Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

11.01.2021 [PERSON] звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева", треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна з наступними вимогами: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, вчинений 03 листопада 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 92133, про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінгансова компанія "Женева" заборгованості за кредитним договором № 01451/04337LCCA від 22.08.2013 про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту, укладеним між [PERSON] та ПАТ "Платинум Банк", правонгаступником якого є ТОВ "Фінансова компанія "Женева", у загальному розмірі 16566,45 грн. В обгрунтувння позовних вимог позивач зазначила, що 25 листопада 2020 року отримала постанову від 18.11.2020 про відкриття виконавчого провадження № 63656084, що винесена приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В., з якої вбачається, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 03.11.2020 видано виконавчий напис №92133 про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Женева» заборгованості у розмірі 16566,45 гривень. 29 грудня 2020 року вона отримала відповідь від приватного виконавця Малкової М.В., в якій повідомлено, що виконавче провадження № 63656084 відкрито на підставі заяви стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Женева» про примусове виконання рішення за місцем проживання боржника, вказаному у виконавчому написі. Крім того, приватним виконавцем на її адресу було надіслано копію виконавчого напису від 03.11.2020 зі змісту якого вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Женева» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 147 від 22.03.2018 є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк». При цьому, у виконавчому написі зазначено, що вказана заборгованість виникла нібито внаслідок неналежного виконання умов договору №01451/04337LCCA, укладеного 22.08.2013 між нею та ПАТ «Платинум, Банк», строк платежу за яким настав. Так, дійсно, 22.08.2013 між нею та ПАТ «Платинум Банк» було укладено Договір № 01451/04337LCCA про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту. За вказаним договором банк надає у користування спеціальний платіжний засіб - міжнародну платіжну картку Visa Electron з метою проведення операцій, що передбачені Правилами користування банківською платіжною карткою, умовами кредитування та обслуговування поточного рахунку, які є невід`ємною частиною договору, за поточним рахунком № [NUMBER] у гривнях та здійснює його розрахунко-касове обслуговування. Також, умовами договору передбачено, що розмір кредитного ліміту становить 2000,00 грн, комісія за кредитне обслуговування рахунку становить 44,00 грн, а розмір щомісячного платежу - 119,00 грн. При цьому, у договорі передбачено строк дії кредитного ліміту, а саме: 36 місяців від дати укладання договору. Таким чином, з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Крім того, вказує про те, що в оскаржуваному виконавчому написі нотаріусом невірно зазначено адресу позивачки. На її адресу не було направлено повідомлення про усунення порушень. У виписці по особовому рахунку № [NUMBER] та виконавчому написі вказно різний розмір заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 14.01.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22.03.2021 залучено до участі в справі у якості співвідповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал". Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у заяві від 23.04.2021 представник позивача [PERSON] просила розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності позивачки. Надала заяву про долучення до матеріалів справи копії ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.04.2021 (а.с. 162-166) Інші учасники справи про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов наступного висновку. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18), від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». 18.11.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В., на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 03.11.2020, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63656084 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Женева" заборгованості у розмірі 16566,45 грн, у тому числі, прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4292,79 грн., прострочена заборгованість за комісією - 22,10 грн., прострочена заборгованість понесплаченим відсоткам за користування кредитом - 565,19 грн. строкова заборгованість за комісією - 74,27 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 10962,10 грн(а.с. 14, 15) Разом з цим, з виписки з особового рахунку № [NUMBER] вбачається, що розмір заборгованості за період з 22.03.2018 по 11.03.2020 становить 15916,45 грн (а.с. 20) В матеріалах справи відсутня вимога про усунення порушень, направлена на адресу [PERSON] . Крім того, зі змісту виконавчого напису вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Женева» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 147 від 22.03.2018 є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк». При цьому у виконавчому написі зазначено, що вказана заборгованість виникла внаслідок неналежного виконання умов договору №01451/04337LCCA, укладеного 22.08.2013 між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк», строк платежу за яким настав. Проте, в оскаржуваному виконавчому написі нотаріусом не зазначено коли саме настав строк платежу, тобто виникло право вимоги. Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права від однієї особи до іншої (правонаступника). 22.08.2013 між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» було укладено Договір № 01451/04337LCCA про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту, за умовами якого банк надає у користування спеціальний платіжний засіб - міжнародну платіжну картку Visa Electron з метою проведення операцій, що передбачені Правилами користування банківською платіжною карткою, умовами кредитування та обслуговування поточного рахунку, які є невід`ємною частиною договору, за поточним рахунком№ [NUMBER] у гривнях та здійснює його розрахунково-касове обслуговування. Також умовами договору передбачено, що розмір кредитного ліміту становить 2000,00 грн., комісія за кредитне обслуговування рахунку становить 44,00 грн, розмір щомісячного платежу - 119,00 грн. При цьому, у договорі передбачено строк дії кредитного ліміту, а саме: 36 місяців від дати укладання договору. Отже, у випадку неналежного виконання мною умов договору, право вимоги виникало у ПАТ «Платинум Банк» з 23.08.2016, а це означає, що банк (первісний кредитор) мав би право звернутися до [PERSON] з вимогою про погашення заборгованості у строк до 23.08.2019, тобто в межах строку позовної давності. Або таке право мав би правонаступник ПАТ «Платинум Банк - ТОВ «ФК «Женева» на підставі договору відступлення прав вимоги закредитними договорами № 147 від 22.03.2018. Таким чином, оскільки на момент звернення відповідача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису на договорі право вимоги первісного кредитора ПАТ «Платинум Банк» щодо стягнення заборгованості за договором, вже не існувало черед сплив строків позовної давності, а тому не існувало таке право і для ТОВ «ФК «Женева». Отже, оскаржуваний виконавчий напис вчинено поза межами встановленого законом трьох річного строку позовної давності. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, позивачем доведено, що сума, на яку вчинено виконавчий напис не є безспірною, письмова вимога про усунення порушень на адресу боржника не направлялася, пропущений строк вчинення виконавчого напису, що дає підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За наведеного, позовна заява підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved