Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

12.03.2015 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 01.01.2007 по 01.09.2013 роки ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачу, яка мешкає в квартирі [ADDRESS]. Відповідачка в порушення "Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідводів" не вносить плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.01.2007 року по 01.09.2013 року у неї утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 6551,23 грн. Крім того, відповідно договору про уступлення права вимоги № 06/06 від 22.12.2006 року та купівлі-продажу майнових прав № 08/06 від 22.12.2006 року, позивач, який є новим кредитором, прийняв від ТОВ «Енергохолдінг» - Первинного кредитора, право вимоги виконання грошових зобов'язань фізичних осіб - споживачів теплової енергії, в тому числі і відповідача. В період з 01.07.2003 року по 01.01.2007 року у відповідачки утворилася заборгованість в сумі 1421,40 грн. Таким чином борг за період з 01.07.2003 року по 01.09.2013 року складає в загальній сумі 7972,63 грн. Ухвалою Краматорського міського суду від 06.07.2015 року у якості співвідповідача у справі залучено [PERSON]. Відповідно до уточнених позовних вимог позивач просить суд стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за період з 01.08.2005 року по 01.09.2007 року у розмірі 1266,72 грн., з [PERSON] - за період часу з 01.09.2007 року по 01.09.2013 року у розмірі 5972,21 грн. Крім того просить стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в сумі 243грн.60коп. Заочним рішенням Краматорського міського суду від 18.08.2015 року позовні вимоги позивача були задоволені. Стягнуто на користь ТОВ "Краматорськтеплоенерго" з [PERSON] плату за опалення та підігрів води за період з 01.08.2005 року по 01.09.2007 року у розмірі 1266,72 грн., з [PERSON] - за період з 01.09.2007 року по 01.09.2013 року у розмірі 5972,21 грн., а також судові витрати в сумі 243грн. 60коп. Ухвалою Краматорського міського суду від 04.05.2016 року за заявою [PERSON] заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18.08.2015 року скасовано та призначено справу до розгляду у судовому засіданні. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилися, по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений, однак на адресу суду рекомендованим листом з описом надійшла заява [PERSON] про застосування строків позовної давності до вимог ТОВ «Краматорськтеплоенерго» щодо нього та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності у зв'язку з похилим віком та незадовільним станом здоров'я, а також просила застосувати трирічний строк позовної давності до вимог ТОВ «Краматорськтеплоенерго» щодо стягнення з неї боргу за опалення та підігрів води у період з 01.03.2003 року по 01.03.2012 року та відмовити у задоволені позовних вимог у даний період у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності у зв'язку з відрядженням, проти позовних вимог заперечував та просив застосувати трирічний строк позовної давності. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст.ст. 156, 162 Житлового кодексу України, власник зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Позивач - ТОВ «Краматорськтеплоенерго», обслуговує житловий фонд та здійснює поставку теплової енергії по затвердженим виконкомом Краматорської міської ради тарифам у квартиру [ADDRESS]. Згідно договору про уступлення права вимоги № 06/06 від 22.12.2006 року та купівлі-продажу майнових прав № 08/06 від 22.12.2006 року, позивачу від ЗАТ «Торговий дім «Мегаресурс» та ТОВ «Енергохолдінг» перейшло право вимоги виконання грошових зобов'язань фізичних осіб-споживачів теплової енергії, у тому числі і відповідачам за надані послуги теплопостачання за період з 01.07.2003 року по 01.01.2007 року. Згідно п.18 Правил надання населенню послуг водотеплозабезпечення та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року за №1497, споживачі зобов'язані вчасно вносити плату за користування комунальними послугами по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктами 17 і 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України №630 від 21 липня 2005 року передбачено, що послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. З матеріалів справи встановлено, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між позивачем та відповідачами не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання відповідачі зобов'язані були вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Як вбачається з довідки по особовому рахунку, заборгованість за період з 01.07.2003 року по 01.09.2013 року перед ТОВ «Краматорськтеплоенерго» складає 7972 грн. 63 коп.(а.с.3-5) Доказів погашення зазначеної заборгованості відповідачами суду не надано. Відповідачі просять застосувати строк позовної давності (а.с.90,93,98,99). Статтями 256, 257, 267 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч.2,3 ст.264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості за послуги з теплопостачання, за період з 01.07.2003р. по 01.01.2007р. відповідачам нарахована заборгованість у сумі 1421 грн. 40 коп. (а.с.5), а за період з 01.01.2007р. по 01.09.2013р. в сумі 6551 грн. 23 коп. (а.с.3-4) Також судом встановлено, що позивач 01.10.2013р. звертався до суду з заявою про видачу судового наказу з вимогою стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію та підігрів води за період з 01.07.2003р. по 01.10.2013р. 11.10.2013р. Краматорським міським судом Донецької області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Краматорськтеплоенерго" заборгованості за поставлену теплову енергію та гаряче водопостачання за період з липня 2003 року по жовтень 2013 року в сумі 7972,63 грн., судового збору в розмірі 121,80 грн. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 26.12.2014 року, судовий наказ №2н/234/3546/13 від 11.10.2013 року було скасовано. (а.с.6) Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14, ч.2 ст. 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Таким чином, вимога про стягнення заборгованості за період з 01.07.2003р. по 01.10.2010р. пред'явлена позивачем зі спливом строку позовної давності. Підстав для поновлення або продовження строку позовної давності в частині вказаних позовних вимог судом не встановлено, до того ж позивачем не надано відповідної заяви про поновлення пропущеного строку для звернення до суду і ним втрачено право на вчинення процесуальної дії, що є підставою для відмови у позові в цій частині і буде відповідати вимогам положень ч.3 ст.267 ЦК України, відповідно до яких позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, де сплив строк позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно довідки КП «БТІ» №517 від 02.07.2015р. квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 27.07.2005 року відділом по обліку та розподілу житлової площі виконкому Краматорської міської ради за розпорядженням №12864/1 від 27.07.2005 р. Станом на 31.12.2012 р. право власності на зазначену квартиру реєструється в КП «БТІ»(дата реєстрації 22.02.2008 р.) за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Соловйовою Є.А. (зареєстровано в реєстрі за №5886 від 18.09.2007р.) (а.с.40) Згідно інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] (зареєстровано в реєстрі за №5886 від 18.09.2007р.) (а.с.26-27). Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за опалення та підігрів води за період з 01.10.2010 року по 01.09.2013 року у розмірі 3294,75 грн. Відповідно до ст. 99 ч.2 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. У судовому засіданні встановлено, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" за подачу заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за поставлену теплову енергію та гаряче водопостачання за період з липня 2003 року по жовтень 2013 року в сумі 7972,63 грн. сплатило судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 26.12.2014 року, судовий наказ №2н/234/3546/13 від 11.10.2013 року було скасовано. (а.с.6) Тому при зверненні ТОВ "Краматорськтеплоенерго" до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за опалення та гаряче водопостачання, у відповідності до вимог ст. 99 ч.2 ЦПК України, було сплачено судовий збір в розмірі 121,80 грн., оскільки сума судового збору станом на день звернення до суду з даним позовом - 12.03.2015 року, становила 243,60 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 100 грн.67 коп.

Outcome: partial