Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

I.Виклад позицій позивача та відповідача. 01.09.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом до Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. У обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який постійно проживав і був зареєстрований в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області. Після його смерті залишилось спадкове майно, на яке вона має право як спадкоємець за законом. Інші спадкоємці - діти померлого [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на спадщину не претендують. До складу спадщини, в тому числі входить і земельна частка (пай) площею 3,08 умовних кадастрових гектари на території Копистиринської сільської ради, яка належала [PERSON] . Спадщину після смерті батька вона прийняла шляхом вступу в фактичне володіння та управління спадковим майном. Сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] видавався, але був втрачений. 08.10.2019 державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Масилюк Р.М. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану земельну частку (пай). [PERSON] просить визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 3,08 умовних кадастрових гектари на території Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] , яка належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0333527, зареєстрованого 24.04.1997 за № 282. Представник відповідача Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області сільський голова Палазюк Ю.Г. позовні вимоги визнав у повному обсязі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не заперечують щодо задоволення позовної заяви [PERSON] ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У підготовче засідання сторони не з`явилися, до суду надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, представник відповідача Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області сільський голова Палазюк Ю.Г. визнає позовні вимоги в повному обсязі, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не заперечують щодо задоволення позовної заяви [PERSON] . Сторони просили ухвалити рішення у підготовчому засіданні (а.с. 34-39, 40). ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 02.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження і відкрито підготовче провадження. Підготовче засідання призначено на 24 вересня 2020 року, з викликом сторін. Відповідачеві - Копистиринській сільській раді Шаргородського району Вінницької області запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву (а.с. 22-23). Ухвалу суду від 02.09.2020 направлено на адресу відповідача, яку вона отримала 07.09.2020 (а.с. 30). Відповідач - Копистиринська сільська рада Шаргородського району Вінницької області відзив на позовну заяву не подала. Третім особам, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] запропоновано в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали подати письмові пояснення щодо позову (а.с.22-23). Ухвалу суду від 02.09.2020 направлено на адресу третіх осіб, яку вони отримали 07.09.2020 (а.с.29, 31, 33). Треті особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] письмові пояснення щодо позову не подали. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому засіданні в правовідносинах, що виникли між сторонами. Представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже у суду наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами, судом не установлено. За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. У підготовчому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який постійно проживав і був зареєстрований в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Копистиринської сільською Радою 15.04.1997 та довідкою Копистиринської сільської ради №20 від 03.04.2020 (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається, в тому числі, з права на земельну частку (пай) площею 3,08 га, яка знаходиться на території Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Із довідки Відділу у Шаргородському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 03.07.2019 № В-254/0-0.40-540/152-19 вбачається, що відповідно до книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) [PERSON] був виданий сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН № 0333527, зареєстрований 24 квітня 1997 року за № 282 площею 3,08 умовних кадастрових гектарах на території Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, виданий на підставі рішення Шаргородської райдержадміністрації від 12 квітня 1997 року за №49 та рішення Шаргородської районної державної адміністрації від 8 лютого 2000 року (зі змінами) за №27 на території Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Вартість земельної частки (пай) станом на 13.07.1997 становить 10089 грн. (а.с.16). Зазначений вище сертифікат на земельну частку (пай) був втрачений, у зв`язку із чим у газеті "Шаргородщина" було поміщено оголошення про втрату сертифікату та визнання його недійсним (а.с. 18). [INFO] [PERSON] помер (а.с.9). Із довідки виконавчого комітету Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області №20 від 03.04.2019 вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Дочка спадкодавця [PERSON] вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном (а.с.12). Право на спадкування за законом після смерті [PERSON] , як спадкоємець першої черги, має дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого повторно Шаргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 17.09.2019 та копією свідоцтва про укладення шлюбу з [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Пеньківською сільською радою Шаргородського району Вінницької області 17.06.1979 (а.с.10, 11). Інші спадкоємці - діти померлого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] не прийняли і на неї не претендують про що подали нотаріусу письмові заяви (а.с.13-15). 08.10.2019 державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Масилюк Р.М. було винесено постанову про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану земельну частку (пай) (а.с.17). V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Згідно зі ст. 55 Конституції України права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування. З огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася та була прийнята до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Зазначене відповідає пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, роз`ясненням, що містяться в абз.3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування", а також позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловленій у п.1 Інформаційного листа "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013. Відповідно до зазначених нормативних актів та роз`яснень, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Так, відповідно до ч.1 ст.6 ЦК УРСР встановлено перелік способів захисту цивільних прав шляхом: визнання цих прав; відновлення становища, яке існувало до порушення права, і припинення дій, які порушують право; присудження до виконання обов`язку в натурі; компенсації моральної шкоди; припинення або зміни правовідношення; стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках, передбачених законом або договором, - неустойки (штрафу, пені), а також іншими засобами, передбаченими законом. Тобто, за змістом ст.6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно з ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР). Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст.526 ЦК УРСР). Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Приписами ст. 524 ЦК УРСР та ст. З Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року № 666/94 право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Право на земельну частку (пай), що отримують працівники, набувається ними на період з моменту прийняття рішення про виділення земельних часток (паїв) до завершення землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельних часток (паїв) у натурі у вигляді земельних ділянок та видачі громадянам державних актів про право власності на землю. VІ. Висновки суду. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] у визначений законом спосіб набув право на земельну частку (пай), що належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0333527, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 24.04.1997 за № 282 згідно рішення Шаргородської райдержадміністрації № 49 від 12.04.1997 та рішення Шаргородської районної державної адміністрації від 8 лютого 2000 року (зі змінами) за №27 на території Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Вказаний сертифікат втрачений, що є перешкодою для видачі нотаріусом спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай). Згідно з п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, у разі відсутності сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відтак, оскільки [PERSON] було видано сертифікат на земельну частку (пай), то і позивач [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] вправі порушувати питання про успадкування цієї земельної частки (паю) з послідуючим проведенням землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельної частки (паю) у натурі у вигляді земельної ділянки та отриманням свідоцтва про право власності на землю. Визнання за позивачем [PERSON] права на земельну частку (пай) не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Враховуючи, що відповідачем Копистиринською сільською радою Шаргородського району Вінницької області визнано позовні вимоги [PERSON] , про що подано до суду відповідну заяву, то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки право [PERSON] порушено і підлягає судовому захисту шляхом задоволення позовних вимог.

Outcome: approved