Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач ТОВ «Моноліт» звернулось з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання договору оренди землі недійсним та скасування реєстрації договору оренди землі, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02 січня 2011 року між [PERSON], як власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення та ТОВ «Моноліт» в особі директора [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 5121680800:01:002:0192 площею 4,72 га, яка належить [PERSON] на праві приватної власності, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії РІ № 469307 від 09.09.2003 року і розташована на території Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області. Договір оренди від 02.01.2011 року був зареєстрований 12.01.2012 року у відділі держкомзема у Великомихайлівському районі Одеської області за № 512160004000465. 13.06.2016 року [PERSON] надала товариству відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно яких 31.03.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано договір оренди землі б/н від 01.06.2015 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем [PERSON], що призвело до подвійної реєстрації договорів оренди землі з однаковим кадастровими номерами. Таким чином позивач вважає, що відповідачка, укладаючи договір оренди з [PERSON] діяла протизаконно, порушила норми чинного законодавства та умови договору оренди від 02 січня 2011 року, тому просить суд визнати недійсним договір оренди землі кадастровим номером 5121680800:01:002:0192 площею 4,72 га б/н від 01.06.2015 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем [PERSON]. Просить також скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію даного договору оренди землі, реєстраційний номер 889971551216. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, послався на те, що\~ договір оренди земельної ділянки, укладений між ТОВ «Моноліт»\~ та власником земельної ділянки [PERSON] є дійсним, строк його дії не сплинув, він не визнавався в судовому порядку недійсним, належним чином зареєстрований, тому\~ відповідачка [PERSON] неправомірно\~ уклала\~ 01.06.2015 року інший договір оренди з [PERSON], цей договір має бути визнаний\~ недійсним та скасована державна реєстрація права оренди. Також вказав, що до теперішнього часу договір виконувався належним чином,\~\~ [PERSON] отримувала орендну плату, будь яких зауважень від\~ неї щодо\~ невиконання позивачем зобовязань за договором оренди не надходило. \~\~\~\~\~\~Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Вказала, що\~ вищевказана земельна ділянка знаходилась в користуванні ТОВ «Моноліт», але потім відповідачка [PERSON] дізналась, що цей договір оренди не був зареєстрований, тому уклала договір оренди земельної ділянки з [PERSON] Але потім стало відомо, що договір оренди земельної ділянки укладений з ТОВ «Моноліт» все ж таки зареєстрований належним чином. Тому вищевказана земельна ділянка помилково була двічі зареєстрована з однаковими кадастровими номерами. Третя особа [PERSON] надав суду пояснення, в яких зазначив, що до нього звернулись відповідачі для реєстрації договору оренди земельної ділянки від 01.06.2015 року. На момент державної реєстрації даного договору оренди діяв наказ Міністерства юстиції України, деякі питання запровадження в Одеській області пілотного проекту щодо розподілу функціональних обовязків між особами, які приймають заяви у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, та особами, які приймають рішення за результатами розгляду таких заяв і принципу «екстериторіальності». Державний реєстратор прав на нерухоме майно Головного територіального управління юстиції в Одеській області виготовляє електронні копії відомостей, сформованих за результатом пошуків у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, Державному земельному кадастрі, шляхом сканування їх оригіналів та розміщення сканованих копій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Також пояснив, що при перевірці\~ правомірності оспорюваного договору ним перевірялись дані лише Державного реєстру прав на нерухоме майно, будь яких запитів до Держгеокадастру щодо реєстрації прав на земельну ділянку, які мали місце до 2013 року, ним не вчинялось. Даних про існування договору оренди від 2011 року\~ в реєстрі виявлено не було, тому у нього не\~ було підстав відмовляти в державній реєстрації договору оренди земельної ділянки. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, відповідачів, дослідивши письмові\~ матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд дійшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 12 липня 2016 року, згідно свідоцтва про шлюб виданого 12 липня 2016 року Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №44 та змінила прізвище на «Кравцова». Також в судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,72 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 5121680800:01:002:0192,\~\~розташованої на території Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області. Зазначене підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 469307 . Так, згідно договору оренди землі від 02 січня 2011 року між [PERSON] та ТОВ «Моноліт» укладено договір обєктом оренди якого є земельна ділянка загальною площею 4,72 га кадастровий номер 5121680800:01:002:0192, строк дії вищевказаного договору 20 років. Зазначений договір оренди містить всі необхідні умови,\~ належним чином підписаний сторонами та зареєстрований відділом Держкомзему у Великомихайлівському районі Одеської області (посадовою особою [PERSON]Г.), про що 12 січня 2012 року зроблений запис у книзі реєстрації договорів оренди земельних ділянок за № 512160004000465. Його реєстрація також підтверджена інформацією відділу Держгеокадастру у Великомихайлівському районі Одеської області за № 1512-0.12-2278/2-16 від 04.08.2016 року. До того ж, згідно акту передачі та прийому земельної ділянки від 02.01.2011 року, відповідачка [PERSON] як власник земельної ділянки передала, а орендар ТОВ «Моноліт» в особі деректора [PERSON] прийняв в платне користування земельну ділянку площею 4,72 терміном 20 років починаючи з дати державної реєстрації договору оренди для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Разом з тим, згідно договору оренди землі від 01 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір обєктом оренди якого є земельна ділянка загальною площею 4,72 га кадастровий номер 5121680800:01:002:0192, строк дії вищевказаного договору 20 років. Згідно Інформаційної довідки № 57819291 від 21.04.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 907290851216 яким являється земельна ділянка за кадастровим номером 5121680800:01:002:0192, площею 4,7155 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Реєстрація вищевказаного нерухомого майна та договору оренди б\\н від 01.06.2015 року між [PERSON]В та [PERSON] здійснена 31.03.2016 року державним реєстратором Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції Одеської області [PERSON] за номерами 14255317 та 14255364 відповідно. Не дивлячись на визнання позову відповідачами у судовому засіданні,обставини якого в порядку ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню,\~ суд встановив, що між сторонами виник спір з приводу правомірності укладення 01.06.2015 року між відповідачами договору оренди земельної ділянки. Тобто, спірний договір був укладений відповідачами у 2015 році, тоді як предмет договору оренди - земельна ділянка знаходилася у користуванні позивача - орендаря за нерозірваним договором оренди, укладеними 02.01.2011 року, строк дії якого ще не скінчився. Відповідно до положень ст. ст. 141,149 ЗК України\~\~земельні ділянки, які перебувають у користуванні осіб, передаються у власність чи користування іншим особам лише після їх вилучення у встановленому законом порядку у попереднього користувача. Як встановлено судом і підтверджується зібраними у справі письмовими доказами, у встановленому законом порядку земельна ділянка у попереднього орендаря ТОВ «Моноліт» не вилучалась, укладений ним у 2011 році договір оренди недійсним не визнавався. Згідно із частиною першою\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша ст. 627 ЦК України\~). За частиною другою ст. 792 ЦК України\~відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема\~ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення договору оренди. Згідно ст. 27 Закону України «Про оренду землі»\~\~орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Способами захисту прав власника або землекористувача на земельну ділянку є визнання прав, визнання угоди недійсною ( п. "а", п."в" ч.3 ст. 152 ЗК України).\~ Згідно ч.2\~ст. 24 Закону України «Про оренду землі»\~орендодавець зобов'язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Вирішуючи питання щодо наявності порушення права позивача, за захистом якого він звернувся до суду, суд бере до уваги роз'яснення п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», згідно яким відповідно до частини першої ст. 215 ЦК \~України \~підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, а саме на момент вчинення правочину. Підставами визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.\~ Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України \~\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. \~ А саме, невідповідність змісту правочину\~ ЦК України, акту цивільного законодавства, моральним засадам суспільства; відсутність у сторони правочину необхідного обсягу цивільної дієздатності; відсутність вільного волевиявлення або його невідповідність його внутрішній волі; відсутність спрямованості правочину на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені; порушення прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх або непрацездатних дітей батьками (усиновлювачами) при вчиненні правочину. На підставі\~ досліджених в судовому засіданні доказів, встановлених фактичних обставин справи, вислухавши пояснення сторін та їх представників, суд вважає встановленим, що оспорюваний договір оренди, від 01.06.2015 року між відповідачами, укладений під час дії договору оренди від 02.01.2011 року між\~ ТОВ «Моноліт» та [PERSON] без розірвання договору оренди з ТОВ «Моноліт» і без вилучення у нього земельної ділянки, порушили право ТОВ «Моноліт» як землекористувача, тому суд дійшов висновку, що оспорюваний договір оренди укладений з порушеннями вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України, а тому має бути визнаний\~ недійсним з моменту його укладання. В частині позовних вимог ТОВ «Моноліт» про скасування рішення про державну реєстрацію спірного договору необхідно відмовити, оскільки Державний реєстратор центру надання адміністративних послуг при Великомихайлівській райдержадміністрації Одеської області бере участь у справі в якості третьої особи, позовних вимог до якого заявлено не було. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції закону на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав. Фактично ж реєстрація покликана надати відповідну силу правовстановлюючим документам і виступає формальною умовою подальшого захисту (у тому числі і судового) прав особи, що виникають з правовідносин, предметом яких є нерухоме майно. Відповідно до ст.26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» \~\~державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Отже, зазначеним Законом передбачено скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно і, таке рішення приймається відповідним органом державної влади на підставі рішення суду. За роз'ясненнями, що викладенні у п.п.8,10 Постанови Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відмова у державній реєстрації, ухилення від державної реєстрації, відмови від надання інформації про реєстрацію застосовується лише щодо дій (бездіяльності) органів, які здійснюють таку реєстрацію. Рішення суду про задоволення позову про недійсність правочину є підставою для скасування попередньої реєстрації. Тому наявність судового рішення про визнання недійсним укладеного між відповідачами договору оренди землі від 01.06.2015 року є підставою для звернення позивача до відповідного органу про скасування речового права, зареєстрованого на підставі договору оренди, що, відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для внесення запису про скасування державної реєстрації права. Тому вимоги позивача про скасування реєстрації речового права оренди\~ [PERSON] є необгрунтованими та задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь ТОВ «Моноліт» судовий збір в розмірі 1378 грн.

Outcome: partial