Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 07.11.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сімпл Мані" та відповідачем було укладено кредитний договір № SM-00007957. 23.10.2018 року між ТОВ "Сімпл Мані" та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №20181023, у відповідності до умов якого, ТОВ "Сімпл Мані" відступає ТОВ "ФК "ЄАПБ"" право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (загальна сума кредиту), плату за кредитом (щомісячні та річні проценти), неустойки у вигляді штрафу за порушення клієнтом строку погашення (повернення) кредиту, річних та щомічяних процентів, повного або часткового прострочення чергового платежу передбачених кредитним договором, та інші платежі, право на одержання яких належить "ТОВ "Сімпл Мані". Відповідач своїх обов`язків не виконує, має заборгованість в сумі 38 643,71 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в сумі 22 348,34 грн., заборгованості за комісіями (щомісячний процент) в сумі 9 716,23 грн., заборгованості за процентами в сумі 0,14 грн., заборгованості за пенею в сумі 6 579,00 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість, а також понесені судові витрати. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно положень ч.1 ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено, ТОВ "Сімпл Мані" свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином. Однак, після отримання кредитних коштів [PERSON] не виконала зобов`язань, визначених кредитних договором, порушила умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. При цьому, у зв`язку з порушенням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором становить 38 643грн. 71коп.. (а.с.15-16). Вимогами ч.2 ст.516 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про зміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У відповідності до ч.2 ст.517 Цивільного кодексу України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Тобто, як вбачається з вищенаведеного боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15. З матеріалів справи вбачається, що на адресу відповідача направлялось повідомлення про відступлення права вимоги по кредитному договору № SM-00007957 товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" та про необхідність сплати заборгованості у розмірі 32 064, грн. 71 коп. новому кредитору (а.с.17). В свою чергу, відповідно до вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, згідно ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з частиною 2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положення ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України. В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачем умов кредитного договору, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, відповідач в свою чергу не спростував доводи позивача викладені в позовній заяві. Тому суд, дотримуючись норм закону та всебічного і повного дослідження матеріалів справи та враховуючи, що на час розгляду справи в суді сторонами договір № SM-00007957 від 07 листопада 2017 року не був припинений, відповідач в добровільному порядку не виконала свої зобов`язання, що є істотним порушенням договору внаслідок якого позивач позбавлений можливості отримати відсотки за користування кредитними коштами, на що розраховував при укладенні договору, вважає, що позов є обґрунтований та доведений належними доказами, тому підлягає задоволеною та стягненню з відповідача документально підтвердженої заборгованості в сумі 38 643,71 грн. Відповідно до ст. 264 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із ухваленням суду рішення про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені ним і документально підтверджені в розмірі 1921,00 грн

Outcome: approved