Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач - ТОВ « Факторингова компанія « Вектор Плюс» звернувся до суду з вищезазначеним позовом ( а.с. 2-5). Свої вимоги позивач мотивував тим, що 06.08.2007 року між ПАТ « Сведбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 0703/0807/88-260. Згідно з умовами договору банк зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 42 000,0 USD, а позичальник зобов'язався в порядку та на умовах визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші, передбачені договором платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Банк свої зобов'язання виконав, відповідач по справі отримав кредит в розмірі 42 000,0 USD. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 0703/0807/88-260 від 06.08.2007 року між Банком та [PERSON] та [PERSON] укладено іпотечний договір № 0703/0807/88-260 - Z-1 від 06.08.2007 року. Відповідно до умов іпотечного договору в іпотеку було передано трикімнатну квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS]. Майно належить відповідачам підставі Свідоцтва про право власності на житло № 15793, яке видане Хортицькою райадміністрацією Запорізької міської ради від 20.09.2005 року ,що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 15422047 від 31.07.2007 року. 28.11.2012 року ПАТ « Сведбанк» відступив ТОВ « Факторингова компанія «Вектор Плюс» відповідно до договору факторингу № 15 та договору про відступлення права за іпотечними договорами свої права вимоги до відповідача за зобов'язання по кредитному договору № 0703/0807/88-260 від 06.08.2007 року та іпотечному договору № 0703/0807/88-260 - Z-1 від 06.08.2007 року. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язаннях в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 19.11.2013 року має заборгованість - 41487,30 USD, (що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 373095,40 грн., яка складається з наступного: - заборгованість по основній сумі кредиту складає 37533,60 USD, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 300 006,10 грн.; - заборгованість за процентами складає 3503,90 USD, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 28 006,70 грн.; - заборгованість за нарахованою комісією-0,0 грн. - заборгованість за нарахованою пенею складає 449,80 USD, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 3595,30 грн.; Просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0703/0807/88-260 від 06.08.2007 року року, яка складає 41 487,30 USD, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 373 095,4 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS], яка належить відповідачам підставі Свідоцтва про право власності на житло № 15793, яке видане Хортицькою райадміністрацією Запорізької міської ради від 20.09.2005 року, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 15422047 від 31.07.2007 року, шляхом прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. При вирішенні звернення стягнення на предмет іпотеки, прийняти рішення про виселення зі зняттям з реєстраційного обліку громадян, що проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS], яка належить відповідачам підставі Свідоцтва про право власності на житло № 15793, яке видане Хортицькою райадміністрацією Запорізької міської ради від 20.09.2005 року, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 15422047 від 31.07.2007 року. Стягнути з відповідачів судовий збір. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, при цьому пояснила, що відповідач дійсно отримав кредит за кредитним договором № 0703/0807/88-260 від 06.08.2007 року, але у зв'язку з економічною кризою вимушений був припинити його погашення. Вимоги позивача вважає безпідставними, оскільки, позивач не довів того, що до нього перешли права грошової вимоги за цим кредитним договором. Відповідач не отримував повідомлення про відступлення права вимоги, усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки за кре дитним договором, не знав про заміну кредитора, а тому не повинен виконувати зобов'язання. Крім того, представник відповідача просить застосувати строк позовної давності щодо нарахованої пені за кредитним договором, посилаючись на те, що заборгованість за нарахованою пенею складає 449,80 USD, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 3595,30 грн. була нарахована станом на 28.11.2012 р., проте з позовною заявою позивач звернувся до суду 03.12.2013 року. Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради в Хортицькому районні у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності,просив прийняти рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 06.08.2007 року між АКБ «ТАС-комерцбанк », правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 0703/0807/88-260, відповідно змінених умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 42000,00 доларів з кінцевим терміном повернення кредиту до 06.08.2032 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13, 86 % річних. /а.с. 7-21/. Факт отримання котів відповідачем в сумі 42000 доларів США підтверджується заявою на видачу готівки № 1 від 06.08.2007 року /т.1 а.с.22/ 06.08.2007 року між АКБ «ТАС-комерцбанк », правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та [PERSON] та [PERSON] укладено іпотечний договір № 0703/0807/88-260 - Z-1 від 06.08.2007 року., за яким останні у забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором № 0703/0807/88-260 від 06.08.2007 року передали у іпотеку банку трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Угода нотаріально посвідчена / а.с. 27,28/. За згодою сторін предмет іпотеки оцінюється в 341 958, 68 грн. (а.с. 10-11). 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу № 15, відповідно до умов якого, банк відступив фактору свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі Документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. / а.с. 29-32/. Відповідно до договору про передачу прав за іпотечним договором від 28.11.2012 року, укладеним між ПАТ «Сведбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», разом з відступленням прав вимоги заборгованостей за кредитними договорами від боржників, що здійснюється на підставі договору факторингу від 28.11.2012 року, укладеного між сторонами, одночасно передаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим договором. Іпотекодержатель передає новому іпотекодержателю права за іпотечними договорами, перелік яких наведено у додатку №1 до цього договору. Відповідно до ст. 1078 ЦК України Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. ст. 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно з ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за не можливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до п. 11 Іпотечного договору укладеного 06.08.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] та [PERSON], іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов'язання повністю або частково, у тому числі якщо іпотекодавець не поверне іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та/або випливають з основного зобов'язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов'язанням та цим договором, у тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов'язання (як основного боргу, так і процентів за ним). Відповідно до п. 42 Пленуму ВССУ N 5, від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. А за вимогами ч.6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» - ціна продажу встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Обов'язок по сплаті кредиту відповідач належним чином не виконував, в разі чого виникла заборгованість за кредитним договором № 0703/0807/88-260 від 06.08.2007 р., яка згідно наданого розрахунку, станом станом на 19.11.2013 року складає - 41487,30 USD, (що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 373095,40 грн., яка складається з наступного: заборгованість по основній сумі кредиту складає 37533,60 USD, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 300 006,10 грн.; заборгованість за процентами складає 3503,90 USD, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 28 006,70 грн.; заборгованість за нарахованою комісією-0,0 грн. заборгованість за нарахованою пенею складає 449,80 USD, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 3595,30 грн.; Факт порушення відповідачем внесення щомісячних платежів і наявність заборгованості за кредитом підтверджується також довідкою про грошові надходження за кредитним договором, розрахунком заборгованості / а.с.35/ Доводи представника відповідача про те, що відповідачу не направлялася письмова вимога щодо усунення порушень зобов'язання за зазначеним вище договором, а тому на предмет іпотеки не може бути звернено стягнення, суд вважає необгунтованими з огляду на наступне. Згідно із ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та(або) умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення ч. 1 ст. 35 указаного Закону не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду в установленому законом порядку. Між тим, з матеріалів справи вбачається, що 15.11.2013 року відповідачу направлялася вимога про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. /а.с.34/. Однак, до теперішнього часу заборгованість за договором не погашена. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені вимогами ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Як зазначало вище, сторони встановили як строк дії договору - до повного виконання сторонами зобов'язань так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких, у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 06 серпня 2032 року. Таким чином, умовами договору та розрахунком орієнтованої вартості кредиту, що є складовою частиною кредитного договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено щомісячно. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входить до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч.3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Як встановлено судом, відповідач перестав виконувати щомісячні зобов'язання, останній платіж за кредитним договором ним здійснено 15.11.2013 року у сумі 1000,00 гривень, у той час як з зазначеним позовом позивач звернувся 03.12.2013 року, включивши до вимог щодо заборгованості як всю заборговану суму, так і майбутні платежі. Оскільки, у судовому засіданні встановлено, що відповідач порушив зобов'язання за кредитом, не сплачував його суму, тому позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в частині визначення суми заборгованості підлягають задоволенню , а тому звернення стягнення на предмет іпотеки слід здійснити в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0703/0807/88-260 від 06.08.2007 року борг за яким складає 40 932,39 USD, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 327 172,60 грн. яка складається з наступного: заборгованість по основній сумі кредиту складає 37533,60 USD, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 300 006,10 грн.; заборгованість за процентами складає 3378,79 USD, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 27 006,67 грн. В частині позовних вимог щодо виселення відповідачів зі зняттям з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS] слід відмовити з наступних підстав. У ч.ч. 2 і 3 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" законодавець установлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. Вимога про добровільне звільнення житлового приміщення може бути направлена разом з вимогою, передбаченою ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Разом з тим, в конкретному випадку позивачем не зазначено хто підлягає виселенню, хто зареєстрований в даній квартирі. Доказів того, що відповідачі проживають в жилому приміщенні за адресою [ADDRESS], позивачем не надано. Виходячи з наведеного в цій частині позов задоволенню не підлягає. Крім того,не підлягають задоволенню відповідно до ст.258 ЦК України, позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів заборгованості за нарахованою пенею, яка складає 449,80 USD, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 3595,30 грн та нарахована станом на 28.11.2012 р. ,так як строк позовної давності сплинув 29.11.2013 року. З позовною заявою позивач звернувся до суду,відповідно до поштового штемпелю 03.12.2013 року. Інші вимоги позивача ґрунтуються на підставі кредитного договору, іпотечного договору та ґрунтуються на законних підставах. Також, підлягають частковому задоволенню позовні вимоги, щодо стягнення з відповідачів понесених судових витрат, а саме не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів судового збору у сумі 229,40 грн., так як суд відмовив у задоволені позовних вимог немайнового характеру. Підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача витрати на сплату судового збору відповідно до задоволених позовних вимог в сумі 3280,12 грн. При зверненні до суду позивачем сплаченіий судовий збір, суд розподіляє його відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial