Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

У січні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що 09.04.2008р. між Бердянською міською радою та приватним підприємцем [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,0110 га., розташованої за адресою: [ADDRESS] (між автостоянкою та ПТУ-19), кадастровий номер: 2310400000:11:020:0055, на строк до 01.08.2012р., для розміщення та обслуговування шино монтажної майстерні. Договір оренди був зареєстрований у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДІЇ "Центр ДЗК при Держкомземі України", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.06.2008р. за № 040826500304. В подальшому, згідно додаткової угоди від 09.10.2014р. Договір оренди було поновлено до 01.11.2017р. [INFO] орендар [PERSON] помер. Після смерті орендаря, його дочка [PERSON] 24.07.2017р. отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на право оренди земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (між автостоянкою та ПТУ-19) для розміщення та обслуговування шино монтажної майстерні. 31.07.2017 [PERSON] звернулась до виконавчого комітету Бердянської міської ради із заявою, на підставі якої Бердянською міською радою було прийнято рішення № 21 від 26.10.2017р. "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок", згідно із яким було вирішено внести зміни до Договору оренди землі від 09.04.2008р., а саме, замість слів: «фізична особа-підприємець [PERSON] » читати: «громадянка України [PERSON] » та поновити договір оренди від 09.08.2008р. строком до 01.10.2022р. 17.05.2019р. до міського голови звернувся гр. [PERSON] із заявою щодо передачі в оренду земельної ділянки, межі якої визначено в натурі (на місцевості) та без змін цільового призначення, площею 0,0110 га, кадастровий номер: 2310400000:11:020:0055, розташовану за адресою: [ADDRESS] , для розміщення та обслуговування шиномонтажної майстерні строком на 49 років. \~ \~ \~ \~ Під час опрацювання його звернення було встановлено, що 26.12.2016р. Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції було проведено реєстрацію Декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 26.12.2016р. №ЗП142163550767 щодо об`єкта: будівництва шиномонтажної майстерні, що розташована за адресою: [ADDRESS] (між автостоянкою та ПТУ-19), замовником якої є [PERSON] . У Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації [PERSON] було внесено недостовірні дані в частині інформації про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, а саме зазначено договір оренди, який був укладений між Бердянською міською радою та [PERSON] , [PERSON] взагалі стороною вказаного Договору оренди не являється. До сьогодні власником земельної ділянки є територіальна громада міста Бердянська в особі Бердянської міської ради. Згідно з електронною базою, яка ведеться з березня 2011 року містобудівні умови та обмеження за адресою: [ADDRESS] не надавались та архітектурно-планувальне завдання для розробки проекту забудови земельної ділянки за вказаною адресою [PERSON] не надавались. Тобто вказана земельна ділянка була зайнята [PERSON] самовільно. Розпорядженням міського голови від 21.06.2017р. № 202-р шиномонтажній майстерні, що належить [PERSON] та розташована за адресою: по [ADDRESS] (між автостоянкою та ПТУ-19) було присвоєно поштову адресу [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що [PERSON] у Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації було внесено недостовірні дані про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, тому Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції \~ \~ \~ \~у Запорізькій області було здійснено незаконну реєстрацію вищевказаної Декларації про готовність об`єкта до експлуатації. 24.07.2017р. рішенням державного реєстратора виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області Галян Г.Ю. від 26.07.2017р. № 36325539 було здійснено запис про право власності № 21575811 та проведено державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна - будівлі шиномонтажної майстерні, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що складається з основного "А", загальною площею 30,0 кв.м. та навісу і"Б", загальною площею 76,9 кв.м. Право власності було зареєстровано за відповідачем [PERSON] . Таким чином,\~рішення державного\~реєстратора виконавчого\~комітету Бердянської\~міської ради\~Запорізької області\~Галян Г.Ю.\~від 26.07.2017р.\~№ 36325539\~було прийнято\~на підставі\~незаконно зареєстрованої\~Декларація про готовність об`єкта до експлуатації від 26.12.2016р. №ЗП142163550767. 19.07.2019р. і 05.06.2020р. були проведені виїзні засідання робочої комісії з огляду земельної ділянки, за візуальним оглядом на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] ) між автостоянкою та ПТУ-19 (кадастровий номер: 2310400000:11:020:0055) розташовано металеву будівлю майстерні з написом "Шиномонтаж", металевий вагончик, металевий сарай та навіс. Розміщення [PERSON] на земельній ділянці комунальної власності шиномонтажної майстерні без законних підстав, а саме: відповідного рішення Бердянської міської ради про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування (оренду) перешкоджає Бердянській міській раді вільно володіти, користуватись та розпоряджатися земельною ділянкою, що перебуває у комунальній власності, чим порушує права, свободи та інтереси Бердянської міської ради як позивача, у зв`язку з чим [PERSON] необхідно звільнити земельну ділянку територіальної громади від об`єкту нерухомого майна шиномонтажної майстерні. Відповідно ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Посилаючись на норми Земельного кодексу України, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", ЗУ "Про державний контроль за використанням га охороною земель", позивач просить суд: -Визнати незаконною та скасувати реєстрацію Декларації від 26.12.2016р. №ЗП142163550767 про готовність до експлуатації об`єкта - шиномонтажної майстерні за адресою: [ADDRESS] (між автостоянкою та ПТУ-19), здійснену Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області; -Визнати незаконним і скасувати рішення державного реєстратора виконкому Бердянської міської ради Галян Г.Ю. №36325539 від 26.07.2017, на підставі якого було зареєстровано право власності на шиномонтажну майстерню за [PERSON] і припинити речове право на об`єкт нерухомого майна; -Зобов`язати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку комунальної власності шляхом знесення об`єкту нерухомого майна будівлі шиномонтажної майстерні за власний рахунок та повернути земельну ділянку за належністю Бердянській міській ради у придатному для використання стані. Ухвалою суду від 18.01.2021 року було відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, учасникам провадження надано строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, пояснень. Ухвалою суду від 23.04.2021 року позовну заяву було залишено без руху на підставі чч.11-13 ст. 187 ЦПК України, надано строк для усунення виявлених судом недоліків, а саме доплати судового збору. 16.03.2021 року відповідачем подано відзив на позов (а.с.145-160 т.1) та заяву про застосування позовної давності (а.с.164 т.1) У відзиві вказує на те, що про обставини будівництва спірного об`єкту нерухомості шиномонтажної майстерні Бердянській міській раді було відомо ще 16.11.2016 року. Так,\~16.11.2016р.\~ [PERSON] \~на адресу\~міського голови\~ було\~подано заяву\~(вхід.\~№ Д-3730\~від 16.11.2016р.)\~про укладення\~договору про\~участь у\~розвитку інженерно-транспортної\~та соціальної\~інфраструктури м\~Бердянська у\~зв`язку з\~будівництвом шиномантажної\~майстерні за\~адресою,\~м.\~Бердянськ Довганюка\~(між\~автостоянкою та\~ПТУ-19).\~Договір було\~укладено 21.11.2016р.,\~після чого,\~22.11.2016р.\~ [PERSON] \~до місцевого\~бюджету м.\~Бердянськ було\~сплачено пайовий внесок, про що зазначено у декларації про готовність об`єкта до експлуатації), що підтверджується копією квитанції від 22.11.2016р. Після цього, розпорядженням міського голови №202-р від 21.06.2017р. шиномантажній майстерні було присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . При цьому, у преамбулі розпорядження міститься посилання на декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 26.12.2016р. № ЗП 142163550767. Крім того, у листопаді 2017 року [PERSON] звертався до суду із позовом до Бердянської міської ради. До позову ним був доданий витяг з державного реєстру прав власності про реєстрацію права власності за [PERSON] на шиномантажну майстерню за адресою: [ADDRESS] . Тобто, про наявність Декрарації від 26.12.2016р. №ЗП142163550767 про готовність об`єкта до експлуатації, рішення державного реєстратора виконкому Бердянської міської ради Галян Г.Ю. №36325539 від 26.07.2017 про реєстрацію права власності на шиномонтажну майстерню Бердянській міській раді було відомо більш ніж за три року до моменту звернення до суду із цим позовом. Відповідач вважає вимоги позивача про скасування реєстрації Декларації про готовність об`єкта до експлуатації безпідставними. Вказує на те, що 02.07.2008р.між [PERSON] (Забудовник 1) та [PERSON] (Забудовник 2) був укладений договір пайової участі у будівництві. Відповідно до п. 1.1 цього Договору предметом договору є спільне будівництво шиномантажної майстерні, розміщеної за адресою: [ADDRESS] (між автостоянкою та ПТУ-19). Згідно із п. 2.1.2. Забудовник 2 забезпечує будівництво та введення в експлуатацію шиномантажної майстерні. Відповідно до п. 2.3 Договору на момент підписання Договору сторони домовилися про оформлення права власності шиномантажної майстерні на ім`я Забудовника 2. У зв`язку із цим, враховуючи, що між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто домовленість про спільне будівництво шиномантажної майстерні, на земельній ділянці, яка була передана в оренду [PERSON] , тому у розділі 13 Декларації були вказані реквізити договору оренди землі від 09.04.2008р. При цьому, відповідно до п. 1 Договору оренди землі від 09.04.2008р. ця земельна ділянка передавалася в оренду саме для розміщення та обслуговування шиномонтажної майстерні. Таким чином, жодні недостовірні дані відповідачем до декларацій про готовність об`єкту до експлуатації не вносилися. Контроль за дотриманням вимог щодо подачі та оформлення Декларацій покладалося на органи державного архітектурно-будівельного контролю, які у разі виявлення подачі чи оформлення Декларації із порушенням установлених вимог, повертають Декларацію замовнику. Жодних порушень установлених Законом вимог виявлено не було, тому Декларація була зареєстрована. Крім того вказує на те, що після реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна на підставі зареєстрованої Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, остання вичерпала свою дію фактом виконання, в зв`язку з чим, оскаржуваною у справі декларацією будь-які права або охоронювані законні інтереси позивача не порушуються, а скасування реєстрації такої декларації не буде нести будь-яких правових наслідків. Реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна - будівлю шиномантажної майстерні була здійсненна у відповідності до положень ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» і Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. № 1127 (в редакції від 04.02.2017р.), у зв`язку із чим відсутні правові підстави для скасування рішення державного реєстратора Галян Г.Ю. від 26.07.2017р. № 36325539 та припинення права власності [PERSON] на вказаний об`єкт нерухомості. Відповідач також вважає безпідставними вимоги позивача про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об`єкта нерухомого майна та повернення її за належністю Бердянській міській раді. В обґрунтування заперечень в цій частині відповідач посилається на ст.41 Конституції, ст. 321 ЦК України які гарантують непорушність пава приватної власності. Посилається на практику Європейського суду з прав людини (зокрема, у справах "Споррс Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", "Вєре проти України", "Щокін проти України", "Сєрков проти України", "Колишній к Греції та інші проти Греції", "Булвес" АД проти Болгарії", "Трегубенко проти України) у якій напрацьовані три критерії, що їх слід оцінювати з тим, щоб зробити висновок, відповідає певний захід втручання у право власності принципу правомірно допустимого втручання, сумісного з гарантіями статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме: втручання має бути законним, відповідати суспільним інтересам та бути пропорційним переслідуваним цілям одночасно. Звертає увагу суду, що відповідно до ст. 120 ЗК України (в редакції, чинній станом на дату реєстрації за відповідачем права власності на нерухоме майно - від 04.06.2017р.) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. За таких умов, в момент виникнення права власності на нерухоме майно, до відповідача перейшло також й право користування на земельну ділянку із кадастровим номером 2310400000:11:020:0055, яка перебувала в оренді у [PERSON] . При цьому, [PERSON] звертався до Бердянської міської ради із заявою про передачу йому в оренду земельної ділянки з кадастровим номером 2310400000:11:020:0055, розташованої за адресою: [ADDRESS] для розміщення та обслуговування шиномантажної майстерні строком на 49 років. Проте в укладенні Договору оренди вказаної земельної ділянки Бердянською міською радою було відмовлено. Нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , жодної ознаки самочинного будівництва, визначеної у ст. 376 ЦК України, не має, а відтак відносно такого нерухомого майна не може бути застосовано такий крайній захід як знесення. 29.03.2021 року представник позивача подав відповідь на відзив (а.с.167-184 т.1), у якому зазначає, що про порушення права Бердянської міської ради стало відомо 30.07.2019 року з часу розгляду постійною комісією Бердянської міської ради з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин та екології звернення [PERSON] про передачу в оренду спірної земельної ділянки. На рахунок місцевого бюджету від [PERSON] дійсно надійшли кошти у сумі 1642 грн. 00 коп. Однак відомості щодо укладення договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Бердянська між виконавчим комітетом Бердянської міської ради та [PERSON] відсутні. Доказів укладання такого договору відповідачем суду не надано, як не надано і самого договору. Підготовкою розпорядження виконуючого обов`язки міського голови, секретаря Бердянської міської ради Холода О.О. від 21.06.2017р. № 202-р щода присвоєння шиномонтажній майстерні поштової адреси займався виконавчий комітет Бердянської міської ради, а не Бердянська міська рада. Предметом позову [PERSON] до Бердянської міської ради у справі №310/7996/17 було визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання незаконним та скасування п 18 рішення Бердянської міської ради №21 від 26.10.2017р. З вищезазначеного вбачається, що саме з 30.07.2019р. починається строк позовної давності у цій справі. Інші доводи, викладені у відповіді на відзив дублюють доводи, викладені позивачем у позовній заяві. 01.02.2021 року третя особа державний реєстратор виконкому Бердянської міської ради Галян Г. подала до суду пояснення (а.с.104 т.1). У поясненнях третя особа заперечує проти позовних вимог позивача в частині визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора №36325539 від 26.07.2017 року. Вказує на те, що нею була розглянута заява [PERSON] №23366057 від 24.07.2017 про реєстрацію права власності на будівлю шиномантажної майстерні за адресою: [ADDRESS] . До заяви були додані усі необхідні документи, передбачені п.41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015р. №1127. Підстав для прийняття рішення про відмову у проведенні державної реєстрації не вбачалося. 05.02.2021 року представником третьої особи виконавчого комітету Бердянської міської ради подано пояснення щодо позову (а.с.107-110 т.1) у якому, посилаючись на норми Земельного кодексу України, ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", ЗУ "Про державний контроль за використанням га охороною земель", просить позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі. 19.02.2021 року до суду надійшли пояснення третьої особи Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (а.с.118-119 т.1), у якій представник вказує на те, що Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» ( в редакції, яка діяла на день реєстрації спірних декларацій (надалі Закон), визначено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Процедура подання та реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації та її форма визначені Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011р. №461. Відповідно до ч. 10 ст. 39 Закону, замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації аби сертифіката. 26.12.2016 року після перевірки повноти даних, зазначених у поданій [PERSON] декларації, Департаментом було здійснено реєстрацію спірної декларації про готовність об`єкта до експлуатації за № ЗП 142163550767. Департамент, здійснює виключно реєстраційну функцію та вносить до реєстру дані зазначені у поданій декларації. Законом визначено вичерпний перелік підстав для відмови у реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта. Єдиною підставою для відмови у реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації та повернення останньої є подання неповних даних у такій декларації. Отже, при реєстрації спірної декларацій Департамент діяв у межах наданих повноважень та у відповідності до норм законодавства. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги Бердянської міської ради підтримав повністю, просить їх задовольнити. Представник відповідача підтримав письмові заперечення [PERSON] проти позову, просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Представник третьої особи виконавчого комітету Бердянської міської ради роти підтримала надані раніше письмові пояснення щодо позову, просила позовні вимоги Бердянської міської ради задовольнити повністю. Представники інших третіх осіб у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що 09.04.2008 року між Бердянською міською радою і приватним підприємцем [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0, 0110 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] (між автостоянкою та ПТУ-19), для розміщення та обслуговування шиномонтажної майстерні, на строк до 01.08.2012 року (а.с.114-16 т.1). Вказаний договір було зареєстровано у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 25 червня 2008р. за №040826500304. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.05.2019р. (а.с.82 т.1) встановлено, що земельна ділянка площею 0,011га., з кадастровим номером 2310400000:11:012:0055 розташована за адресою: [ADDRESS] (між автостоянкою та ПТУ-19); цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; категорія земель землі житлової та громадської забудови; вид використання - для розміщення та обслуговувнання шиномонтажної майстерні; форма власності - комунальна власність; власник землі Бердянська міська рада; орендар - ФОП [PERSON] , дата реєстрації договору - 25.06.2008р., строк дії речового права - 01.08.2012р. Договір оренди землі було поновлено на підставі рішення Бердянської міської ради №14 від 27.12.2012р. (пункт 42) на строк до 01.11.2017р. (а.с.23 т.1). 09.10.2014 року між Бердянською міською радою та ФОП [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору від 09.04.2008р., відповідно до якої строк договору оренди поновлено до 01.11.2017р. (а.с. 22 т.1). [INFO] [PERSON] помер. Третя особа [PERSON] (дочка померлого) [INFO] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на право оренди спірної земельної ділянки. На підставі заяви [PERSON] Бердянською міською радою було прийнято рішенням № 21 від 26 жовтня 2017 року (а.с.25-38 т.1), а саме пункт 18, яким було вирішено внести зміни до договору оренди землі від 09 квітня 2008 року, змінено реквізити орендаря земельної ділянки з ФОП [PERSON] на гр. [PERSON] , а також було поновлено договір оренди землі строком до 01 жовтня 2022р. За рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08.11.2018 року у справі №310/7996/17, яке залишено без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 10.04.2019 року і постановою Верховного Суду від 09.04.2020 року, було визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 24 липня 2017 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-380, видане державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Сальнік Оленою Юріївною на ім`я спадкоємця [PERSON] , на спадщину, яка складається з права оренди земельної ділянки площею 0,0110 га., що розташована за адресою: [ADDRESS] (між автостоянкою та ПТУ 19), кадастровий номер: 2310400000:11:012:0055, для розміщення та обслуговування шиномонтажної майстерні, і визнано незаконним та скасовано повністю п.18 рішення тридцять четвертої сесії VII скликання Бердянської міської ради №21 від 26 жовтня 2017 року «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок» (а.с.70-77 т.1). Згідно із ч.2 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.\~ Спірна земельна ділянка віднесена до земель житлової та громадської забудови. Суб`єктом права власності на землю є територіальні громади, яка реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності (пункт «б» частини першої\~статті 80 ЗК України). Відповідно до ст.12 ЗК України ( в редакції, чинній на час розгляду справи) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить зокрема, розпорядження землями\~комунальної власності,\~територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних\~ділянок у\~користування із\~земель комунальної\~власності відповідно\~до цього\~Кодексу; здійснення\~контролю за\~використанням та\~охороною земель\~комунальної власності,\~додержанням земельного\~та екологічного\~законодавства; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Згідно із ч.4 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво або за її рахунок. Відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина друга\~статті 152 ЗК України). Судом встановлено, що 02.07.2008 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір дольової участі у будівництві (а.с.158 т.1), предметом якого є спільне будівництво шиномонтажної майстерні за адресою: [ADDRESS] (між автостоянкою і ПТУ-19). У грудні 2016 року [PERSON] подав декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до 1-ІІІ категорії складності. Вказана декларація була зареєстрована департаментом ДАБІ у Запорізькій області 26.12.2016 року за №ЗП142163550767 (а.с.44). У декларації зазначена наступна інформація: Розділ 12 «Інформація про дозвільні документи»: дозвіл на початок виконання будівельних робіт, виданий інспекцією ДАБК у Запорізькій області 11.11.2008р. №732/Б. Розділ 13 «Інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою»: договір оренди землі від 09.04.2008р., зареєстрований у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК пр. Держкомземі України», про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 25 червня 2008р. за №040826500304. Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів затверджений постановою Кабінету Міністрів України\~ від 13 квітня 2011 р. № 461\~ (у редакції постанови Кабінету Міністрів України\~ від 8 вересня 2015 р. № 750) Згідно із п.18, п.22 цього Порядку (в редакції, яка діяла на час реєстрації спірної декларації) орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру. У разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом відповідно до\~статті 39-1\~Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовнику (його уповноваженій особі) протягом одного робочого дня з дня такого виявлення. У разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю. Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня, з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування. Отже, органи ДАБІ в силу покладених на них законом обов`язків мали перевірити як сам об`єкт нерухомого майна, який вводився в експлуатацію, так і підстави такого введення, а також відомості зазначені в самій декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Таким чином, зареєструвавши оскаржувану декларацію, ДАБІ недостовірних даних, внесених до декларації, виявлено не було. За клопотанням сторін судом була витребувана інформація про те, чи видавався [PERSON] дозвіл на початок виконання будівельних робіт, який , як зазначено у п.12 декларації, виданий інспекцією ДАБК у Запорізькій області 11.11.2008р. за №732/Б. Відповідно до листа департаменту ДАБІ у Запорізькій області від 04.10.2021р. №1008-1.16/1507 він не може підтвердити наявність або чинність дозволу на виконання будівельних робіт, який виданий інспекцією ДАБК у Запорізькій області у 2008 році на об`єкт будівництва «шиномонтажної майстерні за адресою: [ADDRESS] , оскільки інспекція ДАБК у Запорізькій області ліквідовано наказом від 19.04.2011р. №54, а Держархбудінспекція України була ліквідована 23.01.2015 року як юридична особа публічного права без правонаступництва. Позивач також, посилаючись на лист управління містобудування та архітектури від 21.12.2020р. №555/03 (а.с.51 т.1), вказує на те, що відповідач не отримував містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, а тому не мав права здійснювати будівництво на спірній земельній ділянці. Однак, суд не приймає даний лист до уваги з огляду на те, що в даному листі надано відомості згідно електронної бази, яка ведеться з 2011 року. Але дозвіл на початок виконання будівельних робіт, як зазначено у п.12 декларації, був виданий інспекцією ДАБК у Запорізькій області 11.11.2008р. за №732/Б. Розпорядженням міського голови №202-р від 21.06.2017р. шиномантажній майстерні було присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . При цьому, як зазначено у преамбулі розпорядження, воно було прийняте на підставі заяви [PERSON] від 24.07.2017 №9628, договору оренди землі від 09.04.2008 №040826500304, декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 26.12.2016р. № ЗП 142163550767, п.2.3 договору пайової участі у будівництві від 02.07.2008 щодо оформлення права власності на шиномонтажну майстерню після введення її в експлуатацію. (а.с.58). Таким чином, судом встановлено, що шиномонтажна майстерня була побудована [PERSON] на земельній ділянці, яка була надано в оренду [PERSON] саме для розміщення та обслуговування шиномонтажної майстерні, на підставі договору про пайову участь у будівництві від 02.07.2008р., після отримання дозволу на початок виконання будівельних робіт, виданий інспекцією ДАБК у Запорізькій області 11.11.2008р. №732/Б. Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.07.2017 року державним реєстратором Галян Г.Ю. було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 36325539 від 26.07.2017 року про реєстрацію за [PERSON] права власності на будівлю шино монтажної майстерні ( а.с.85 т.1). Підстава виникнення права власності: розпорядження № 202-р від 21.06.2017р., видавник виконавчий комітет Бердянської міської ради; декларація про готовність об`єкта до експлуатації ЗП 42163550767 від 26.12.2016, видавник Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області; технічний паспорт від 19.01.2017, видавник КПТІ Бердянської міської ради. Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком. Відповідно до пункту 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015р. №1127 ( у редакції станом на час проведення державної реєстрації - 26.07.2017р.), для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності). Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів. У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. З огляду на те, що [PERSON] були подані усі перелічені у п.41 Порядку документи, державний реєстратор Галян Г.Ю. під час прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер; 36325539 від 26.07.2017 діяла у межам своїх повноважень і відповідно до вимог чинного законодавства. Таким чином, після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпала свою дію фактом виконання, в зв`язку з чим, оскаржуваною у справі декларацією будь-які права або охоронювані законні інтереси позивача не порушуються, а скасування реєстрації такої декларації не буде нести будь-яких правових наслідків. Сам факт реєстрації такої декларації та прийняття рішення про реєстрацію права власності на збудоване майно виключає можливість віднесення спірного об`єкту нерухомого майна до самочинного в силу його узаконення. За змістом\~статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель"\~самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. У вирішенні питання про наявність ознак самовільного зайняття земельної ділянки необхідно враховувати, що саме по собі користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. У вирішенні таких спорів необхідним є встановлення наявності у особи, в силу закону, права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування. Отже, самовільне зайняття земельної ділянки є відмінним від користування земельною ділянкою за відсутності належним чином оформлених документів на неї. Судом встановлено, що [PERSON] 16.05.2019р. звертався до Бердянської міської ради із заявою про передачу в оренду земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Однак його заява була залишена без розгляду. Згідно з частинами 2, 3\~статті 152 ЗК України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки (стаття 212 ЗК України). Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У цій справі судом не встановлено ознак самочинного будівництва, закріплених зазначеною нормою. Зокрема, спірний об`єкт нерухомого майна збудований на земельній ділянці, що була відведена [PERSON] , який є стороною договору про дольову пайову участь у будівництві, саме для розміщення та обслуговування шиномонтажної майстерні, та на підставі дозволу на початок виконання будівельних робіт, виданий інспекцією ДАБК у Запорізькій області 11.11.2008р. №732/Б. Доказів протилежного суду не надано. Тобто виникненню права власності у [PERSON] на спірне нерухоме майно, виходячи з національної системи регулювання підстав та порядку набуття права власності на новостворене нерухоме майно, слугувала та передувала активна участь в такому процесі держави в особі відповідних органів архітектурно-будівельного контролю, які спочатку надали дозвіл на будівництво, процес якого вони були уповноважені контролювати, а потім прийняли до експлуатації закінчений після будівництва об`єкт. В зв`язку з чим, враховуючи, що право власності на нежитлове приміщення було набуте [PERSON] у 2017 році в результаті проведення державними органами законодавчо встановлених процедур, то відповідальність за вказані процедури не може покладатися на відповідача, який розраховував на їх належність та легітимність. Положеннями\~статті 41 Конституції України\~гарантовано кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В силу положень\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Крім того, в силу частини\~другої статті\~328 ЦК України\~презюмується правомірність набуття власником права власності на майно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У практиці Європейського суду з прав людини (зокрема, у справах "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", "Вєренцов проти України", "Щокін проти України", "Сєрков проти України", "Колишній король Греції та інші проти Греції", "Булвес" АД проти Болгарії", "Трегубенко проти України") напрацьовані три критерії, що їх слід оцінювати з тим, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання у право власності принципу правомірного і допустимого втручання, сумісного з гарантіями статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме: втручання має бути законним, відповідати суспільним інтересам та бути пропорційним переслідуваним цілям одночасно. Отже, вимоги позивача про зобов`язання відповідача звільнити земельну ділянку, привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення об`єкту нерухомого майна, є порушенням його права власності, гарантованого статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Бердянської міської ради задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed