Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулися із позовом до ПАТ «Дельта Банк», третя особа - приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Іваненко О.В., про визнання основного та іпотечного зобов`язання припиненими. Зміст позовних вимог, з якими звертається позивач. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] та [PERSON] посилаються на те, що 05 грудня 2007 року між [PERSON] та ТОВ «Укрпромбанк» укладено Кредитний договір №2133/ФКВ-07, згідно з умовами якого банк надав у строкове оплатне користування грошові кошти в сумі 60000 доларів США у термін до 04.12.2017 року. З метою забезпечення виконання основного зобов`язання за вищевказаним Кредитним договором 05 грудня 2007 року між [PERSON] та ТОВ «Укрпромбанк» укладено Іпотечний договір, посвідчений 05.12.2007 р. приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Іваненком Олегом Валерійовичем, реєстровий № 4458. На підставі Договору про передачу активів та кредитних зобов`язань від 30.06.2010 р. здійснено заміну кредитора із ТОВ «Укрпромбанку» на ПАТ «Дельта банк». Через низку обставин позичальник не міг виконувати своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку із чим утворилася заборгованість. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 05 лютого 2014 року стягнуто із [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 417 961 грн. Також, цим рішенням вирішено у рахунок заборгованості за кредитом звернути стягнення на предмет іпотеки на нерухоме майно відповідно до Договору іпотеки. Виконавчий лист за вказаним рішенням пред`явлено на примусове виконання до Броварського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Київській області. Зобов`язання, встановлене за рішенням суду, повністю виконано позивачем [PERSON] , суму боргу сплачено на депозит ВДВС. Виконавче провадження завершено у зв`язку із добровільним, фактичним і повним виконанням рішення суду. Однак, незважаючи на повне погашення боргу, відповідач не надає документи для зняття заборони на іпотеку з предмету іпотеки. Крім того, у мержі Інтернет розміщено інформацію про продаж прав вимоги за спірними зобов`язаннями з публічних торгів за ініціативою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що здійснює ліквідацію ПАТ «Дельта банк». Також на адресу позивачів надіслано повідомлення про продаж зобов`язань безпосередньо від імені банку. Однак, жодні вимоги за кредитом не можуть бути пред`явлені, оскільки позивачами здійснено повне погашення боргу, що свідчить про припинення основних зобов`язань, у тому числі і зобов`язань за Договором іпотеки. З огляду на викладені обставини, позивачі звертаються із позовними вимогами, в яких просять: визнати припиненими зобов`язання і правовідносини, що виникають з Кредитного договору № 2133/ФКВ-07 від 05.12.2007 р., який укладений між [PERSON] та ТОВ «Укрпромбанк» (правонаступник - ПАТ «Дельта банк»); визнати припиненим Іпотечний договір, посвідчений 05.12.2007 р. приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Іваненком О.В., за р.№4458; припинити іпотеку в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про іпотеку: 7949765, та припинити обтяження - заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: 6168827, на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] . Позиція відповідачів щодо заявлених позовних вимог. 21 березня 2019 року від представника ПАТ «Дельта Банк» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, проти їх задоволення заперечує у повному обсязі, посилаючись на те, що заборгованість по Кредитному договору позивачами погашена не була. Станом на 18.03.2019 р. заборгованість [PERSON] перед банком за Кредитним договором № 2133/ФКВ-07 від 05.12.2007 р. становить 2 503 813,71 грн. За таких обставин, вказаний кредитний договір та Іпотечний договір є чинними, а дії позивачів щодо непогашення боргу є протиправними. На підтвердження належного виконання зобов`язань за кредитним договором позивачами до позову не надано. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 81). Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 122). У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. До початку судового засідання їх представник - адвокат Цимбалюк М.Г. подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Також, у заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Представник ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. У попередніх судових засіданнях проти задоволення позову заперечував. Третя особа приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Іваненко О.В. не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Обставини справи, що встановлені судом. 05 грудня 2007 року між [PERSON] та ТОВ «Укрпромбанк» укладено Кредитний договір №2133/ФКВ-07, згідно з умовами якого банк надав у строкове оплатне користування грошові кошти в сумі 60000 доларів США у термін до 04.12.2017 року, зі сплатою 14,3 % річних (а.с. 8-10). 05 грудня 2007 року в забезпечення зобов`язання за кредитним договором ТОВ «Укрпромбанк» і [PERSON] укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського округу Іваненко О.В., предметом якого є трикімнатна квартира [ADDRESS] , що належить [PERSON] згідно свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 04 жовтня 2002 року, виданого Виконкомом Броварської міської ради на підставі рішення № 211 від 09 липня 2002 року, зареєстрованого у Броварському бюро технічної інвентаризації в книзі 24/3 за № 6715. Матеріалами справи встановлено, що 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та НБУ укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов`язань перед НБУ, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а згідно п. 4.2 внаслідок передачі ТОВ «Укрпромбанк» АТ «Дельта Банк» права вимоги до боржників, АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ТОВ «Укрпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Із матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся із позовними вимогами до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області (справа № 1007/3352/2012) від 18 червня 2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 05.12.2007 року у розмірі 382 413 (триста вісімдесят дві тисячі чотириста тринадцять) грн. 62 коп. (а.с. 11-12). Рішенням Апеляційного суду Київської області від 01 жовтня 2012 року вищевказане рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2012 року скасовано, та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (а.с. 13-14). У травні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся із позовними вимогами до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області (справа № 361/4035/13-ц) від 10 жовтня 2013 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відмовлено у повному обсязі (а.с. 15-16). Рішенням Апеляційного суду Київської області від 05 лютого 2014 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області (справа № 361/4035/13-ц) від 10 жовтня 2013 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким стягнуто із [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 417 961 (чотириста сімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят одну) грн. Також, у вказаному рішенні в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки на нерухоме майно [PERSON] : трикімнатну квартиру загальною площею 72,8 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17-18). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2014 року вищевказане рішення Апеляційного суду Київської області від 05 лютого 2014 року залишено без змін (а.с. 19-21). Матеріалами справи встановлено, що на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 05 лютого 2014 року Броварським міськрайонним судом Київської області 16 липня 2014 р. у цивільній справі 361/4035/13-ц видано стягувачу ПАТ «Дельта Банк» виконавчий лист. Виконавчий лист № 361/4035/13-ц пред`явлений стягувачем ПАТ «Дельта Банк» на примусове виконання до Броварського міськрайонного відділу ДВС, у зв`язку із чим відкрито виконавче провадження № ВП 45855761 (зведене виконавче провадження - 50976025), що підтверджується інформаційною довідкою про виконавче провадження (а.с. 22-23). 13 грудня 2017 року старшим державним виконавцем Броварського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Київській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 45855761, у зв`язку із повним погашенням боржником боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій (а.с. 24). Згідно інформаційної довідки № 110299624, станом на 11 січня 2018 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься реєстраційний номер обтяження № 6168827 щодо заборони на нерухоме майно, а саме, трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Підставою даного обтяження є: іпотечний договір, реєстровий № 4458 (а.с. 25). Із матеріалів справи вбачається, що 28 січня 2019 року ПАТ «Дельта Банк» направив позивачам листи, в яких повідомив, що заборгованість за Кредитним договором № 2133/ФКВ-07 від 05.12.2007 р. станом на 01.10.2018 р. становить 1 865 428 (один мільйон вісімсот шістдесят п`ять тисяч чотириста двадцять вісім) грн. 51 коп. Також, у даному листі ПАТ «Дельта Банк» повідомив позивачам, що право вимоги за вказаним кредитним договором буде виставлено для індивідуального продажу на відкритих торгах (аукціоні) 18.03.2019 р. (а.с. 91). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ст. 15, 16 ЦК України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути також і припинення правовідношення. Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів за договором позики відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до спливу встановленого договором строку виконання основного зобов`язання має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У п. 6.2. Кредитного договору сторони обумовили, що банк має право вимагати дострокового повного повернення кредиту, плати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або його поручителями (заставодавцями, гарантами, поручителями, майновими поручителями) умов цього договору та/або договорів, укладених у забезпечення виконання позичальником зобов`язань за цим договором, а позичальник зобов`язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги (а у випадку передбаченому п. 4.2.5 - не пізніше наступного робочого дня) повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим договором, а також відшкодувати збитки, завдані банку, у випадках, передбачених п.п. а-ж, в тому числі і у випадку порушення позичальником строків платежів, що встановлені договором. Як передбачено у п. 6.3. Кредитного договору у разі невиконання Позичальником вимоги про дострокове виконання зобов`язання за цим Договором у встановлений строк Банк має право стягнути примусово (у т.ч. шляхом звернення стягнення на заставлене майно, стягнення заборгованості з поручителя тощо, та/або шляхом договірного списання всю заборгованість за цим Договором (кредит, проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі). Так, у п. 6.2. Кредитного договору його сторони обумовили, що банк має право вимагати дострокового повного повернення кредиту, плати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим договором. Із матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» неодноразово надсилав позивачам вимоги про дострокове виконання зобов`язання за Кредитним договором. Однак, такі вимоги позивачами задоволені не були, після чого ПАТ «Дельта Банк» використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів. Аналізуючи положення вищевказаних норм, що регулюють правовідносини, які склалися між сторонами, можна дійти висновку про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. До такого висновку також прийшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04 липня 2018 року у цивільній справі № 310/11534/13-ц. Всупереч вказаному, Банк продовжував нараховувати відсотки, пеню та штрафні санкції за Кредитним договором № 2133/ФКВ-07 від 05.12.2007 р. Крім того, із матеріалів справи встановлено, що стягнутий судовим рішенням розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками був у повному обсязі сплачений [PERSON] в рамках відкритого виконавчого провадження, у зв`язку із чим виконавче провадження було закінчене 13 грудня 2017 року. Однак, не зважаючи на повне виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, ПАТ «Дельта Банк» продовжував нараховувати відсотки, пеню та штрафні санкції, про що подав до суду розрахунок заборгованості. У даному розрахунку заборгованості зазначено, що станом на 18.03.2019 р. заборгованість за Кредитним договором № № 2133/ФКВ-07 від 05.12.2007 р. становить 2 503 813,71 грн., та складається: 999 424,60 грн. - заборгованості за кредитом, 847 182,42 грн. - заборгованість за відсотками, 624 788,88 грн. - пеня, 32 417,71 грн. - штрафні санкції за порушення умов кредитного договору. Суд не бере даний розрахунок заборгованості, оскільки він спростовується постановою про закінчення виконавчого провадження щодо дострокового стягнення заборгованості. З огляду на викладені обставини, суд вважає, що позовна вимога щодо визнання припиненими зобов`язання і правовідносини, що виникають з Кредитного договору № 2133/ФКВ-07 від 05.12.2007 р., який укладений між [PERSON] та ТОВ «Укрпромбанк» (правонаступник - ПАТ «Дельта банк»), є доведеною, а тому підлягає задоволенню. Щодо визнання припиненим Іпотечний договір від 05.12.2007 р., укладений між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] , суд вважає, що дана вимога також підлягає задоволенню з огляду на наступне. Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України). Іпотека відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (ст. 3 Закону України "Про іпотеку"). При цьому, основним зобов`язанням є зобов`язання боржника за договором позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також інше зобов`язання, що виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. За змістом ст. 17 цього Закону іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; визнання іпотечного договору недійсним. Отже, враховуючи приписи чинного законодавства та встановлені фактичні обставини у справі, зокрема, припинення зобов`язань [PERSON] перед ПАТ "Дельта Банк" за кредитним договором № 2133/ФКВ-07 від 05.12.2007 р., суд вважає, що похідне зобов`язання у вигляді іпотеки за іпотечним договором у позивача [PERSON] перед відповідачем також припинилось. Щодо вимоги про припинення іпотеки в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно суд зазначає наступне. Згідно із ч. 3 ст. ст. 17 Закону України "Про іпотеку" відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Згідно ст. 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Відповідно до п. 57 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127 (далі - Порядок) для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Тобто разом з припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, так як всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. Отже, з державною реєстрацією відомостей про припинення іпотеки (припинення обтяження нерухомого майна іпотекою) підлягають державній реєстрації і відомості про зняття заборони відчуження, накладеної під час посвідчення такого нотаріального договору та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача (ч. 5 ст. 43 Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"). Пунктом 5.1 Глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року передбачено, що нотаріус знімає заборону відчуження майна, зокрема, при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики або за рішенням суду. Таким чином, суд зазначає, що вимоги про визнання договору іпотеки припиненим, зняття заборони відчуження майна та вилучення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є взаємопов`язаними та такими що пов`язані одна з одною, а тому не потребують встановленню додаткових зобов`язань для будь-якої із сторін чи третіх осіб. Враховуючи викладене, позовні вимоги про зняття заборон відчуження нерухомого майна, накладені приватним нотаріусом на підставі договору іпотеки, та вилучення вказаних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Така саме правова позиція викладена в Постанові ВС/КГС від 14.02.2018 р. у справі №910/16461/16. Щодо судових витрат. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Із матеріалів справи вбачається, що звертаючись із даним позовом, [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., та [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 1563,80 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, стягненню із відповідача на користь позивачів підлягає вказаний розмір судового збору. На підставі викладеного, та

Outcome: approved