Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Богородчанської РДА Пронь О.Д., Глибівської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області про визнання незаконним та скасування рішення Глибівської сільської ради № 223-20/2017 від 26 жовтня 2018 року "Про реєстрацію упорядкованих земельних ділянок в комунальну власність", визнання незаконними і скасування рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно Богородчанської РДА Пронь О.Д. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №43990769 від 12 листопада 2018 року, №43994748 від 12 листопада 2018 року, №44213224 від 23 листопада 2018 року та №44030077 від 14 листопада 2018 року. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 грудня 2017 року, діючи через свого представника, за заявами від 07 грудня 2017 року, відповідно до вимог абз. 2 п. 1 розділу Х Земельного кодексу України, на підставі технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у відділі у Богородчанському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області здійснив державну реєстрацію земельних ділянок загальною площею 0,4703 га з метою подальшої реєстрації права власності на ці земельні ділянки. На підтвердження державної реєстрації земельних ділянок йому безоплатно видано витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки за №№ НВ-2603092212017, НВ-2603091882017, НВ-2603091962017, НВ-2603092092017, НВ-2603092052017 від 18 грудня 2017 року. З інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наданих на запити його представника, дізнався що на підставі рішення Глибівської сільської ради №223-20/2017 від 26 жовтня 2018 року "Про реєстрацію упорядкованих земельних ділянок в комунальну власність" зареєстровано право комунальної власності за Глибівською сільською радою на земельні ділянки з кадастровими номерами 2620480901:01:001:0147 , 2620480901:01:004:0167 , 2620480901:01:004:0169 , 2620480901:01:003:0088 . Вважає, що рішення Глибівської сільської ради №223-20/2017 від 26 жовтня 2018 року є незаконним, не відповідає нормам Земельного кодексу України. Зазначає, що земельні ділянки, які за рішенням Глибівської сільської ради від 26 жовтня 2018 року вирішено зареєструвати в комунальну власність, є земельними ділянками приватної власності, оскільки вони передані у приватну власність його матері [PERSON] (спадкоємцем якої є він) згідно рішення Глибівської сільської ради від 24 грудня 1997 року, прийнятого відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок". Зазначені земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, є сформованими згідно п. 2 Розділу VІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Державний земельний кадастр". Тому Глибівська сільська рада не вправі була приймати рішення про реєстрацію в комунальну власність так званих "впорядкованих" земельних ділянок, які передані у приватну власність його матері. З огляду на викладене, рішення Глибівської сільської ради від 26 жовтня 2018 року № 223-20/2017 слід скасувати. Звертає увагу суду й на те, що на земельні ділянки, які, перебували у власності [PERSON] , право власності згідно вимог ст. 140 Земельного кодексу України не припинялось. Окрім того вважає, що так звана "реєстрація" в комунальну власність "впорядкованих" земельних ділянок здійснена за рішенням Глибівської сільської ради від 26 жовтня 2018 року без формування земельних ділянок згідно ч. 2 ст. 79-1 Земельного кодексу України та без наявності проекту землеустрою щодо впорядкування території населеного пункту та за відсутності згідно вимог ч. 3 ст. 53 Закону України "Про землеустрій" рішення сільської ради як підстави розробки проекту землеустрою щодо впорядкування територій населеного пункту. Зазначає, що з незаконності рішення Глибівської сільської ради від 26 жовтня 2018 року № 223-20/2017 випливає і незаконність рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно Пронь О.Д. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №43990769 від 12 листопада 2018 року, №43994748 від 12 листопада 2018 року, №44213224 від 23 листопада 2018 року та №44030077 від 14 листопада 2018 року. Окрім того, вказані рішення державного реєстратора вважає незаконними й з наступних підстав. На його думку, оскільки Глибівська сільська рада не здійснювала державної реєстрації земельної ділян\-ки площею 0,0847 га, кадастровий номер 2620480901:01:004:0167 у Державному земельному кадастрі, державний реєстратор Пронь О.Д. не вправі була рішенням від 23 листопада 2018 року №44213224 здійснювати державну реєстрацію речових прав на цю земельну ділянку за Глибівською сільською радою, так як це суперечить вимогам ч.10 ст. 79-1 Земельного кодексу України. Окрім того зазначає, що при прийнятті оскаржуваних рішень №43990769 від 12 листопада 2018 року, №43994748 від 12 листопада 2018 року, №44213224 від 23 листопада 2018 року та №44030077 від 14 листопада 2018 року державний реєстратор Пронь О.Д . не користувалась відомостями Державного земельного кадастру, не встановила, за чиєю заявою було 18 грудня 2017 року здійснено державну реєстрацію земельної ділянки та хто був замовником технічної документації з землеустрою, чи відповідають відомості, що містяться в Державному земельному кадастрі відомостям про власників, користувачів, зазначених Глибівською сільською радою у заяві про державну реєстрацію речових прав, що призвело до прийняття незаконних рішень. Зауважує, що до заяв Глибівської сільської ради про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень не було додано витяг з Державного земельного кадастру, який був виданий йому, тому рішення державного реєстратора Пронь О.Д. №43990769 від 12 листопада 2018 року, №44213224 від 23 листопада 2018 року, №44030077 від 14 листопада 2018 року, №43994748 від 12 листопада 2018 року не відповідають вимогам ч.4 ст. 182 ЦК України, ч.1 ст. 27, ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п.5 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності". Також вказує, що земельні ділянки з кадастровими номерами 2620480901:01:001:0147 , 2620480901:01:004:0167 , 2620480901:01:004:0169 , 2620480901:01:003:0088 є земельними ділянками приватної власності, оскільки вони передані безоплатно у приватну власність його матері [PERSON] згідно рішення Глибівської сільської ради від 24 грудня 1997 року і на цих земельних ділянках відсутні будівлі комунальної власності. Водночас на земельній ділянці з кадастровим номером 2620480901:01:004:0167 знаходяться господарські будівлі, які належали його матері. З огляду на викладене, позивач просить суд ухвалити рішення про визнання незаконними та скасування вищевказаних рішень відповідачів. В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином. 27 травня 2019 року подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач - державний реєстратор Пронь О.Д. в судове засідання не з`явилась, 22 серпня 2019 року подала до канцелярії суду заяву, в якій просить судове засідання провести без її участі, оскільки вона перебуває у відпустці. Заявлені вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача Глибівської сільської ради Богородчанського району - сільський голова Лунів Н.В. 07 травня 2019 року подала відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] В судовому засіданні представник Глибівської сільської ради заявлені вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві. Зокрема пояснила, що жителька с. Глибівка [PERSON] , яка померла [INFO] , та спадкоємцем якої є позивач у даній справі [PERSON] , за життя користувалась земельними ділянками загальною площею 0,4703 га. На день смерті [PERSON] ніяких дій щодо приватизації даних земельних ділянок не робила і залишилася їх користувачем. Обміри земельних ділянок на той час не проводилися, кадастровий номер не присвоювався. Після її смерті син [PERSON] заяв щодо виділення земельних ділянок, якими користувалася його мати, в сільську раду не подавав, податки за земельні ділянки не сплачувалися. З 2007 року, відповідно до запису погосподарської книги, дане домогосподарство закрите. У 2011 році прийнято рішення сесії сільської ради про вилучення земельних ділянок з тих домогосподарств, які є закритими. Для обліку вільних земель і проведення змін у Звіті по формі № 6-зем. дані землі занесені в землі запасу сільської ради.Позивач оскаржував до суду рішення сільської ради від 15 вересня 2011 року про вилучення земельних ділянок загальною площею 0,43 га, які були в користуванні його померлої матері, та переведення цих земельних ділянок в землі запасу сільської ради. Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2017 року у справі №338/7/17, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2017 року, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] В 2018 році він звертався до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 01 березня 2017 року у справі №338/7/17, однак ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02 квітня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2018 року, відмовлено у задоволенні його заяви. Таким чином посилання позивача на те, що земельні ділянки загальною площею 0,43 га є земельними ділянками приватної власності, оскільки вони були передані його матері [PERSON] згідно рішення сільської ради від 24 грудня 1997 року, прийнятого відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є безпідставними. Земельна ділянка за кадастровим номером 2620480901:01:004:0168 площею 0,0358 га була передана за заявою [PERSON] йому у приватну власність, оскільки він успадкував розташований на цій земельній ділянці будинок з господарськими будівлями та спорудами, що належали його матері [PERSON] . Щодо твердження позивача про те, що на земельній ділянці площею 0,0847 га, кадастровий номер 2620480901:004:0167 , яка, на його думку, була безоплатно передана у приватну власність його матері та на якій знаходяться господарські будівлі, які належали покійній [PERSON] , представник Глибівської сільської ради пояснила, що вказана земельна ділянка належить до земель сільськогосподарського призначення (рілля), цільове призначення її не змінювалось, споруда, яка знаходиться на ній, є самочинним будівництвом. В травні 2017 року [PERSON] безпосередньо на себе без рішення сільської ради або рішення суду, в порушення вимог чинного законодавства, виготовив технічну документацію з землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на вищевказані земельні ділянки та в грудні 2017 року, діючи через свого представника, здійснив їх державну реєстрацію у відділі у Богородчанському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери. З моменту присвоєння кадастрових номерів земельні ділянки вважаються сформованими. Отримавши інформацію про реєстрацію у відділі у Богородчанському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області земельних ділянок загальною площею 0,43 га, які згідно рішення Глибівської сільської ради Богородчанського району від 15 вересня 2011 року №78-8/2011 були віднесені до земель запасу сільської ради (рілля), сесія сільської ради, з метою недопущення незаконної передачі цих земель у приватну власність, прийняла рішення про реєстрацію в комунальну власність зазначених впорядкованих земельних ділянок. Вважає, що рішення Глибівської сільської ради від 26 жовтня 2018 року №223-20/2017 є законним, прийняте відповідно до вимог чинного законодавства, підстави для його скасування відсутні. Щодо твердження позивача в заяві від 27 травня 2019 року (а.с. 157), що його покійну матір було звати "Параска", а в рішенні сільської ради від 15 вересня 2011 року зазначено про вилучення земельних ділянок, які були в користуванні [PERSON] , тобто йде мова про зовсім іншу особу, то сільський голова с. Глибівка зазначила, що в рішенні йдеться саме про землі, які були в користуванні у матері позивача [PERSON] , яку вона (сільський голова) знала особисто, інша особа з таким прізвищем, ім`ям та по батькові в с. Глибівка не проживала. Заслухавши пояснення представника відповідача Глибівської сільської ради, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 жовтня 2018 року Глибівською сільською радою прийнято рішення №223-20/2017 "Про реєстрацію упорядкованих земельних ділянок в комунальну власність", згідно якого сесія сільської ради вирішила зареєструвати в комунальну власність впорядковані земельні ділянки: кадастровий номер 2620480901:01:001:0147 , тип власності: не визначено; цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площа: 0,1965 га урочище на Горі с. Глибівка; кадастровий номер 2620480901:01:004:0167 , тип власності: не визначено; цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа 0,0847 га, адреса - [ADDRESS] ; кадастровий номер 2620480901:01:004:0169 , тип власності: не визначено, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площа 0,1017 га, адреса - [ADDRESS] ; кадастровий номер 2620480901:01:003:0088 , тип власності: не визначено, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площа 0,0516 га, адреса - урочище у Саді с. Глибівка (а.с. 29, 114). В подальшому на виконання зазначеного рішення сільський голова с. Глибівка Лунів Н.В. звернулась із заявами про державну реєстрацію права власності на вищевказані земельні ділянки загальною площею 0,43 га. Державним реєстратором прав на нерухоме майно Пронь О.Д. прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №43994748 від 12 листопада 2018 року, №43990769 від 12 листопада 2018 року, №44213224 від 23 листопада 2018 року,№44030077 від 14 листопада 2018 року, згідно з якими за Глибівською сільською радою зареєстровано право комунальної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 2620480901:01:001:0147 , 2620480901:01:004:0167 , 2620480901:01:004:0169 , 2620480901:01:003:0088 (а.с. 81-131) Твердження позивача, що вищевказані земельні ділянки є земельними ділянками приватної власності та належали його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , і спадкоємцем якої він є, в тому числі і земельна ділянка з кадастровим номером 2620480901:01:004:0167 , на якій знаходяться господарські будівлі, що належали [PERSON] , суд вважає необґрунтованими. Так, в ході судового розгляду встановлено, що рішенням сесії Глибівської сільської ради від 15 вересня 2011 року №78-8/2011 "Про занесення земель померлих громадян в землі запасу" серед інших було переведено у землі запасу сільської ради земельні ділянки загальною площею 0,43 га, що перебували у користуванні [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 138). Позивач звертався до суду з позовом про визнання недійсним та скасування вищевказаного рішення сільської ради в частині вилучення земельної ділянки площею 0,43 га, якою за життя користувалась його матір, та переведення її в землі запасу. Рішенням Богородчанського районного суду від 01 березня 2017 року у справі№338/7/17 в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив із того, що право власності посвідчується державним актом. [PERSON] за життя не оформила у встановленому законом порядку право власності на земельні ділянки загальною площею0,43 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, державних актів на право приватної власності на землю не отримувала, тому вони не є об`єктом спадкування і не увійшли до спадкової маси (а.с.139 - 140). Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2017 року рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2017 року залишено без змін (а.с.141-143). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2017 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2017 року. Рішення суду набрало законної сили 30 травня 2017 року. Крім того, ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02 квітня 2018 року [PERSON] відмовлено у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 01 березня 2017 року у справі №338/7/17 (а.с.144). Постановою апеляційного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2018 року ухвалу Богородчанського районного суду від 02 квітня 2018 року залишено без змін (а.с.145-146). Крім того позивачем зазначено і не оспорюється відповідачем Глибівською сільскою радою, що [PERSON] виготовив на своє ім`я, без рішення органу місцевого самоврядування, технічну документацію з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельні ділянки загальною площею 0,4703 га (включаючи земельну ділянку площею 0,0358 га, яка в подальшому була оформлена ним у приватну власність). У відділі у Богородчанському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області [PERSON] здійснив державну реєстрацію земельних ділянок: площею 0,1965 га, що розташована в урочищі "На горі" в с. Глибівка Богородчанського району Івано-Франківської області з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 2620480901:01:001:0147 ); площею 0,0847 га, що розташована по [ADDRESS] у зазначеному населеному пункті, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 2620480901:01:004:0167 ); площею 0,0358 га, яка розташована по [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 2620480901:01:004:0168 ); площею 0,1017 га, що розташована в урочищі [ADDRESS] у вказаному вище населеному пункті з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 2620480901:01:004:0169 ); площею 0,0516 га, що розташована в урочищі " В Саді " в с.Глибівка Богородчанського району, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 2620480901:01:003:0088 ) та йому безоплатно видано витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 79-1 Земельного кодексу України, вказані вище земельні ділянки з моменту присвоєння їм кадастрових номерів вважалися сформованими. Разом з тим, згідно п.3 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" № 5245-VI від 06 вересня 2012 року з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються в тому числі і всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] , спадкоємцем якої є [PERSON] , за життя не набула, у встановленому законом порядку, права власності на вищевказані земельні ділянки, посилання позивача на ці обставини як на підставу скасування рішення відповідача Глибівської сільської ради №223-20/2017 від 26 жовтня 2018 року є безпідставними, ці земельні ділянки відповідно до закону є землями комунальної власності Глибівської сільської ради, а тому доводи позивача щодо незаконності рішення Глибівської сільської ради № 223-20/2017 від 26 жовтня 2018 року "Про реєстрацію упорядкованих земельних ділянок в комунальну власність" в ході судового розгляду не знайшли підтвердження та спростовуються доказами, дослідженими судом. В частині позовних вимог про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора Пронь О.Д., то суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядком державної реєстрації речових прав, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25 грудня 2015 року, якими визначено умови, підстави та процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 1 ст.5 вказаного Закону встановлено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (зі змінами та доповненнями), державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Таким чином, прийняття рішення про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень є виключною компетенцією державного реєстратора, що законодавчо закріплено. Суд не погоджується з твердженням позивача про те, що в порушення діючих норм законодавства та вимог встановлених чинним законодавством до порядку державної реєстрації прав і виникнення права власності на об`єкт нерухомого майна, державним реєстратором Пронь О.Д. були прийняті протиправні рішення №43990769 від 12 листопада 2018 року, №43994748 від 12 листопада 2018 року, №44213224 від 23 листопада 2018 року та №44030077 від 14 листопада 2018 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі яких, було внесено відомості про реєстрацію в комунальну власність за Глибівською сільською радою земельних ділянок з кадастровими номерами 2620480901:01:001:0147 , 2620480901:01:004:0167 , 2620480901:01:004:0169 , 2620480901:01:003:0088 загальною площею 0,43 га. Судом встановлено, що сільським головою с. Глибівка було подано державному реєстратору всі необхідні для державної реєстрації права власності на земельні ділянки документи, що підтверджується матеріалами реєстраційних справ, копії яких було надано на вимогу суду (а.с. 79 - 131). Так, на виконання ухвали суду від 19 квітня 2019 року Богородчанською РДА надано документи реєстраційних справ на земельні ділянки з кадастровими номерами 2620480901:01:001:0147 , 2620480901:01:004:0167 , 2620480901:01:004:0169 , 2620480901:01:003:0088 (а.с.79 - 131). В кожній з цих реєстраційних справи міститься заява сільського голови с. Глибівка Лунів Н.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), картки прийому заяви, в яких зазначено перелік поданих з заявою документів, витяг із бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав, сформований державним реєстратором Пронь О.Д., копія рішення Глибівської сільської ради від 12 листопада 2015 року, якою підтверджено повноваження сільської голови Лунів Н.В. , копія рішення Глибівської сільської ради від 15 вересня 2011 року за №78-8/2011 "Про занесення земель померлих громадян в землі запасу" та копія списку померлих громадян, в яких вилучено земельні ділянки, копія постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2018 року у справі №338/7/17, копія рішення Глибівської сільської ради № 223-20/2017 від 26 жовтня 2018 року "Про реєстрацію упорядкованих земельних ділянок в комунальну власність", загальні відомості про земельні ділянки з реєстру Держгеокадастру, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (документи сформовано Пронь О.Д. ), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і сформований витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки за Глибівською сільською радою. Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор, серед іншого: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Оскільки сільським головою с. Глибівка Лунів Н.В. у встановленому законом порядку були надані державному реєстратору необхідні для державної реєстрації права власності документи, за відсутності підстав для відмови у державній реєстрації права власності, визначених ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державним реєстратором Пронь О.Д. державну реєстрацію прав на нерухоме майно проведено у відповідності та в межах діючого законодавства, що підтверджується наявними у справі доказами, з дотриманням норм, передбачених ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п. 18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2015 року №1127. Тому суд приходить до переконання, що остання прийняла законні та обґрунтовані рішення про державну реєстрацію у комунальну власність за Глибівською сільською радою земельних ділянок за кадастровими номерами 2620480901:01:001:0147 , 2620480901:01:004:0167 , 2620480901:01:004:0169 , 2620480901:01:003:0088 . Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином доводи позивача стосовно незаконності рішення Глибівської сільської ради № 223-20/2017 від 26 жовтня 2018 року "Про реєстрацію упорядкованих земельних ділянок в комунальну власність", незаконності рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно Богородчанської РДА Пронь О.Д. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №43994748 від 12 листопада 2018 року, №43990769 від 12 листопада 2018 року, №44030077 від 14 листопада 2018 року, №44213224 від 23 листопада 2018 року під час судового розгляду не знайшли підтвердження, підстави для скасування вказаних рішень відповідачів відсутні, а тому в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Враховуючи те, що у задоволені позовних вимог відмовлено, то, у відповідності до норм ч.1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed