Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ТОВ "Фінансова Компанія Управління Активами", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Новоодеський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування позову зазначено, що 26.11.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис №12605 про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача ТОВ "Фінансова Компанія Управління Активами" заборгованості у розмірі 5705,42 грн., на підставі якого 24.05.2021 року Новоодеським районним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 65390567. Посилаючись на те, що виконавчий напис № 12605 від 26.11.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова Компанія Управління Активами" заборгованості у розмірі 5705,42 грн., вчинений приватним нотаріусом, є незаконним, оскільки вчинений з порушенням вимог законодавства, позивач просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача та треті особи у підготовче засідання не з`явилися. Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову та про задоволення позовних вимог. Від третьої особи - Новоодеського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду надійшли копії виконавчого напису нотаріуса та документів, на підставі яких приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис №12605 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова Компанія Управління Активами" заборгованості в розмірі 5705,42 грн., які на вимогу суду (ухвали суду від 10.06.2021 року та 17.08.2021 року) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. та ТОВ "Фінансова Компанія Управління Активами" надані не були. Вивчивши доводи позову, заяви відповідача про визнання позову та матеріали справи, відповідно до вимог ст.ст. 82, 200, 206 ЦПК України, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем, його представником, позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, підстави для визнання позову наявні, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, судом встановлено наступне. 20.12.2012 року між ПАТ "Платинум Банк", ПрАТ "Ренесанс Життя" та [PERSON] було укладено кредитний договір зі страхуванням життя позичальника № 4081/409CLBPS на суму 5168,40 грн., строком кредитування на 36 платіжних місяців, з датою повернення 01.01.2016 року. Розмір процентної ставки згідно до вказаного кредитного договору становить 12 % річних. За даними виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу області Гуревічовим О.М. 26.11.2019 року, пропонується стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова Компанія Управління Активами", якому ТОВ "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20180724-1/2 від 24.07.2018 року, якому в свою чергу ПАТ "Платинум Банк", на підставі договору факторингу № 20160524-Г від 24.05.2016 року відступлено право вимоги за Кредитним договором зі страхуванням життя позичальника № 4081/409CLBPS від 20.12.2012 року, заборгованість в сумі 5705,42 грн. Сума заборгованості за період з 23.05.2016 р. по 21.10.2019 р., як вказано у виконавчому написі нотаріуса, складається з суми заборгованості за тілом кредиту - 1898,20 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами - 123,35 грн., заборгованості за нарахованою та несплаченою комісією - 620,00 грн., заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею - 2913,87 грн. та плати за вчинення виконавчого напису - 150,00 грн. 13.05.2021 року головним державним виконавцем Новоодеського районного відділу державної виконавчої служби південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження ВП № 65390567 з виконання виконавчого документа - виконавчого напису № 12605, виданого 26.11.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Гуревічовим О.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова Компанія Управління Активами" заборгованості в сумі 5705,42 грн. Відомості про повідомлення [PERSON] про існування заборгованості за наведеним кредитним договором до суду у матеріалах, на підставі яких вчинено виконавчий напис нотаріуса, відсутні. Також відсутні і докази її сповіщення про існування Договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором, заміну кредитора у зобов`язанні. Будь-які докази існування заборгованості [PERSON] , в тому числі розрахунку такої заборгованості до суду не надано, як відсутні вони і у матеріалах, на підставі яких вчинено виконавчий напис нотаріуса. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не переконався у безспірності розміру заборгованості та безспірності характеру правовідносин між ТОВ "Фінансова Компанія Управління Активами" та [PERSON] , не врахував, що на момент вчинення виконавчого напису з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, оскільки згідно з кредитним договором дата повернення кредиту - 01.01.2016 р., коли і мав би бути вчинено останній платіж. Відповідачем заявлені позовні вимоги визнано, про що надано заяву до суду. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріус при цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про виконавче провадження", встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового його виконання. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами за правилами ч. 1 ст. 39 ЗУ "Про нотаріат" визначений цим законом та іншими актами законодавства України, в тому числі і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Відповідно до п. 19 ст. 34 ЗУ "Про нотаріат" вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Таким чином вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів визначено главою 14 ЗУ "Про нотаріат" та Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. За правилами ст. 87 ЗУ "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 ЗУ "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з пп. 1.1 п. 1 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пп. 1.2 п. 1 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 п. 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМУ від 29.06.1999 р. №1172, згідно з яким для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого п. 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (ст. 42 ЗУ "Про нотаріат"). Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст. 87,88 ЗУ "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк "Приватбанк" про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Тобто, на даний час діє редакція Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 Такий правовий висновок викладений у Постанові ВС від 12.03.2020 р. у справі № 757/24703/18-ц. Нотаріусом вимог вказаного Порядку не дотримано. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з вказаним Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Тому існують підстави для застосування частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» за аналогією закону, в тому числі й при вчиненні виконавчого напису за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Так, фактично процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Вказаних вимог приватним нотаріусом не дотримано. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не переконався у безспірності розміру заборгованості та безспірності характеру правовідносин між ТОВ "Фінансова Компанія Управління Активами" та [PERSON] . З урахуванням наведеного, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 1ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому, суд вважає за необхідне повернути позивачу 50% судового збору за подання позову в сумі 454,00 грн. та відповідно стягнути з відповідача на користь позивача 454,00 грн. судового збору за подання позову та 454,00 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову, що не є судовим збором, сплаченим при поданні позову, у зв`язку із чим підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Доказів існування витрат на правову допомогу позивача суду не надано.

Outcome: approved