Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Представник відповідачки в справі [PERSON] - адвокат Кулешір С.О. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Косівського районного суду від 21.01.2021р. позов задоволено частково та вирішено стягнути із [PERSON] на користь АТ КБ "Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 21.05.2012р. в сумі 1 434,19грн. Проте, судом не вирішено питання щодо судових витрат в розмірі 6000грн., які представник відповідача просила стягнути з АТ КБ "Приватбанк» в користь [PERSON] . А тому, просить ухвалити додаткове рішення з приводу даної вимоги. Сторони в судове засідання не з`явилися. Згідно ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Вивчивши матеріали справи суд вважає що заява підлягає до часткового задоволення за наступних підстав: Згідно ч.1ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати; Дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається із рішення Косівського районного суду від 21.01.2021р. позов АТ КБ "Приватбанк» задоволено частково та вирішено стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.05.2012 р. в сумі 1434,19 грн (одну тисячу чотириста тридцять чотири гривні 19 копійок). 26.01.2021 року представник відповідача [PERSON] - Кулешір С.О. надіслала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з АТ КБ ПриватБанк на користь [PERSON] понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн. Ухвалою суду від 12.03.2021 року в задоволенні заяви представника [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було вирішено відмовити. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22.04.2021 року (а.с.185-187) апеляційну скаргу представника [PERSON] - Кулешір Світлани Орестівни вирішено задоволити частково. Ухвалу Косівського районного суду від 12.03.2021 року вирішено скасувати а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Протягом встановленого законом п`ятиденного строку з часу ухвалення рішення, а саме 26.01.2021 року представником відповідачки в справі - адвокатом Кулешір С.О. подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача понесених судових витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн та надано акт виконаних робіт і квитанцію до прибуткового касового ордеру про сплату [PERSON] вказаних коштів. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, в розумінні наведеної норми законодавець передбачив, що сплаті підлягає компенсація витрат адвоката, яка встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (в тому числі і витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Матеріалами справи встановлено, що юридичний супровід відповідачки [PERSON] в суді першої інстанції забезпечувала адвокат Кулешір С.О., про що свідчить ордер серії ІФ №088522 від 06.07.2020 року та договір про надання правничої допомоги №06/07/20 від 06.07.2020 року, що укладений між адвокатом Кулешір С.О. та Мельничук Л.М. (а.с. 57, 129-132). Також встановлено, що розгляд справи 21.01.2021 року відбувався без участі сторін. Згідно поданого адвокатом Кулешір С.О. клопотання від 21.01.2021 року, остання просила розглядати справу без участі відповідача та її представника. При цьому, представником відповідача заявлено про стягнення судових витрат в розмірі 6 000 грн (а.с. 116). 26.01.2021 року представником відповідачки [PERSON] - Кулешір С.О. надіслано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача АТ КБ ПриватБанк на користь [PERSON] понесених нею судових витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн. На підтвердження розміру та сплати таких витрат представником відповідача надано акт №21/01/21 прийому-передачі послуг з надання правової допомоги від 21.01.2021 року та копію квитанції до прибуткового касового ордеру №21/01/21 від 21.01.2021 року про сплату [PERSON] 6 000 грн за надані послуги правової допомоги (а.с. 125-134). Судом встановлено, що рішенням Косівського районного суду від 21.01.2021р. позов АТ КБ "Приватбанк» задоволено частково та вирішено стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.05.2012 р. в сумі 1434,19 грн (одну тисячу чотириста тридцять чотири гривні 19 копійок) та 2102 (дві тисячі сто дві) грн. оплаченого судового збору. 18.03.2021 року представником відповідачки [PERSON] - адвокатом Кулешір С.О. подано апеляційну скаргу на вказане рішення суду та за результатом апеляційного розгляду Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22.04.2021 року (а.с.182-183) вирішено Апеляційну скаргу представника [PERSON] - Кулешір С.О. задоволити частково. Рішення Косівського районного суду від 21 січня 2021 року в частині стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ ПриватБанк 2 102 грн оплаченого судового збору змінити. Стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ ПриватБанк 91,22 грн оплаченого судового збору. В іншій частині рішення суду вирішено залишити без змін. В мотивувальній частині зазначеної постанови апеляційної інстанції (а.с.182-183) зазначено, що «Враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог АТ КБ ПриватБанк та положення наведеної норми, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги представника [PERSON] - адвоката Кулешір С.О. про те, що позов банку задоволено на 4,34%, а тому розмір судового збору, який підлягав стягненню з [PERSON] на користь АТ КБ ПриватБанк становить 91,22 грн. Наведене підтверджується наступними розрахунками: 1 434,19 грн х 100 : 33 042,39 грн = 4,34% - відсоток задоволених позовних вимог; 2 102 грн х 4,34% = 91,22 грн - розмір судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог». Враховуючи часткове задоволення позову у розмірі 1434,19 грн , що складає ( 4,34% - відсотку) задоволених позовних вимог, а також вимоги п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що сума судових витрат відповідача понесених на оплату правничої допомоги, підлягає до відкодування позивачем в розмірі 95,66 % - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, що складає 5739,60 грн., виходячи із наступного розрахунку: 1 434,19 грн (частково задоволена позовна вимога за рішенням суду) х 100 : 33 042,39 грн (заявлена позивачем в справі позовна вимога) = 4,34% - відсоток задоволених позовних вимог; 33 042,39 грн -100% ( заявлених вимог позивачем) - 1434,19 грн - 4.34% (задоволених судом вимог позивачу) = 95,66 % - частина позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. 6000 грн х 95.66 % = 5 739,60 грн - розмір судових витрат, який підлягає до відшкодування позивачем в користь відповідачки [PERSON] на правничу допомогу в зв`язку із розглядом справи, пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог заяви представника відповідачки [PERSON] - адвоката Кулешір Світлани Орестівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк» до [PERSON] , а саме про стягнення із ПАТ КБ «Приватбанк» 5739,60 грн - розміру судових витрат понесених відповідачем [PERSON] на правничу допомогу в зв`язку із розглядом справи, пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial