08.12.2011 року за реєстровим №2949, 2950, в тому числі за кредитним договором №11194267000 від 06.08.2007 року є ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», код ЄДРПОУ 34047020; - правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» код ЄДРПОУ 34047020, на підставі договору №2018/К про відступлення прав вимоги від 11.10.2019 року, у тому числі за кредитним договором №11194267000 від 06.08.2007 року є ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 36799749, юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5-6, далі - Відповідач); - строк платежу за кредитним договором №11194267000 від 06.08.2007 року настав, Боржником допущено прострочення платежів; - Стягувач направив Боржнику 06.05.2020 року вимогу №8720 про сплату нарахованих відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України трьох відсотків річних від простроченої суми , інфляційного збільшення та пені; - стягнення проводиться за період з 30.06.2017 рок по 04.05.2020 року; - сума заборгованості складає 96 548, 88 гривень; - право вимоги у Стягувана щодо стягнення 3 (трьох) відсотків річних виникло з 30.06.2017 року, а пені з 30.06.2019 року. Надалі, 18.07.2020 року, позивач отримала Постанову приватного виконавця Телявського А.М. від 15.07.2020 року, якою призначено суб"єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Євроексперт груп» для надання письмового звіту з експертної оцінки описаного та арештованого майна, а саме: легковий автомобіль, марка Dacia Logan 901L, випуску 2007 року, колір сірий, тип транспортного засобу легковий седан, номер кузова [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] . 24 квітня 2020 року позивач отримала від приватного виконавця Висновок про вартість майна суб`єкта оцінки: легковий автомобіль, марка Dacia Logan 901L, випуску 2007 року, колір сірий, тип транспортного засобу легковий седан, номер кузова [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] . 30 липня 2020 року позивач отримала від приватного виконавця Телявського А.М. Заявку на реалізацію арештованого майна, адресовану ДП «СЕТАМ» за початковою вартістю 52 380, 00 грн. Також судом з матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 1.2.2 кредитного договору №1119442267000 від 06.08.2007 року строк виконання основного зобов`язання - повернення кредиту становить не пізніше 06 серпня 2014 року. Саме з цього часу починає відлік строк позовної давності та становить строк до 06 серпня 2017 року. Вбачається, що первісними кредиторами - ПАТ «УКРСИББАНК» та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» не поновлений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Рішенням Подільського районного суду м. Києва по справі №758/14206/13-ц від 01.04.2014 (Додаток №14) року солідарно стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь AT «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №11194267000 від 06.08.2007 року в сумі 149 759 (сто сорок дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 33 коп. 19 червня 2017 р. було відкрито виконавче провадження №54068778 про виконання рішення суду по справі №758/14206/13-ц від 01.04.2014 року винесена постанова про арешт майна боржника [PERSON] 20 червня 2017 р. відкрито виконавче провадження №54068350 про виконання рішення суду по справі №758/14206/13-ц від 01.04.2014 року, винесена постанова про арешт майна боржника [PERSON] 04 жовтня 2017 р. ухвалою Подільського районного суду Києва скасовано постанову державного виконавця Подільського райвідділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Галунько JT.I. щодо винесених постанов від 19.06.2017 р. про відкриття виконавчого провадження та арешт майна боржника [PERSON] як неправомірних - оскільки стягувачем був пропущений строк пред`явлення виконавчих листів до виконання, а судом не було поновлено цього строку. 10 квітня 2018 р. ухвалою Подільського районного суду Києва скасовано постанову державного виконавця Подільського райвідділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Головащенка A.M.. щодо винесених постанов від 20.06.2017 р. про відкриття виконавчого провадження та арешт майна [PERSON] як неправомірних - оскільки стягувачем був пропущений строк пред"явлення виконавчих листів до виконання, а судом не було поновлено цього строку. 11 травня 2018 року виконавчий лист (дублікат) №758/14206/13-ц повернуто без виконання стягувачеві Галунко Л.І. державним виконавцем Подільського районного суду ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві зв`язку із тим, що строк пред`явлення виконавчого документа пропущений. Надалі, Стягувач по справі - ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду за поновленням строку пред`явлення виконавчого листа для виконання. 10 жовтня 2018 року ухвалою Подільського районного суду міста Києва по справі №758/14206/13-ц у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання відмовлено. Стягувачем не було доведено поважність причин пропуску строку представлення виконавчих листів до виконання, а тому заява стягувана не підлягає задоволенню. Ухвала набрала законної сили. Вказані рішення суд мають за підґрунтя практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), який неодноразово вказував на призначення позовної давності, пов`язуючи його із необхідністю забезпечити правову визначеність. Як зазначає ЄСПЛ, строки позовної давності «слугують декільком важливим цілям, зокрема вони забезпечують правову визначеність і остаточність, захищають потенційних відповідачів від задавнених вимог, яким було б важко протистояти, і запобігають несправедливості, що могла б виникати, якби суди мусили ухвалювати рішення стосовно подій, які мали місце в далекому минулому, і на підставі доказів, які вже могли б стати ненадійними й неповними з плином часу». Щодо позовни вимог в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконання, суд прийшов до наступних висновків. За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Статтею 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999р. № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Положення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Разом з тим, стороною відповідача не було надано суду в порушення положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, належних і допустимість доказів в обґрунтування того, що Приватному нотаріусу Київської області Кондратюку Віктору Станіславовичу, були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за Кредитним договором. Суд зауважує, що копії документів, які передують виконавчому напису, містять Виписку з рахунку із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою Стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором №1119442267000 від 06.08.2007 року. З даної Виписки неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, оскільки, вказаний документ не відображає інформацію щодо отримання кредиту, не містить розрахунку основної заборгованості, здійснення боржником всіх та останньої оплати по кредиту, тобто, не можливо встановити дійсний розмір заборгованості. Тобто, фактично нотаріус з такого документу - Виписки не може встановити чи дійсно боржником допущено прострочення платежів та чи дотримано кредитором (стягувачем) строки звернення за вчиненням виконавчого напису. При цьому слід зазначити, що нотаріус, який дотримується вимог Закону та Порядку, у разі якщо йому необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Відповідач не надав нотаріусу Кондратюк B.C. , а останній не витребував документів, передбачених пунктом 3.1. Порядку, які підтверджують безспірну заборгованість Позивача за договором, про який йдеться, зокрема: належним чином оформлену виписку з рахунку боржника із зазначенням дати видачі кредиту, суми заборгованості та строків її погашення по періодах, з посиланням на первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, та зазначення здійснення його повного чи часткового погашення (платіжні доручення, касові ордери, квитанції, розписки, чеки тощо). З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017р. №6-887цс17. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідачем, як кредитором, було подано до Приватного нотаріуса Київської області Кондратюка Віктора Станіславовича обґрунтування розміру заборгованості за Кредитним договором розрахунок заборгованості, здійснений безпосередньо посадовою особою відповідача. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Щодо позовни вимог в частині стягнення матеріальної шкоди суд прийшов до наступних висновків. Відповідач наголошує на тому, що право на відшкодування моральної та матеріальної шкоди за нормами чинного законодавства не є матеріальною гарантією, оскільки жоден закон не встановлює імперативний обов'язкок компенсації. Питання про відшкодування шкоди регулюються главою 82 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ). Вона присвячена зобов`язанням, що виникають не за договорами, а внаслідок завдання шкоди (їх умовно називають деліктними зобов`язаннями). Залежно від об`єкта розрізняють деліктну відповідальність за завдання шкоди майну та деліктну відповідальність за завдання шкоди особі. Розглянемо першу детальніше. Для настання деліктної відповідальності відповідно до ст. 1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювана шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки необхідні для всіх випадків відшкодування шкоди. Шкода полягає у будь- якому знеціненні блага, що охороняється правом, а майнова шкода - у зменшенні майнової сфери потерпілого, що, своєю чергою, тягне за собою негативні майнові наслідки для правопорушника. Частина 1 ст. 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто відшкодуванню підлягає не лише реальна шкода (майно, втрачене або пошкоджене в результаті протиправної поведінки), але й упущена вигода. Теорія цивільного права базується на принципі генерального делікту, відповідно до якого кожному заборонено завдавати шкоди майну іншої особи, що і знайшло юридичне втілення в ст. 1166 ЦКУ. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа звільняється від відповідальності, якщо доведе, що шкода завдана не з її вини. Таким чином, підставою деліктної відповідальності є вина - психічне ставлення осудної особи до вчиненого неї протиправного діяння, а також до негативних наслідків, що настали в результаті такої поведінки або діяння. Частина 2 ст. 1166 ЦК України говорить, що вина заподіювана шкоди припускається, тобто заподіювач повинен сам довести відсутність своєї вини. До цього часу він вважається винним, що означає для нього відповідні негативні правові наслідки. Тобто, у цивільному праві діє презумпція вини: особа, яка порушила зобов`язання, вважається винною, поки не доведе відсутність своєї вини. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про нотаріат» шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій або недбалості приватного нотаріуса, відшкодовується в повному розмірі. Відповідач-стягувач не є спеціальним суб`єктом Закону «Про нотаріат» і не вчиняє виконавчого напису самостійно, проте саме його діями (за його заявою) та документами такий виконавчий напис вчинено і саме Відповідач безпосередньої отримує зиск, благо, кошти при примусовому виконанні виконавчого напису та реалізації майна Позивача, яке неправомірно реалізовано на аукціоні. Шкода, проявилась незаконним вчиненням виконавчого напису, його виконанням подальшим арештом, вилученням майна Позивача та подальшою його реалізацією. Необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як вже було вказано вище, як підстави деліктної відповідальності є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувану, кредитору можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Саме Відповідач - це та особа, яка, на думку Позивача, порушила суб`єктивні права, свободи чи інтереси Позивача з причини особистої і безпосередньої заінтересованості Відповідача. Позивачем у позові порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тому, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася по виконавчий напис. Такий висновок зробив Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові №474/106/18 від 15 квітня 2020 року. Відповідно до Висновку про вартість майна суб`єкта оцінки: легковий автомобіль, марка Dacia Logan 901L, випуску 2007 року, колір сірий, тип транспортного засобу легковий седан, номер кузова [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] вартість втраченого Позивачем майна автомобіля, про який йдеться складає 52 380, 00 грн., яка і є сумою матеріального збитку Позивача. Таким чином, матеріалами справи підтверджується заподіяння позивачу шкоди (понесення збитків) на суму 52 380, 00 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, а відтак позов підлягає задоволенню. Щодо позовни вимог в частині стягнення моральної шкоди суд прийшов до наступних висновків. Норми ст. 23 ЦК України передбачають, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Пленум Верховного Суду України в п. 5 Постанови № 4 від 31.03.19995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними доповненнями та змінами, роз`яснив, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової шкоди) підлягають: наявність такої шкоди, протиправність дій її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи обставини встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди, що її було спричинено позивачеві з боку відповідача. Вирішуючи питання про розмір даної шкоди в грошовому еквіваленті, суд виходить з втрат немайнового характеру, що їх зазнав позивач, зміни, які відбулись в його житті, що призвело до негативних наслідків. Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 10 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. А відтак позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки було задоволено позовні вимоги, понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню. Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, щодо закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено 840,80 грн судового збору, що підтверджується квитанцією про сплату №46615 від 27.08.2020, а також копією квитанції № 0X8M-8048-269X-PEA7 від 28.10.2020. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. На підставі ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», з урахуванням положень Постанови № 4 від 31.03.19995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,

Outcome: approved