Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

звернувшись в суд із даним позовом, позивачка посилається на те, що в квітні 2021 року отримала постанову приватного виконавця Івано-Франківського виконавчого округу Ткачука про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27 березня 2021 року, видану в межах виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича № 25750 від 19 лютого 2021 року. Приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківського виконавчого округу Ткачук відкрив виконавче провадження № 64976480, на підставі вказаного виконавчого напису за заявою представника відповідача. Згідно оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Горай О.В. пропонує звернути стягнення з неї як боржника заборгованості за кредитним договором № 1939882 від 07 лютого 2020 року укладеного із ТОВ «Авентус України», правонаступником якого за договором відступлення права вимоги № ККАУ-30102020 від 30 жовтня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Кредит-Капітал». Сума заборгованості складає 17254 грн. з яких: заборгованість за сумою кредиту - 16324 грн.; за вчинення виконавчого напису - 930, 00 грн. Вказує, що не отримувала письмової вимоги (повідомлення) від Банку про сплату заборгованості, яку вона не визнає, оскільки була позбавлена будь-якої інформації зі сторони банку щодо кредитних зобов`язань, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Вказаний кредитний договір не був належним чином оформлений, не підписаний сторонами та не посвідчений нотаріально. Нотаріусом, не було перевірено надіслання такої вимоги, що унеможливило подання ним нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди, чи про пропущення банком строку позовної давності. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим не виконав норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п. 284 Інструкції та п.1 Переліку. Просить визнати таким що не підлягає виконанню оскаржуваний виконавчий напис, стягнути з відповідача понесені судові витрати та кошти стягнені із пенсії за постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. В судове засідання позивачка не з`явилася, її представник адвокат Гринів подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити в її та позивачки відсутності. Позов підтримують в повному обсязі, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. У відзиві на позовну заяву щодо позову заперечив, та зазначив, що між позивачкою та ТзОВ "Авентус Україна" 07 лютого 2020 року укладено кредитний договір № 1939882, товариство виконало всі взяті на себе зобов`язання, надавши позичальнику грошові кошти на умовах визначених договором. Іваничук в свою чергу свої зобов`язання не виконала належним чином та не повернула у визначені строки грошові кошти. ТзОВ "Фінансова компанія" "Кредит капітал" є правонаступником ТзОВ "Авентус Україна" відповідно до укладеного між ними договоіру відступлення прав вимоги № ККАУ - 30102020 від 30 жовтня 2020 року. Вказує, що визначена розрахунком заборгованості за кредитним договром передана відповідачу від первинного кредитора та після того жодні додаткові суми та стягнення не нараховувалися. Щодо посилань позивачки на неналежне укладення та підписання договору заперечив, та вказав, що сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору, він укладений у визначеній законом формі. Щодо заяви на видання оскаржуваного виконавчого напису, то відповідачем дотримано всіх вимог подання такої заяви. Не погодився представник відповідача із вказаним позивачкою обов`язком нотаріуса повідомляти про вчинення виконавчого напису чи здійснювати перевірку його безспірності, оскільки саме на момент звернення із заявою до нотаріуса про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед счтягувачем. Видача нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів. Тому в задвоволення позову просить відмовити. Також вказав, що визначена позивачем сума витрат на правову допомогу не є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, а тому в задоволенні вказаної вимоги також просить відмовити. Розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача. Треті особи в судове засідання також не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Судом встановлено, що 19 лютого 2021 року, приватним нотаріусом Горай О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 25750 про стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1939882 від 07 лютого 2020 року укладеним позивачкою та ТОВ «Авентус України», правонаступником якого за договором відступлення права вимоги № ККАУ-30102020 від 30 жовтня 2020 року є Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Кредит-Капітал». Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року суд витребовував у приватного нотаріуса Горай вказаний виконавчий напис та документи на підставі якого він видавався, однак згідно відповіді від 21 жовтня 2021 року вказані документи після проведеного в нотаріальній конторі обшуку вилучені до архіву на підставі ухвали слідчого судді, а в Житомирському окружному адміністративному суді перебуває справа про оскарження наказу про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю (а.с. 92). На підставі вказаного виконавчого напису 27 березня 2021 року приватним виконавцем Івано-Франківського виконавчого округу Ткачуком відкрито виконавче провадження № 64976480, та 30 березня 2021 року прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 17, 18). Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, що визначено ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Як зазначено в постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року в справі № 201/15282/16-ц провадження № 61-40796св18, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, оскільки позивачкою заперечується сам факт існування фінансової заборгованості перед стягувачем за виконавчим написом та відсутність інформації про отримання ним письмової вимоги (повідомлення) стягувача, що вказує на відсутність безспірності суми, пред`явленої до стягнення, а нотаріус при вчиненні напису не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, яка є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, а відповідачем вказані обставини не спростовані, суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Безпідставно стягнуті кошти із заробітної плати та пенсії позивача на підставі спірного виконавчого напису, підлягають поверненню позивачеві. Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати сплачені при подачі позову. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 8, 44, 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат",

Outcome: approved