Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право у користуванні житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку у зазначеній квартирі та виключення відомостей про нього із особового рахунку квартири; стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, які полягають зі сплати судового збору та оплати за юридичні послуги при зверненні до суду. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21 липня 1990 року. Від шлюбу вони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Їхня родина постійно проживала і всі члени сім'ї були зареєстровані у квартирі № 97 в будинку № 1 по б-ру Незалежності у м. Кам'янському (м. Дніпродзержинськ), яка була отримана її батьками на підставі ордеру № 20 від 20 січня 1992 року. На підставі рішення № 252 Дніпровського РВК від 11 вересня 1996 року відбулася зміна умов договору найму житлового приміщення і основним квартиронаймачем вищевказаної квартири стала вона. Складається квартира з двох ізольованих кімнат, житловою площею 30,7 кв.м, загальною площею 52,9 кв.м. У 2006 році відповідач знявся з реєстраційного обліку в квартирі та деякий час мешкав за межами України. 14 травня 2007 року на склад сім'ї з трьох осіб: її, дочки [PERSON] та сина [PERSON] квартира № 97 в будинку № 1 по б-ру Незалежності у м. Дніпродзержинську була приватизована. Право власності на їхні імена було зареєстроване у ОКП "Дніпродзержинське БТІ" 02 жовтня 2007 року у книзі 138 за реєстраційним номером 20484183. Після повернення відповідача до України у 2008 році, з її дозволу, він був зареєстрований у належній їй та дітям квартирі. З 2009 року сімейно-шлюбні відносисни між нею та відповідачем були припинені, а 07 грудня 2009 року між ними було розірвано шлюб. Після припинення між нею та відповідачем шлюбних відносин у 2009 році, останній виїхав з належної їй та дітям квартири до жінки, з якою фактично створив нову родину, і до теперішнього часу мешкає поверхом нижче за них за адресою: м. Кам'янське, б-р Незалежності, 1-91, при цьому він забрав всі свої особисті речі і документи і більше до належної їм квартири з ціллю проживання не повертався. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням знятися з реєстраційного обліку у спірній квартирі, адже він там не мешкає і не сплачує комунальні платежі, а їй одній важко сплачувати за непроживаючого в квартирі колишнього члена родини, але відповідач повідомив їй, що у нього немає ані часу, ані бажання займатися даним питанням. Вони ніколи не чинили відповідачу перешкод у проживанні та користуванні квартирою № 97 в будинку № 1 по б-ру Незалежності у м. Дніпродзержинську (нині м. Кам'янське). Залишення відповідачем квартири було добровільним. У зв'яку з реєстрацією відповідача у зазначеній квартирі, вона на теперішній час опинилась у складному матеріальному становищі, оскільки їй доводиться сплачувати щомісячні комунальні платежі за непроживаючу в квартирі особу, до того ж вона не має можливості оформити субсидію, бо у квартирі зареєстрована особа, про яку вона не може надати будь-яку інформацію. Позивача в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи Відділу реєстрації Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської рад ив судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечень проти позову не мають. Відповідач в судові засідання у справі повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ст. 74 ЦПК України та ч. 4 ст. 169 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення. З урахуванням викладеного суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2\~ст. 158, 169, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON], а також [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири загальною площею 52,9 кв.м, житловою 30,7 кв.м, за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам'янське, б-р Незалежності, 1-97, з рівними частками, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САВ № 560581 (а.с. 18), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16126879 від 02 жовтня 2007 року (а.с. 17), копією технічного паспорта (а.с. 22-23). У квартирі за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам'янське, б-р Незалежності, 1-97, зареєстровані позивач, відповідач, та діти позивача [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою ТОВ "Інфо-Ком" № 000980631 від 10 листопада 2016 року (а.с. 24). Відповідач є колишнім чоловіком позивача, що підтверджується випискою з рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 грудня 2009 року (а.с. 15), копією свідоцтва про розірвання шлюбу, актовий запис № 16 від 27 січня 2010 року (а.с. 16). З 2009 року відповідач за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам'янське, б-р Незалежності, 1-97, не проживає, за місцем реєстрації до житлово-експлуатаційної організації та ОВС з приводу вчинення йому перешкод у проживанні чи користуванні житловим приміщенням не звертався. Фактично відповідач більше року мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам'янське, б-р Незалежності, 1-91. Ці обставини підтверджуються актом про непроживання від 03 листопада 2016 року (а.с. 25), довідкою ТОВ "Абонент ХХІ" за вих. № 367 від 10 листопада 2016 року (а.с. 19), довідкою Дніпровського ВП Кам'янського відділу ГУНП МВС України в Дніпропетровській обл. за вих. № 38.2/15-12984 від 29 листопада 2016 року (а.с. 21) та актом про проживання від 03 листопада 2016 року (а.с. 26). З урахуванням викладеного суд вважає встановленим факт добровільного залишення відповідачем квартири позивача за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам'янське, б-р Незалежності, 1-97, за місцем його реєстрації, без будь-яких поважних причин, та за відсутності вчинення йому будь-яких перешкод у проживанні, вибувши на інше постійне місце проживання. Факт реєстрації відповідача у квартирі позивача порушує права та інтереси позивача, оскільки остання несе додаткові витрати по утриманню майна та не може вільно розпоряджатися своїм майном. На момент пред'явлення позову минуло більше 7 (семи) років, як відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації в квартирі позивача, тому відповідно до\~ст. 405 ЦК України, сплинув річний строк, за яким за відповідачем зберігається його право на користування квартирою позивача. Інших домовленостей між відповідачем і позивачем, як власником квартири, судом не встановлено. Відповідно до вимог\~ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", \~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Частиною 2\~ст. 405 ЦК України\~встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням встановлених судом обставин, позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право у користуванні житловим приміщенням позивача, суд визнає обґрунтованими, надані позивачем докази належними та допустимими, що є підставою для втрати відповідачем його права на проживання у квартирі позивача, тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що за подання позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн., а також 1000 грн. за надання юридичних послуг, які відповідно до ст. 88 ЦПК України повинні бути стягнуті з відповідача по справі на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved