Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

29 березня 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив суд: 1.Визнати протиправним та скасувати контракт з членом штатної команди національних збірних команд України, укладений 04.12.2018 року Міністерством молоді та спорту України з [PERSON] ; 2.Визнати протиправним - та скасувати наказ Державної установи "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "УКРСПОРТЗАБЕЗПЕЧЕННЯ" (ЄДРПОУ 03767831) вих. №297-ут від 04.12.2018 року про призначення [PERSON] на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської; 3.Зобов`язати Міністерство молоді та спорту укласти трудовий договір (контракт) з кандидатом на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської на строк до 31.12.2019 року [PERSON] ; 4.Стягнути з Державної установи "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "УКРСПОРТЗАБЕЗПЕЧЕННЯ" (ЄДРПОУ 03767831) на користь [PERSON] середню заробітну плату за період вимушеного прогулу з 01.01.2019 року по 29.03.2019 року в розмірі 206605,52 гривень. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що на засіданні Комісії з конкурсного відбору претендентів на посади державних та головних тренерів штатної команди національних збірних команд України з видів спорту, персональний склад якої був затверджений Наказом Міністерства молоді та спорту №4385 від 21.09.2018 року, простою більшістю голосів присутніх на її засіданні членів комісії (10 з 18 присутніх) було прийнято рішення рекомендувати Міністру молоді та спорту [PERSON] . для призначення на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської кандидатуру позивача. Однак, всупереч положенням чинного законодавства України, 11.12.2018 року листом вих. №9728/4 відповідач-1 повідомив позивача про прийняття рішення не призначати позивача за контрактом на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської (копія листа додається). Даний лист був підписаний Першим заступником Міністра молоді та спорту України, головою Комісії з конкурсного відбору претендентів на посади державних та головних тренерів штатної команди національних збірних команд України з видів спорту [PERSON] та не містив посилання на будь-які норми законодавства та реквізити рішення Міністра молоді та спорту України з цього питання. Разом з тим, 04.12.2018 року відповідачем-1 було укладено контракт на виконання головним тренером завдань щодо підготовки спортсменів національної збірної команди України з греко-римської боротьби з іншим кандидатом на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської - третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Від імені відповідача-1 контракт з третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, було підписано [PERSON] , який, як було зазначено вище, є Першим заступником Міністра молоді та спорту, тобто контракт між відповідачем-1 з третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, від 04.12.2018 року укладений з порушенням норм діючого законодавства України та підписаний Першим заступником Міністра молоді та спорту України з перевищенням повноважень. На підставі вказаного контракту від 04.12.2018 року, укладеного віповідачем-1 з третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, 04.12.2018 року відповідачем-2 наказом вих. №297-ут від 04.12.2018 року було призначено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської та укладено з нею усний строковий трудовий договір на період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року. Позивач вказує, що трудовий договір (контракт) з кандидатом на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської на 2019 рік, укладений з порушеннями положень Закону України «Про фізичну культуру і спорт» та Порядку проведення конкурсу на посади державних та головних тренерів штатної команди національних збірних команд України з видів спорту, затвердженого Наказом Міністерства молоді та спорту України 11 серпня 2014 року № 2624, є протиправним та підлягає скасуванню. Відмова відповідача-1 у прийнятті на роботу позивача, який був рекомендований конкурсною комісією для призначення на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської на 2019 рік, та протиправне укладання трудового контракту з перевищенням службових повноважень з особою, яка не була рекомендована конкурсною комісією для призначення на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської на 2019 рік, грубо порушує право позивача на зарахування на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської на 2019 рік, отримання заробітної плати та участі у міжнародних змаганнях. Оскільки на підставі контракту, укладеного Відповідачем-1 та Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Відповідачем-2 було видано наказ №297-ут від 04.12.2018 року про прийняття Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської, такий наказ є протиправними та також підлягає скасуванню. Станом на 29 березня 2019 року трудовий договір з позивачем не укладено, вимушений прогул триває з 01.01.2019 рік та на день подання позовної заяви складає 88 днів. Розмір середнього заробітку, що підлягає стягненню відповідно до положень чинного законодавства, на день подання позовної заяви становить 206605,52 гривень. Позивач вказує, що беручи до уваги положення п.5 розділу II Положення про національні збірні команди з видів спорту, визнаних в Україні, затвердженого Наказом Міністерства молоді та спорту України від 21.08.2015 року N 3027, відповідно до якого склад національних збірних команд затверджується на один рік для усіх літніх видів спорту - з 01 січня по 31 грудня поточного року, рішення Відповідача-1 про укладання трудового договору (контракту) з кандидатом на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської на 2019 рік, рекомендованим Комісією з конкурсного відбору претендентів на посади державних та головних тренерів штатної команди національних збірних команд України з видів спорту, мало бути прийнято до 01.01.2019 року. Трудовий договір (контракт) з Позивачем - кандидатом на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської на строк з 01.01.2019 по 31.12.2019 року Відповідач був зобов`язаний укласти також у термін до 01.01.2019 року. Таким чином, право Позивача на зарахування на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської було порушено Відповідачем-1 та Відповідачем-2 01.01.2019 року. Про укладання трудового договору з Третьою особою, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Позивач дізнався з відповіді Відповідача-1 №859/4.3 від 06.02.2019 року. 18.04.2019 позивач подав до суду заяву про зміну предмету позову, згідно вимог якої позивач просить суд: 1) Визнати протиправним та припинити контракт з членом штатної команди національних збірних команд України, укладений 04 12.2018 року Міністерством молоді та спорту України з [PERSON] ; 2) Визнати протиправним та скасувати наказ Державної установи "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "УКРСПОРТЗАБЕЗПЕЧЕННЯ'' (ЄДРПОУ 03767831) вих. №297-ут від 04.12.2018 року про призначення [PERSON] на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської; 3) Зобов`язати Міністерство молоді та спорту укласти трудовий договір (контракт) з кандидатом на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської [PERSON] на строк до 31.12.2019 року; 4) Стягнути з Державної установи "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "УКРСПОРТЗАБЕЗПЕЧЕННЯ" (ЄДРПОУ 03767831) на користь [PERSON] середню заробітну плату за період вимушеного прогулу з 01.01.2019 року по 29.03.2019 року в розмірі 206605,52 гривень; 5) Стягнути судові витрати з відповідного бюджету. 06.05.2019 до суду надійшов відзив Міністерства молоді та спорту України, в якому зазначено, що позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, клопотання позивача про поновлення пропущеного строку відсутнє, а також не зазначено поважної причини, щодо його пропуску та необґрунтовано причину пропуску. Позивач із листа Мінмолодьспорту від 11.12.2018 № 9728/4 дізнався про те, що прийнято рішення не призначати його за контрактом на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської, а тому строк повинен обраховуватися саме з цієї дати, а не з дати листа Мінмолодьспорту на адвокатський запит від 23.01.2019 № 23/19-01, а саме з 06.02.2019. Стосовно повноважень Мінмолодьспорту, відповідач зазначив, що відповідно до наказу Мінмолодьспорту від 30.06.2017 № 2777 Перший заступник Міністра уповноважений організовувати роботу щодо призначення та звільнення спортсменів, тренерів та інших фахівців штатних збірних команд з олімпійських видів спорту. Укладає з ними трудові договори (контракти) в порядку, встановленому законодавством. Забезпечує здійснення заходів з формування на конкурсній основі тренерських кадрів та утримання в установленому порядку штатних команд національних збірних команд України з олімпійських видів спорту. Відповідно до протоколу від 04.12.2018 № 8 на засіданні Комісії вирішено рекомендувати на посаду головного тренера [PERSON] . В подальшому, відповідно до доповідної записки від 04.12.2018 № 2788/1.1/18, з урахуванням позиції Асоціації спортивної боротьби України, було вирішено призначити на посаду [PERSON] 04.12.2018 між Мінмолодьспортом та [PERSON] укладено контракт на термін з 01.01.2019 по 31.12.2019. Враховуючи вищезазначене, твердження позивача щодо порушення законодавства при укладанні контракту з [PERSON] та підписання його Першим заступником Міністра є необґрунтованим. Стосовно вимоги про зобов`язання укласти контракт, вказує, що відповідно до статті 23 Кодексу законів про працю України трудовий договір може бути укладений на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. Між позивачем та відповідачем 1 укладено Контракт від 01.03.2018, в якому визначено строк його дії. Згідно даного контракту термін його дії з 04.03.2018 по 31.12.2018. Згідно з пунктом 6.2.1 Контракту, цей контракт припиняється після закінчення строку дії Контракту. Відповідно до статті 36 Кодексу законів про працю України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Мінмолодьспортом вирішено не укладати контракт з позивачем, про що було повідомлено листом від 11.12.2018 № 9728/4, а вимога про зобов`язання укласти Контракт є незаконною та необґрунтованою. 07.05.2019 на адресу суду надійшов відзив Державної установи «Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів «УКРСПОРТЗАБЕЗПЕЧЕННЯ», в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи, що позов вважає безпідставним, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що дії відповідача - 2 щодо прийняття [PERSON] на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської за строковим трудовим договором є правомірними, а наказ від 04.12.2018 р. № 297-ут «Про прийняття на роботу» - законним. 27.06.2019 до суду надійшла відповідь на відзив відповідача-2, в якому представник позивача зазначила, що у відзиві не наведено жодних міркувань щодо правомірності укладання відповідачем-1 трудового договору (контракту) з третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, який став підставою для прийняття відповідачем-2 на посаду головного тренера третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, а не позивача, рекомендованого на цю посаду конкурсною комісією. Також, 27.06.2019 представник позивача подала відповідь на відзив відповідача-1, в якому зазначила, що твердження відповідача-1 про пропущення позивачем строків звернення до суду не відповідає обставинам справи та нормам діючого в України законодавства. Так, 11.12.2018 року - це дата складання відповідачем-1 листа №9728/4, а не дата його отримання позивачем. Дата отримання позивачем листа №9728/4 від 11.12.2018 року відповідачем-1 не зазначена; докази отримання позивачем листа 11.12.2018 року підповідачем-1 не надані, враховуючи, що лист був підписаний Першим заступником Міністра молоді та спорту України, головою Комісії з конкурсного відбору претендентів на посади державних та головних тренерів штатної команди національних збірних команд України з видів спорту [PERSON] та не містив посилання на будь-які норми законодавства та реквізити рішення Міністра молоді та спорту України з цього питання, прийняття якого є обов`язковим згідно з вимогами чинного законодавства. Також, зазначено, що Першим заступником Міністра молоді та спорту України, головою Комісії з конкурсного відбору претендентів на посади державних та головних тренерів штатної команди національних збірних команд України з видів спорту [PERSON] було підписано Протокол №8 засідання Комісії з конкурсного відбору претендентів на посади державних та головних тренерів штатної команди національних збірних команд України з видів спорту від 04.12.2018 року, на якій Комісією було прийнято рішення рекомендувати Міністру молоді та спорту [PERSON] для призначення на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської кандидатуру позивача. Окрім цього, до 31.12.2018 року включно позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем-1 згідно з контрактом з членом штатної команди національних збірних команд України від 01.03.2018 року (копія додана до позовної заяви), а його право бути прийнятим на посаду головного тренера штатної команди національної команди України з боротьби греко-римської на 2019 рік було порушено 01.01.2019 року - в день, коли сплив строк дії трудового контракту на 2018 рік, а контракт на 2019 рік всупереч вимогам чинного законодавства та результатам конкурсу укладено не було. Стосовно повноважень Міністерства молоді та спорту України позивач вказує, що відповідно до п.4 розділу V Порядку проведення конкурсу в редакції, чинній на момент порушення права позивача, основним завданням комісії є підготовка рішення щодо врахування на посаду державного або головного тренера штатної команди національних збірних команд України з видів спорту. Рішення про укладання трудового договору контракту) з кандидатом на посаду державного або головного тренера штатної команди національних збірних команд України з видів спорту приймає Міністр молоді та спорту України на підставі рішення комісії. По-друге, у своєму відзиві відповідач-1 наполягає на необґрунтованості твердження позивача щодо порушення законодавства при укладанні контракту з третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, посилаючись на п і 7, 18 розподілу функціональних обов`язків та повноважень між першим заступником Міністра, заступником Міністра, та заступником Міністра з питань європейської інтеграції, затверджених Наказом Мінмолодьспорту №2777 від 30.06.2017 року (надалі - Наказ №2777), проте сторона позивача вказує, що до прямих обов`язків Першого заступника Міністра [PERSON] входить забезпечення проведення конкурсу на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з греко-римської боротьбі у повній відповідності з вимогами законодавства та укладання трудового договору (контракту) з кандидатом на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської виключно після прийняття відповідного рішення Міністром молоді та спорту України. Відповідач-1 не надав жодного документу, що містить рішення Міністра молоді та спорту України про укладання трудового договору (контракту) з Третьою особою, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. У своєму відзиві Відповідач-1 посилається на доповідну записку Першого заступника Міністра [PERSON] від 04.12.2018 року №2788/1.1/18, відповідно до якої було вирішено призначити на посаду Третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Однак, Відповідач-1 не визначає, ким та у який спосіб були прийняті рішення не укладати трудовий договір (контракт) з Позивачем, якого було рекомендовано конкурсною комісією на відповідну посаду, та рішення укласти трудовий договір (контракт) з Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Викладені заперечення у відзиві відповідача - 1 на позов стосовно вимоги про зобов`язання укласти контракт, сторона позивача вважає необґрунтованими, оскільки відповідач-1 не наводить жодних міркувань та посилань на норми діючого законодавства України щодо обґрунтованості та законності рішення не укладати з позивачем трудовий договір (контракт). Більш того, відповідач-1 навіть не визначає особу, яка прийняла незаконне рішення не укладати трудовий договір (контракт) з позивачем всупереч рекомендаціям конкурсної комісії, та не надає жодного документу, який би містив рішення уповноваженої особи про укладання / не укладання трудового договору з відповідним кандидатом на посаду головного тренера, прийняте у встановленому законодавством порядку. Позивач вказує, що трудовий договір, укладений відповідачем-1 з третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, має бути припинений з підстави порушення встановлених ст.37 та п.4 розділу V Порядку проведення конкурсу на посади державних та головних тренерів штатної команди національних збірних команд України видів спорту, затвердженого Наказом Міністерства молоді та спорту України 11 серпня 2014 року N 2624, правил прийняття на роботу головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської. Ухвалою суду від 30.07.2019 клопотання представника відповідача Міністерства молоді та спорту України - Яковенко У.Д. задоволено та залучено до участі у розгляді справи за позовом [PERSON] до Міністерства молоді та спорту України, Державної установи «Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів «УКРСПОРТЗАБЕЗПЕЧЕННЯ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , про визнання протиправним та скасування контракту з членом штатної команди національних збірних команд України, від 04.12.2018, визнання протиправним та скасування наказу вих. №297-ут від 04.12.2018, зобов`язання вчинити дії та стягнення середньої заробітної плати за період вимушеного прогулу, у якості третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Громадську організацію «Асоціація спортивної боротьби України» (адреса місця реєстрації: 01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 42, код. ЄДРПОУ 21685539). 26.09.2019 адвокат Гречко Д.В., яка діє в інтересах третьої особи : [PERSON] , подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи що аналіз характеру спірних правовідносин сторін (предмету та підстав позову), норм, якими керувався позивач, складаючи позовну заяву, дає підстави стверджувати, що позивачем невірно обраний спосіб захисту, а отже заявлені позовні вимоги не можуть бути задоволені судом. Окрім вказаного зазначає, що нормами права, що регулюють порядок прийняття рішення про укладання трудового договору (контракту) з Кандидатом на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської, не передбачено прямий обов`язок Міністра молоді і спорту погоджувати претендента у наданих комісією пропозиціях (рекомендаціях) та приймати позитивне рішення щодо призначення цього претендента на зазначену посаду. Тому твердження Позивача про те, що відсутнє право Міністра молоді та спорту скасовувати або відступати від рішення конкурсної комісії вважає хибним. Жодної скарги на дії комісії або на рішення Міністра молоді і спорту відповідач 1 не отримував, заяв позивач щодо прийняття його на зазначену посаду не подавав і лише 24.01.2019 відповідачем 1 було отримано адвокатський запит. Як доказ правомірності укладання трудового договору (контракту) з головним тренером штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської Першим заступником Міністра молоді та спорту вказує на наданий Відповідачем 1 Наказ Мінмолодьспорту від 30.06.2017 №2777 «Про Розподіл функціональних обов`язків та повноважень між першим заступником Міністра, заступниками Міністра та заступником Міністра з питань європейської інтеграції», згідно п.17 якого, Перший заступник Міністра укладає трудові договори (контракти) в порядку, встановленому законодавством, із спортсменами, тренерами та іншими фахівцями штатних збірних команд олімпійських видів спорту. Вказує, що зі змісту норм ст. 21 та 36 КЗпП України, вбачається, що підстави для припинення трудового договору (контракту) між третьою особою 1 та відповідачем 1 відсутні. До того ж, позивачем не надано жодного правового аргументу, який би підтверджував порушення прав позивача укладеним контрактом. Даний контракт породжує права та обов`язки лише сторін даного контракту (Відповідача 1 та Третьої особи 1) в сфері трудових відносин. Щодо вимог позивача визнати протиправним та скасувати наказ Державної установи «Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів «УКРСПОРТЗАБЕЗПЕЧЕННЯ» (ЄДРПОУ 03767831) вих. № 297-ут від 04.12.2018 року про призначення [PERSON] на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської, третя особа у відзиві вказала на: - по-перше вказаний наказ стосується лише правовідносин між відповідачем 2 та третьою особою-1; - по-друге, оскільки як вище вже зазначено, підстав, які передбачені саме Кодексом законом цю України, щодо припинення трудового договору (контракту) між третьою особою-1 та відповідачем 1, позивачем не наведено, відповідно і скасовувати наказ вих. № 297-ут від 04.12.2018 року про призначення [PERSON] на посаду головного тренера штатної и національної збірної команди України з боротьби греко-римської, який виданий на і такого трудового договору (контракту), не має законодавчо обґрунтованих підстав. Оскільки, станом на сьогоднішній день, прийняте рішення Відповідачем 1 про не призначати позивача за контрактом на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської не оскаржувалося позивачем, а позовні вимоги щодо припинення контракту між третьою особою-1 та відповідачем-1 та щодо визнання протиправним скасування наказу Державної установи «Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів «УКРСПОРТЗАБЕЗПЕЧЕННЯ» (ЄДРПОУ 03767831) вих. № 297-ут від 04.12.2018 року про призначення [PERSON] на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської, на думку третьої особи є не обґрунтованими та не відповідають нормам чинного трудового законодавства України, вимога позивача про зобов`язання Міністерства молоді та спорту укласти трудовий договір (контракт) з кандидатом на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської на строк до 31.12.2019 року [PERSON] не має правового підґрунтя та не може бути задоволеною. До того ж, вимога щодо спонукання укласти договір, виходячи з правової природи самого договору та волевиявлення сторін, не може бути способом захисту прав позивача та такий спосіб передбачений чинним законодавством. У своєму відзиві третя особа, вказує, що вимога позивача стягнути з Державної установи «Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів «УКРСПОРТЗАБЕЗПЕЧЕННЯ» (ЄДРПОУ 03767831) на користь [PERSON] середню заробітну плату за період вимушеного прогулу з 01.01.2019 року по 29.03.2019 року в розмірі 206605,52 гривень, не підлягають задоволенню, оскільки трудові відносини з позивачем виникли з моменту підписання ним та відповідачем 1 контракту від 01.03.2018 та тривали до закінчення дії контракту, тобто до 31.12.2018 (відповідно до п. 6.2.1 та 7.1. даного Контракту) і жодних порушень прав позивача в межах даного контракту з позивачем не було. Порядок прийняття рішення про укладання трудового договору (контракту) з Третьою особо 1 та укладання такого контракту, жодним чином не порушують права Позивача, оскільки до своїх обов`язків Третя сторона 1 приступила з 01.01.2019. Одночасно у відзиві, представник вказав на порушення строків на подання позовної заяви, так як посилання позивача на те, що про порушення його прав він дізнався лише 06.02.2019 являються безпідставними та необґрунтованими. 16.10.2019 до суду надійшла відповідь представника позивача [PERSON] на відзив третьої особи-1, вказуючи, що він був складений з порушення процесуальних норм, оскільки свої міркування і аргументи на заперечення проти позову третя особа- 1 мала викласти в поясненнях третьої особи, а не у відзиві на позовну заяву. Більш того, на порушення вимог ст.ст. 181, 178 ЦПК відзив на позовну заяву представник третьої особи 1 містить не повні, а скорочені найменування відповідача 2 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору 2. В спростування відзиву представник позивача вказує, що матеріали справи не містять позитивної оцінки комісії професійної підготовки третьої особи-1, як і рішення відповідача - 1, не призначати позивача за контрактом на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської. Також, на думку позивача помилковим є твердження третьої особи, що спірні правовідносини не є трудовими, оскільки виникли як наслідок проведення конкурсу на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської, відтак враховуючи, що за результатами проведення конкурсу з переможцем конкурсу відповідачем-1 укладається трудовий контракт, що є особливою формою трудового договору, спірні правовідносини є саме трудовими. По-друге, необґрунтованим вважає твердження Третьої особи 1, що прийняття Міністром молоді і спорту рішення щодо призначення (не призначення) за контрактом на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської є дискреційним повноваженням, правова природа яких дозволяє Міністру при їх реалізації на власний розсуд визначити зміст управлінського рішення в юридично допустимих межах. Враховуючи, що згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, Відповідач-і мав лише один варіант конкретного правомірного рішення в ситуації, що розглядається, -укласти трудовий контракт і Позивачем, який пройшов конкурс на зайняття посади головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської га був рекомендований конкурсною комісією на дану посаду. Щодо твердження третьої особи 1 про не оскарження позивачем рішення Відповідача-1 не призначати його за контрактом на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України представник зазначає, що позивач неодноразово в своїх письмових заявах звертав увагу суду на відсутність будь-якого документу, який містить рішення Міністра молоді та спорту України про не укладення трудового договору (контракту) з позивачем на 2019 рік На переконання позивача лист відповідача-1 вих. №9728/4 від 11.12.2018 року, підписаний першим заступником Міністром, головою конкурсної комісії [PERSON], не є рішенням Відповідач-1 не укладати трудовий договір (контракт) з позивачем, якого було рекомендовано конкурсною комісією на відповідну посаду, та не визначає, ким та у який спосіб були прийняті рішення не укладати трудовий договір (контракт) з позивачем та рішення укласти трудовий договір (контракт) з третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Щодо твердження третьої особи-1, що позивач навіть не звертався до відповідачів з приводу прийняття на роботу, адже в наявних в справі матеріалах відсутня заява позивача щодо прийняття його на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської звертаємо увагу суду на відсутність в чинному трудовому законодавстві вимоги подання такої заяви як необхідної умови прийняття на роботу. Представник вказує, що оскільки позивача було допущено до участі у конкурсі, він подав всі передбачені трудовим законодавством та кодексом документи, а його участь в конкурсі беззаперечно засвідчує факт звернення до відповідача-1 з приводу зарахування його на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської. Щодо твердження Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, що позивачем невірно обрано спосіб захисту, представник у відповіді на відзив зазначає, що відповідно до чинного процесуального та матеріального законодавства захист порушеного трудового права позивача не може бути захищено способом, встановленим адміністративним або цивільним законодавством України, як помилково вважає третя особа-1, трудові права мають захищатися судом в рамках трудового законодавства, а задоволеними можуть бути лише ті вимоги, які поновляють права, свободи та інтереси особи, яка звернулася за їх захистом. Тобто обраний Позивачем спосіб захисту та сформульовані позовні вимоги мають забезпечити поновлення його порушених трудових прав та інтересів. Оскільки третя особа І за наслідками укладання з Відповідачем-1 трудового контракту всупереч результатам конкурсу та законодавчо встановленого порядку укладання трудових договорів з відповідними категоріями працівників займає посаду, яку згідно чинного законодавства України має займатип, та отримує заробітну плату, яку згідно чинного законодавства України має отримувати Позивач, такий трудовий контракт порушує трудові права та матеріальні інтереси Позивача. Вимога про скасування наказу Відповідача-2 вих. №297-ут від 04.12.2018 року ґрунтується на ч.6 ст.37 ЗУ «Про фізичну культуру та спорт», п.п. 23, 26 Положення №220, п.4 розділу V Порядку проведення конкурсу, ст. 7 Кодексу законів про працю та п.29 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" та п.4 ч,2 розділу III Положення державної установи «Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення" (ідентифікаційний код ЄДРПОУ 03767831), затвердженого Наказом Міністерства молоді та спорту України №3033 від 02.07.2018 року. Внаслідок покладання Відповідачем-1 трудового контракту з Позивачем, за результатами проведеного 04.12.2018 року конкурсу, Позивач до сьогоднішнього дня має вимушений прогул, а отже Відповідач-2 має здійснити його оплату згідно з правилами ч 2 ст. 235 КЗпП про оплату вимушеного прогулу незаконно звільненому працівникові. Враховуючи вищевикладене, Позивачем вірно обраний спосіб захисту його попущених прав та вірно сформульовані позовні вимоги. Щодо твердження Третьої особи 1 про пропуск позивачем строків подання позовної заяви представник зазначає, що жодних доказів отримання позивачем зазначеного листа Третя особа 1 не надала. Відсутній такий доказ і в матеріалах справи. Ухвалою від 17.10.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. 05.11.2019 в судовому засіданні представник третьої особи Гречко Д . В. подала до суду пояснення з приводу позовних вимог з зазначенням повного найменування учасників справи. Позивач - [PERSON] та його представник - [PERSON] позовні вимоги підтримали з урахуванням аргументів викладених процесуальних заявах. Представник відповідача Міністерства молоді та спорту України - Яковенко У.Д. та представника відповідача Державної установи «Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів «УКРСПОРТЗАБЕЗПЕЧЕННЯ» - Швець Н.О. просили відмовити у задоволенні позовних вимог з урахуванням їх позиції, викладеної у відзивах на позовну заяву. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] . - [PERSON] просила прийняти в обґрунтування спростування позовних вимог, які викладені у її відзиві та поясненнях щодо предмету спору та відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Громадської організації «Асоціація спортивної боротьби України» - Приходько І.А. просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши позицію учасників розгляду справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, Наказом Міністерство молоді та спорту України від 26.12.2016 № 4720 «Про утворення Комісії з конкурсного відбору претендентів на посади державних та головних тренерів штатної команди національних збірних команд України з видів спорту» (в редакції наказу Мінмолодьспорту від 21.09.2018 № 4385) був затверджений персональний склад Комісії з конкурсного відбору претендентів на посади державних та головних тренерів штатної команди національних збірних команд України з видів спорту. Згідно оголошення про проведення конкурсу, окрім інших, [PERSON] та [PERSON] надали документи, передбачені законодавством та оголошенням на проведення конкурсу та 04.12.2018 на засіданні Комісії пройшли співбесіду, як кандидати на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської. Комісією було встановлено, що кандидатура [PERSON] та [PERSON] відповідають встановленим кваліфікаційним вимогам до тренерів та отримали позитивну оцінку професійної підготовки. На засіданні Комісії з конкурсного відбору претендентів на посади державних та головних тренерів штатної команди національних збірних команд України з видів спорту, простою більшістю голосів присутніх на її засіданні членів комісії (10 з 18 присутніх) було прийнято рішення рекомендувати Міністру молоді та спорту [PERSON] . для призначення на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської кандидатуру [PERSON] Проте, 04.12.2019 Голова Комісії з конкурсного відбору претендентів на посади державних та головних тренерів штатної команди національних збірних команд України з видів спорту звернувся до Міністра молоді та спорту України [PERSON] , та висловив пропозицію зважаючи на те, що відбулося таємне голосування, ігнорування позиції тренерів з боротьби-греко-римської, а також рекомендації Асоціації спортивної боротьби України, вважає рішення Комісії необ`єктивним та пропонує його скасувати, призначивши на зазначену посаду [PERSON] , врахувавши рішення Асоціації спортивної боротьби України. Слід зазначити, що саме рішення Комісії мало рекомендаційний характер, про що зазначено у Протоколі. Так, нормами права, що регулюють порядок прийняття рішення про укладання трудового договору (контракту) з Кандидатом на посаду головного тренера штатної команди національної збірної команди України з боротьби греко-римської, не передбачено прямий обов`язок Міністра молоді і спорту погоджувати претендента у наданих комісією пропозиціях (рекомендаціях) та приймати позитивне рішення щодо призначення цього претендента на зазначену посаду. Тому твердження позивача про те, що відсутнє право Міністра молоді та спорту скасовувати або відступати від рішення конкурсної комісії є хибним. Того ж дня, 04.12.2018 між Міністерством молоді та спорту України в особі Першого заступника Міністра молоді та спорту України [PERSON] та [PERSON] укладено Контракт з членом штатної команди Національних збірних команд України на термін з 01.01.2019 по 31.12.2019, а також Державною установою «Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів «УКРСПОРТЗАБЕЗПЕЧЕННЯ», підписаний Наказ по управлінню № 297-ут «Про прийняття на роботу» [PERSON] . Так, відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство молоді та спорту України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 р. № 220 зі змінами, Мінмолодьспорт є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у молодіжній сфері, сферах фізичної культури і спорту, національно-патріотичного виховання. Основні завдання Мінмолодьспорту визначено у пункті 4 Положення про Міністерство молоді та спорту України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 р. № 220 зі змінами. Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про фізичну культуру і спорт», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері фізичної культури та спорту, з урахуванням пропозицій національних спортивних федерацій та фізкультурно-спортивних товариств комплектує на конкурсній основі з числа найбільш підготовлених спортсменів дитячо-юнацького, резервного спорту та спорту вищих досягнень, а також фахівців сфери фізичної культури і спорту, зокрема тренерів, національні збірні команди з визнаних в Україні олімпійських та неолімпійських видів спорту для підготовки їх до участі в міжнародних спортивних змаганнях. Частиною 7 статті 37 Закону України «Про фізичну культуру і спорт» визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері фізичної культури та спорту, укладає трудовий договір (контракт) із спортсменами та фахівцями штатної команди національних збірних команд України з олімпійських, неолімпійських та національних видів спорту, а з видів спорту осіб з інвалідністю - Український центр з фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю. Наказом Мінмолодьспорту від 11.08.2014 № 2624 затверджено Порядок проведення конкурсу на посади державних та головних тренерів штатної команди національних збірних команд України з видів спорту (далі - Порядок), зареєстровано у Міністерстві юстиції України 26.08.2014 за № 1025/25802. Цей порядок визначає організаційні та правові засади проведення конкурсу на посади державних та головних тренерів штатної команди національних збірних команд України з олімпійських та неолімпійських видів спорту. Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4 розділу V Порядку 1. Для конкурсного відбору претендентів на посаду тренера наказом Мінмолодьспорту утворюється комісія у складі голови, заступника голови, секретаря, членів комісії. 2. Комісію очолює голова, який за посадою є заступником Міністра молоді та спорту України з відповідного напряму діяльності. 3. Персональний склад комісії затверджується наказом Мінмолодьспорту. 4. Основним завданням комісії є підготовка пропозиції щодо зарахування на посаду державного або головного тренера штатної команди національних збірних команд України з видів спорту. Рішення про укладання трудового договору (контракту) з кандидатом приймає Міністр молоді та спорту України з урахуванням пропозицій національних спортивних федерацій та фізкультурно-спортивних товариств. 5. Комісія у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами та цим Порядком. 6. Формою роботи комісії є засідання, які проводяться за необхідності. Засідання комісії є правоможним, якщо на ньому присутні не менше ніж дві третини її складу. Пунктом 12 Положення визначено, що до повноважень комісії належать: 1) ознайомлення та аналіз документів, що надійшли від учасників конкурсу на посади тренерів; 2) внесення відповідних пропозицій Міністру молоді та спорту України. Відповідно до пункту 1 наказу Мінмолодьспорту від 30.06.2017 № 2777 затверджено розподіл обов`язків та повноважень між першим заступником Міністра, заступниками Міністра та заступником Міністра з питань європейської інтеграції. Згідно з пунктом 17, 18 зазначеного розподілу перший заступник Міністра організовує роботу щодо призначення та звільнення спортсменів, тренерів та інших фахівців штатних збірних команд з олімпійських видів спорту. Укладає з ними трудові договори (контракти) в порядку, встановленому законодавством. Забезпечує здійснення заходів з формування на конкурсній основі тренерських кадрів та утримання в установленому порядку штатних команд національних збірних команд України з олімпійських видів спорту. За встановлених обставин, вбачається наявність повноважень у Першого заступника Міністра молоді та спорту України на підписання вищевказаного контракту, та, як наслідок, наказ являється правомірним. Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 21 КЗпП трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Підписавши контракт позивач погодився з усіма його умовами, у тому числі із умовами оплати праці, підставами його розірвання, і в тому числі у зв`язку з закінченням строку дії Контракту. Відповідно до статті 23 Кодексу законів про працю України трудовий договір може бути укладений на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. Між позивачем та відповідачем 1 укладено Контракт від 01.03.2018, в якому визначено строк його дії. Згідно даного контракту термін його дії з 04.03.2018 по 31.12.2018. Згідно з пунктом 6.2.1 Контракту, цей контракт припиняється після закінчення строку дії Контракту. Відповідно до статті 36 Кодексу законів про працю України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Разом з тим, під час судового розгляду встановлено, що Міністерством молоді та спорту України вирішено не укладати контракт з позивачем, про що було повідомлено листом від 11.12.2018 № 9728/4, що являється правом Міністерства, а відтак вимога щодо зобов`язання його укласти відповідний контракт являється незаконною та необґрунтованою, та такою, що порушує права третьої особи, з якою Міністерство вирішило укласти відповідний контракт. Окрім вказаного, суд звертає увагу, що вимога щодо спонукання укласти договір, виходячи з правової природи самого договору та волевиявлення сторін, не може бути способом захисту прав позивача та такий спосіб не передбачений чинним законодавством. Законом не передбачено імперативне застереження про укладання даного договору (Контракту) з позивачем. Відсутність такого застереження зумовлює відмову в задоволенні позовних вимог про зобов`язання укласти договір з огляду на порушення ст. 19 Конституції, згідно з якою ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законом. Важливо, що така обумовленість у законі має бути виписна в імперативній формі з прямою вказівкою на обов`язок відповідної сторони укласти договір. Слід зазначити, що як уже встановлено вище Міністерством молоді та спорту України вирішено не укладати контракт з позивачем, про що було повідомлено листом від 11.12.2018 № 9728/4, разом з тим, позивач стверджує, що дізнався про вказане рішення із листа Мінмолодьспорту на адвокатський запит від 23.01.2019 № 23/19-01, а саме 06.02.2019. Під час судового розгляду відповідачі заявили про застосування строків позовної давності, з огляду на те, що позивача повідомлено про те, що Міністерством вирішено не укладати контракт з ним листом від 11.12.2018, а відтак посилання на лист від 06.02.2019 являється безпідставним. Проте на думку суду вказане твердження не може вважатися в повній мірі обґрунтованим, враховуючи, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження про отримання позивачем листа від 11.12.2018, а відтак це не може бути безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. З приводу вимоги позивача стягнути з Державної установи «Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів «УКРСПОРТЗАБЕЗПЕЧЕННЯ» (ЄДРПОУ 03767831) на користь [PERSON] середню заробітну плату за період вимушеного прогулу з 01.01.2019 року по 29.03.2019 року в розмірі 206605,52 гривень, такі вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Трудові відносини з позивачем виникли з моменту підписання ним та відповідачем 1 контракту від 01.03.2018 та тривали до закінчення дії контракту, тобто до 31.12.2018 (відповідно до п. 6.2.1 та 7.1. даного Контракту) і жодних порушень прав позивача в межах даного Контракту з Позивачем не було. Тому заявлена вимога не може стосуватися відносин з позивачем щодо поновлення на роботі за Контрактом дія якого закінчилася. Порядок прийняття рішення про укладання трудового договору (контракту) з Третьою особо 1 та укладання такого контракту, жодним чином не порушують права Позивача, оскільки до своїх обов`язків Третя сторона 1 приступила з 01.01.2019. Враховуючи, що стороною позивача не доведено правомірності своїх вимог щодо визнання противними наказу Міністерства молоді та спорту України та відповідного контракту, тому вимоги про стягнення з Державної установи "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "УКРСПОРТЗАБЕЗПЕЧЕННЯ" (ЄДРПОУ 03767831) на користь [PERSON] середньої заробітної плати за період вимушеного прогулу з 01.01.2019 року по 29.03.2019 року в розмірі 206605,52 гривень теж не підлягають задоволенню. Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності. У відповідності до частини першої ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частина друга вказаної статті Кодексу). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про безпідставність заявлених вимог, а відтак у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed