Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем від 18 березня 2021 року № 32918 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", заборгованості за Кредитним договором №2476904 від 13 липня 2020 року; стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 908,00 грн.. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 13 липня 2020 року між [PERSON] та ТОВ "МІЛОАН" укладено Кредитний договір № 2476904, відповідно до якого товариством надано позивачу кредитні кошти. Правонаступником усіх прав та обов"язків ТОВ "МІЛОАН" за вказаним Кредитним договором є ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 56 МЛ від 16 грудня 2020 року. Згідно відомостей Єдиного реєстру боржників [PERSON] дізналася, що 21 липня 2021 року постановою державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження № 66147668 щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем № 32918 від 18.03.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованості, за Кредитним договором №2476904 від 13 липня 2020 року. Вказує, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису нотаріус не отримував від позивача первинні документи щодо видачі кредитних коштів та здійснення їх часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тобто у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем є безспірним. Враховуючи зміст виконавчого напису, позивачу не направлялись вимоги про усунення порушень за кредитним договором, що об"єктивно позбавило її можливості бути вчасно поінформованою про наявність заборгованості. Вважає, що вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню, так як виданий з порушенням вимог цивільного законодавства. Кредитна заборгованість не є безспірною, відповідачем не підтверджено право на звернення з вимогою про стягнення боргу, оскільки стягнення заборгованості в частині комісії, відсотків за користування кредитом, штрафу та пені є протиправними та відповідач не звертався із вимогою про стягнення заборгованості до позивача. Також вважає, що нотаріусом порушено додержання вимог статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат", постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" під час його вчинення. Оскільки, чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не передбачає стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Виконавчий напис також не міг бути вчинений на підставі пункту першого Переліку, оскільки він регламентує вчинення виконавчих написів на нотаріально посвідчених угодах, тоді як Кредитний договір між позивачем та ТОВ "МІЛОАН" не був нотаріально посвідченим. 01 жовтня 2021 року за вх.№55843/21 представником відповідача подано відзив на позов, де вказано, що між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» 13 липня 2020 року було укладено кредитний договір №2476904, згідно якого позивачу було надано кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн, проте, позичальник свої зобов`язання перед позикодавцем не виконала, грошові кошти не повернула. На підставі Договору про відступлення прав вимоги №56-МЛ від 16.12.2020 року відповідач набув право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і до позивача за кредитним договором. Позивачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості, надано термін для добровільного врегулювання позивачем зобов"язання. Відповідач зауважив, що після переходу права вимоги за кредитним договором №2476904 від 13.07.2020 року відповідачем не нараховувалось жодних нових сум щодо стягнення заборгованості. 17.03.2021 року за вих..№20287080/2 відповідачем, з дотриманням усіх вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, подано приватному нотаріусу заяву про вчинення виконавчого напису, оригінал кредитного договору та засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості, тому, відповідач стверджує, що процедуру отримання виконавчого напису дотримано та просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Крім того, відповідач вказав на необґрунтованість вимоги позивача про стягнення витрат по оплаті послуг надання професійної правничої допомоги в розмірі 10000 грн.. з огляду на те, що даний спір не є складним, не потребує вивчення великого обсягу нормативно-правових актів, складення великої кількості процесуальних документів, значного часу на вивчення обставин справи, а також у зв"язку з відсутністю документального підтвердження витрат на правову допомогу. Ухвалою суду від 06 серпня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 23 вересня 2021 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень. В судове засідання представник позивача подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, у відзиві на позов, просив результати розгляду справи направити на адресу відповідача. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович в судове засідання не з"явилися, жодних заяв чи клопотань від них не надходило. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з"ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим\~ Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 13 липня 2020 між позивачем [PERSON] та ТОВ "МІЛОАН" було укладено кредитний договір №2476904 відповідно до умов якого позивачу було надано кредит в розмірі 5000 грн. зі сплатою комісії за надання кредиту та процентів з терміном повернення 12.08.2020. 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 32918, яким стягнуто із [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2476904 від 13.07.2020 року, укладеним з ТОВ «Мілоан», правонаступником усіх прав та обов"язків якого за Договором відступлення права вимоги №56-МЛ від 16.12.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", у розмірі 10669,70 грн. за період з 16.12.2020 року по 26.02.2021 року, з яких: 3564,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 6755,70 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 350,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України "Про нотаріат" стягнуто плати із стягувана, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувана. Загальна заборгованість боржника становить 11599,70 гривень. 21 липня 2021 року державним виконавцем відділу виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Ходневич А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66147668 на підставі виконавчого напису № 32918, виданого 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з\~ [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованості за кредитним договором від 13.07.2020 року на загальну суму 11599,70 грн. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема виконавчі написи. Так, згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст.87 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172. Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету міністрів України від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом "2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов"язаннями". Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв"язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. З огляду на наведене, вбачається, що нотаріус в день вчинення спірного виконавчого напису 18.03.2021 року керувався пунктом Переліку, який був незаконним та нечинним, та на підставі нечинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед ТОВ "ФК "Кредит-капітал" на підставі лише документів передбачених пунктом 2 Переліку. Крім того, з огляду на те, що укладений 13 липня 2020 року між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] кредитний договір №2476904, який був наданий відповідачем (стягувачем) приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально (як вказує позивач у позовній заяві, кредит вона отримала онлайн), то суд вважає, що приватний нотаріус Горай О.С. вчинив оспорюваний виконавчий напис на підставі документів, які не відповідають передбаченим Переліком вимогам до документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника (у редакції на час вчинення виконавчого напису), що свідчить про недотримання ним порядку вчинення виконавчого напису та умов щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов"язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Таким чином, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. На підставі викладеного, суд вважає, що вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є законною та обґрунтованою, оскільки наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та у зв"язку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимоги про судові витрати на правничу допомогу, суд враховує заяву представника позивача та вважає за можливе вирішити дане питання відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, якою встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв"язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п"яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved