Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

21 березня 2019 року до Харківського районного суду Харківської області подано позов [PERSON] до Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області, в якому позивач просить визнати за нею право власності на квартиру №1 , загальною площею 93,10 кв.м., житловою площею 55.60 кв.м. із закріпленими: сараєм, площею 8 кв.м., навісом пл. 14 кв.м., двома коморами площею 10 кв.м., вбиральнею 1,00 кв.м., що розташовані за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що на підставі договору купівлі - продажу квартири від 29.08. 2013 року, серія та номер 1576, що посвідчено приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О.В., вона є власником квартири [ADDRESS] . В 2017 році, після придбання квартири, з метою покращення житлово - побутових умов, вона здійснила переобладнання приміщення кухні "1-5" в житлову кімнату, внаслідок чого житлова площа збільшилась на 15.20 кв. м., та за рахунок знесення перегородки між приміщеннями "1-3" та "1-4", житлова площа збільшилася ще на 0.90 кв .м., а всього житлова площа по квартирі збільшилася на 16.10 кв. м. Крім того, нею були перебудовані дві веранди в прибудови літ. «А3-1» та літ. «А4-1», за рахунок чого загальна площа квартири збільшилася на 13.30 кв..м. На даний час вона має намір розпорядитися квартирою, але через наявність переобладнань, позбавлена такої можливості, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 березня 2019 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Позивач та її представник адвокат Міщенко Н.І., яка діє на підставі ордеру, у судове засідання не з`явилися, надали суду письмову заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримали і просили задовольнити. Представник відповідача Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява голови Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області В.Палагута про розгляд справи без участі представника Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області, з позовною заявою згодні. За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. 08 травня 2018 року на підставі ч. ч.1,4 ст. 268 ЦПК України вступна і резолютивна частини рішення підписані судом без його проголошення за неявкою усіх учасників справи. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтями 12,11,81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Згідно з частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК). Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29 серпня 2013 року, серія та номер 1576, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О.В., є власником квартири [ADDRESS] . Зазначене підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності. Як зазначила позивач, в 2017 році, після придбання квартири, з метою покращення житлово- побутових умов, вона здійснила переобладнання приміщення кухні "1-5" в житлову кімнату, внаслідок чого житлова площа збільшилась на 15.20 кв. м., та за рахунок знесення перегородки між приміщеннями "1-3" та "1-4", житлова площа збільшилася ще на 0.90 кв .м., а всього житлова площа по квартирі збільшилася на 16.10 кв. м. Крім того, нею були перебудовані дві веранди в прибудови літ. «А3-1» та літ. «А4-1», за рахунок чого загальна площа квартири збільшилася на 13.30 кв..м. Зазначене підтверджується довідкою КП «Люботинське бюро технічної інвентаризації» від 04.10.18 року за вих. №345. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року № 406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняття в експлуатацію»: роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежитлового будинку, будівлі, споруди приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На даний час вона має намір розпорядитися квартирою, але через наявність переобладнань, позбавлена такої можливості. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку є всі підстави для захисту майнових прав позивача [PERSON] , у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved