Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із позовом до[PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 10.07.2012р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 11100.00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.1.1.3.2.3, 1.1.3.1.9 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 31.10.2019 року має заборгованість -430266,93 грн,, з яких: 11360,00 грн. - заборгованість за тілом кредита, 415406,93 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3500,00 грн - заборгованість за пенею Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 121791,95 грн., яка складається з наступного: 11360,00 грн. - заборгованість за кредитом; 110431,95 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 10.07.2012 року по 31.03.2018 року. В добровільному порядку відповідач не бажає погасити вказану суму заборгованості. А тому, просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором. Представник позивача подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 17.02.2020 року про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 вище вказаного кодексу визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання в строк встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що згідно укладеного договору №б/н від 10.07.2012р [PERSON] отримав кредит у розмірі 11100.00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідач порушив умови кредитного договору, а згідно ст.ст.1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Ст.1048 ЦК України стверджується, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до представленого розрахунку АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість відповідача станом на 31.10.2019 року становить - 430266,93 грн,, з яких: 11360,00 грн. - заборгованість за тілом кредита, 415406,93 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3500,00 грн - заборгованість за пенею Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 121791,95 грн., яка складається з наступного: 11360,00 грн. - заборгованість за кредитом; 110431,95 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 10.07.2012 року по 31.03.2018 року. Враховуючи вище наведене, з [PERSON] слід стягнути на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.07.2012 р. в сумі 121791,95 грн . Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивача з відповідача слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 1921,00грн. На підставі наведеного, ст.ст.526, 530, 612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved