Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін: акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії акціонерного товариства "Укрексімбанк" в м. Івано-Франківську звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованість по договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії №8042971609ГМ/2014-08 від 15.08.2014 в розмірі 15387,78 гривень та покласти судові витрати на відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що згідно з договором про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії №8042971609ГМ/2014-08 від 15.08.2014 акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" відкрив [PERSON] кредитну лінію, у межах якої банк надає клієнту кредит для проведення операцій з використанням карток з лімітом не більше 4000,00 гривень на строк 36 місяці - 28.07.2017. За користування кредитом клієнт зобов`язаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за фіксованою ставкою у розмірі 40% річних. Щоразу у день припинення дії кредитної лінії погашати банку всю існуючу на цей день заборгованість за кредитом та процентами за користування кредитом. Відповідач у встановлений строк не виконав своїх зобов`язань та не повернув кредит і нараховані проценти, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість по договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії №8042971609ГМ/2014-08 від 15.08.2014, яка станом на 21.10.2019 становить 15387,78 грн, в тому числі: по кредиту - 3924,33 грн, по відсотках - 7738,15 грн, пені - 3725,30 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в поданій письмовій заяві просить судовий розгляд проводити без його участі, вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення на офіційному сайті Судової влади України, розміщене 07 лютого 2020 року. Відзив на позов не подавав. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 10.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Ухвалою суду від 07.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 24 лютого 2020 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Паскал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Буряк проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Враховуючи, що відповідач, хоча і належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзив на позов не подав, позивач через свого представника не заперечив проти заочного розгляду справи, а тому ухвалою суду від 24.02.2020 постановлено провести заочний розгляд даної справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 15 серпня 2014 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (перейменований в акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» згідно з постановою КМУ від 05.06.2019 №567 «Питання акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (а.с.23)) та [PERSON] було укладено Договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 8042971609 ГМ/2014-08 (а.с.4-6). Відповідно до п.2.4 та п.2.6 вказаного Договору, позивач відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом в сумі не більше 4000,00 грн строком на 36 місяців до 28.07.2017 для проведення операцій із застосуванням картки. Згідно з п.2.7 вказаного Договору, за користування кредитом відповідач зобов`язаний щомісячно сплачувати позивачу проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 40% річних. Правила користування платіжною картою та тарифи обслуговування карткового рахунку в рамках зарплатних проектів викладені відповідно у додатку 2 та додатку 3 до Договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії №8042971609ГМ/2014-08 від 15.08.2014 (а.с.7, 8-9). Відповідно до п.6.2 та п.6.3 Договору, нарахування процентів за користування клієнтом кредитом та/або овердрафтом за поточний місяць здійснюється банком щомісячно в останній робочий день місяця виходячи з розміру процентних ставок згідно з умовами цього договору, та в дату припинення кредитної лінії починаючи з дня наступного за днем видачі кредиту по останній робочий день місяця(включно), а у місяці, в якому настане дата припинення дії кредитної лінії по відповідну дату (включно). Проценти за залишками на картковому рахунку та за користування кредитом і овердрафтом нараховуються у валюті карткового рахунку виходячи із суми фактичних залишків на картковому рахунку (для нарахування процентів за залишками карткового рахунку), а також виходячи із фактичної суми заборгованості за кредитом і овердрафтом (для нарахування процентів за користування кредитом і овердрафтом) за кожний календарний день (включаючи день погашення заборгованості) та фактичної кількості календарних днів у поточному році. Підпунктом 4.2.14 пункту 4.2. Договору, клієнт зобов`язується сплачувати банку проценти, нараховані за користування кредитом, щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, за який вони були нараховані. Як визначено в п.п.4.2.16 п.4.2. Договору, клієнт зобов`язується щоразу у день припинення дії кредитної лінії погашати банку усю існуючу на цей день заборгованість за кредитом та процентами за користування кредитом. Згідно з п.п.8.1.1. п.8.1 Договору, у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом/овердрафтом та/або процентами за кредитом/овердрафтом, клієнт (відповідач) сплачує банку за кожен день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виконання простроченої заборгованості до дати погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня. У разі несвоєчасної оплати клієнтом (відповідачем) наданих йому банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки банку України, що діятиме у період, за який нараховується пеня (п.п.8.1.2. п.8.1 Договору). Відповідач користувався кредитними коштами, однак своєчасно не погасив заборгованість за кредитом, що підтверджується випискою за контрактом (а.с.10-17). Відповідно до розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] по кредитному договору №8042971609ГМ/2014-08 від 15.08.2014, позичальнику надано кредит у сумі 4000,00грн, прострочена заборгованість за кредитною лінією (основним боргом): 3924,33 грн. Станом на 21.10.2019 загальна сума заборгованості [PERSON] складає 15384,11 грн, яка складається з: - простроченої заборгованості за кредитною лінією (основним боргом) - 3924,33 гривень, - простроченої заборгованості по нарахованих та несплачених процентах - 7738,15 гривень, - пені за період з 01.11.2018 по 21.10.2019 - 3721,63 гривень, яка, в свою чергу, включає в себе пеню за прострочений основний борг в сумі 1326,32 гривень та пеню за прострочені проценти в сумі 2395,31 гривень (а.с.18-19). Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов укладеного договору, непогашення відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: дослідивши та оцінивши надані всі докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з такого. Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд відповідно до частини 2 вказаної статті може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Отже, між сторонами укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії №8042971609ГМ/2014-08 від 15.08.2014 у письмовій формі, в якому досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, про що свідчать підписи сторін на ньому. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як визначено в ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як визначено в ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем надано достатньо доказів укладення між сторонами договору, наявності заборгованості по ньому, і з урахуванням того, що відповідачем заборгованість за договором у добровільному порядку не сплачена, будь-яких доказів виконання останнім своїх зобов`язань за договором не надано, то вона підлягає стягненню у судовому порядку, а, отже, позов є обґрунтованими та такими, що підлягає до задоволення, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України. Однак, позивач просить стягнути за вказаним договором 15387,78 гривень заборгованості, яка включає в себе заборгованість: по кредиту - 3924,33 гривень, по відсотках -7738,15 гривень та по пені - 3725,30 гривень. Проте у наданому позивачем суду розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] по даному договору, відповідач має заборгованість у розмірі 15384,11 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за кредитною лінією (основним боргом) - 3924,33 гривень, простроченої заборгованості по нарахованих та несплачених процентах - 7738,15 гривень та пені за період з 01.11.2018 по 21.10.2019 - 3721,63 гривень, яка, в свою чергу, включає в себе пеню за прострочений основний борг в сумі 1326,32 гривень та пеню за прострочені проценти в сумі 2395,31 гривень. Тобто, якщо вказані у позові та в розрахунку розміри заборгованості по кредиту та процентах збігаються, то розмір пені в розрахунку інший, ніж той який просить стягнути позивач, відповідно і загальний розмір заборгованості не співпадає, а тому, беручи до уваги докази, які долучені на обгрунтування позовних вимог, розрахунок заборгованості відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і з [PERSON] на користь позивача слід стягнути 15384,11 грн заборгованості за кредитним договором. Крім того, із платіжного доручення № 910119 від 29.10.2019 (а.с.1) вбачається, що позивачем за подання позову до [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 гривень, який згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 16, 525, 526, 527, 530, 536, 549, 551, 598, 599, 610, 612, 615, 625, 626, 628, 629, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України та

Outcome: partial