Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Із позовної заяви слідує, що позивачка [PERSON] з 15 липня 2005 року по 08 лютого 2008 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 08 лютого 2008 року шлюб між сторонами розірвано та місце проживання дитини було визначено з позивачкою. З того часу відповідач з позивачкою та дитиною не проживав, ніколи доньки не відвідував, не цікавився її долею та здоров"ям. Вихованням доньки позивачка займається самостійно. В позові ставиться вимога про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] згідно поданої письмової заяви позовні вимоги із зазначених підстав підтримала, просить позов задовольнити повністю та позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Прокурор Сергійчук О.О. та представник служби у справах дітей Любешівської райдержадміністрації Токар А.В. позов підтримали і ствердили, що слід позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] Орган опіки та піклування виконавчий комітет Автозаводської районної ради м.Кременчука Полтавської області згідно поданої заяви підтримав свій висновок щодо доцільності позбавлення батьківськив прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], просить справу розглядати у відсутності їх представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов"язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, малолітня [PERSON] народилася [INFO] року, батьками якої є сторони у справі [PERSON] та [PERSON](а.с.19). Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 08.02.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.16). Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 28.11.2012 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON](а.с.18). З довідки №1222, виданої ТОВ „Житлорембудсервіс", слідує, що позивач [PERSON] проживає разом з дочкою [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.20). Як слідує з характеристики, виданої ПП „Керма-інтер"єр плюс" від 11.03.2014 року, позивач [PERSON] з липня 2006 року по даний час працює на підприємстві головним бухгалтером та зарекомендувала себе із позитивної сторони (а.с.33). Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 25.06.2009 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини: [PERSON] [INFO] року народження (а.с.22). Дитина [PERSON] є ученицею 3-В класу Кременчуцького ліцею інформаційних технологій №30 ім. Н.М. Шевченко. Батько учениці протягом 2011-2014 навчальних років не відвідував школи, не приходив на батьківські збори та не цікавився успіхами та досягненнями [PERSON], що стверджується інформаційним листом з місця навчання малолітньої [PERSON] від 22.01.2014 року №02.07/47 (а.с.34). Згідно з довідкою Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Полтавської області від 30.05.2014 року №28189 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів з 25.06.2009 року по 01.05.2014 року становить 8 348, 05грн., боржником жодної сплати по аліментах не здійснено (а.с.24-27). Відповідно до повідомлення служби у справах дітей виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області від 21.03.2014 року №01-41/488 слідує, що відповідач [PERSON] за період з листопада 2007 року і по теперішній час до служби у справах дітей з питань усунення перешкод у спілкуванні з дитиною [PERSON], [INFO] року не звертався (а.с.35). Орган опіки та піклування виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області у своєму висновку від 12 червня 2014 року №212 вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] року народження (а.с.49). Відповідно до ст. 8 Закону України від 26 квітня 2001 року N 2402-III «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім»я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім»ї разом з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов»язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 12 вказаного Закону, виховання в сім»ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] на даний час ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, тому позов є обгрунтованим, що згідно ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] року народження. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved