Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Представник АТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судове засідання представник АТ КБ «Приват Банк» не з`явився, однак, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. У позовній заяві свої вимоги АТ КБ «Приват Банк» мотивує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг. У зв?язку із цим підписав заяву №б/н від 01.03.2008 року, згідно якої підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам?яткою клієнта, "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Банком, на підставі Договору надання банківських послуг, йому було відкрито картковий рахунок із встановленням кредитного ліміту, який в подальшому збільшився до 38 000 грн. Відповідач зобов?язався повернути витрачену частину кредитного ліміту щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, встановленого Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, тобто взяті на себе зобов"язання належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом в розмірі 40151,94 грн. Відповідач [PERSON] , який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів,що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно анкети-заяви б/н від 13.05.2008 року (а.с.46), позивач оформив на ім`я відповідача кредитну картку (дата відкриття рахунку 01.03.2008 року), на якій було встановлено кредитний ліміт у сумі 800 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач ознайомився і погодився з тим, що дана заява разом з Пам?яткою клієнта, із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, складають між ним і банком Договір про надання банківських послуг. Як видно із довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , картковий рахунок відповідачу було відкрито 01.03.2008 року, кредитний ліміт 13.05.2008 року було встановлено в розмірі 800 грн., який банком періодично змінювався в сторону збільшення, і 24.01.2020 року був встановлений в розмірі 38 000 грн. (а.с.44). У відповідності до положень ч.2 ст.1054 ЦК України та згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як видно з розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 01.03.2008 року (а.с.42-43), виданої АТ КБ «Приват Банк» у вигляді таблиці, загальна сума заборгованості станом на 16.07.2020 року становить 40151,94 грн., зокрема: заборгованість за тілом кредиту складає - 33409,83 грн.; заборгованість за простроченими відсотками - 6742,11 грн. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідачкою умови кредитного договору належно не виконувалися, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту, що дає суду підстави для задоволення позову в повному об"ємі, а також стягнення судових витрат, понесених позивачем. Зокрема, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути оплачений позивачем судовий збір у розмірі 2102 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 625, 1046-1054 ЦК України та

Outcome: approved