Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 14.05.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем було укладено кредитний договір №HEXRRX06030065, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 1188,00 грн. зі сплатою відсотків за кредитом у розмірі 12,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", про що зазначено у п. 1.1. Статуту ПАТ КБ "Приват Банк". Внаслідок невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків станом на 15.08.2014 року виникла заборгованість в сумі 5819,62 грн., яка складається із: заборгованості по процентам за кредитом в розмірі - 1381,72 грн.; заборгованості по комісії за кредитом в розмірі 58,22 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 3626,36 грн. штрафу (фіксована частина) в розмірі - 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) в розмірі - 253,32 грн., яку позивач просить стягнути на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" та понесені судові витрати на суму 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач позов не визнав та пояснив, що за укладеним кредитним договором суму кредиту сплатив повністю в річний термін як передбачено договором, картку повернув банку, повторної кредитної картки не отримував та договір не продовжував. Крім цього посилається на пропущення позивачем строку позовної давності. Просить в задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтями 625, 629 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно кредитного договору №HEXRRX06030065 від 14.05.2007 року, у формі Заяви позичальника, [PERSON] надано кредит в сумі 1188,00 грн., з умовами сплати 12,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк дії договору до 14.05.2008 року. Щомісячна винагорода банку за надання фінансового інструменту в сумі 29,11 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту в сумі 198,00 грн. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця з 14 по 21 число в сумі 134,76 грн. Згідно п.4.2 Умов, при порушенні зобов'язань позичальник сплачує відсотки в розмірі 15,17% в місяць. Відсоткова ставка може бути змінена в залежності від зміни облікової ставки НБУ відповідно до п. 3.3 Умов. (а.с. 6 зворотній бік) Позивач зазначив, що станом на 15.08.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 5819,62 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №HEXRRX06030065 від 14.05.2007 року з яких: заборгованість по процентам за кредитом в розмірі - 1381,72 грн.; заборгованість по комісії за кредитом в розмірі 58,22 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 3626,36 грн. штраф (фіксована частина) в розмірі - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) в розмірі - 253,32 грн. та понесені судові витрати. Відповідно до п.3.2.3. Позичальник зобов'язується Сплатити відсотки за користування Кредитом відповідно до Заяви та п.п. 4.1., 4.2. даних Умов та Тарифів. Повну сплату відсотків за користування Кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення Кредиту. Згідно п. 3.2.4. Сплатити Банку винагороду у строки та розмірі Тарифів, Заяви та даних Умов. Пунктом 3.2.7. передбачено, що Позичальник зобов'язується погасити заборгованість по Кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування Кредитом відсотки, винагороду й неустойку (штраф, пеню), не пізніше дати зазначеної в повідомленні Банку, передбаченого п.п. 3.3.1., 3.3.2., 3.3.3. даних Умов. Відповідно до п. 3.2.8. Позичальник зобов'язується надати Банку кошти для погашення заборгованості за даними Умовами, включаючи кредит, винагороду й відсотки за користування кредитом, які передбачені Заявою. Пункт 4.2. передбачає, що згідно ст. 212 ЦК України, при порушенні Позичальником зобов'язань по погашенню Кредиту, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2., 3.3.3. даних Умов, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом у подвійному розмірі від розміру зазначеному у Тарифах та Заяві. Розраховані відповідно до цього пункту Умов відсотки сплачуються Позичальником окремо понад зазначену в Заяві суми щомісячного платежу по Кредиту, разом з несплаченим залишком попереднього щомісячного платежу. Згідно п. 4.6. Позичальник сплачує Банку винагороду в розмірі й у строки, зазначені у Заяві та даних Умовах. Пункт 5.1. передбачає що, при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2., 3.2.3. даних Умов, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відповідно до п. 5.3. при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Враховуючи, що відповідач не надав судові доказів повного погашення боргу за кредитом, суд дійшов висновку про необґрунтованість його доводів, але звертає увагу на наступне. Перебіг позовної давності починається коли особа довідалась чи могла довідатися про порушення свого права (ч.1 ст. 261 ЦК України), початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня коли відбулось це порушення. Позовна давність в такому випадку обчислюється по кожному простроченому платежу. Враховуючи, що позивач не зазначає дні порушень щодо окремих платежів, суд вважає за можливим вважати початком строку перебігу позовної давності наступний день після закінчення строку дії договору, а саме з 15.05.2008 року, отже доказів його пролонгації судові не надано. Позивач доказів отримання відповідачем другої кредитної картки не надав. Таким чином, враховуючи, п. 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам копія яких надано суду, строк позовної давності встановлений 05 років, отже він сплинув 15.05.2013 року, тоді як до суду позивач звернувся 22.09.2014 року. При цьому суд вважає таким, що не впливає на перебіг строку позовної давності п. 5.3 Умов згідно якого, нарахування неустойки передбаченої п. 5.1, 5.2, 5.3 здійснюється протягом 03 років з дня коли позичальник мав виконати відповідне зобов'язання, отже право вимоги у позивача за основним зобов'язанням виникло 15.05.2008 року так як включення до розрахунку неустойки прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтуються на вимогах закону. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові згідно ч. 4 ст. 267 ЦК.

Outcome: dismissed