Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON], діюча в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], до [PERSON], треті особи: [PERSON], Дарницьке РВ ГУ Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона разом з сином на праві власності володіють 1/3 частини квартири [ADDRESS] яку вони набули згідно Договору купівлі-продажу 1/3 частини квартири від 29 грудня 2012 року, також на праві власності за її покійним чоловіком було зареєстровано 1/3 вказаної квартири. З часу продажу частки майна відповідачка в квартирі не проживає, її речей немає; спірним житлом не цікавляться, житлово-комунальні послуги не сплачує, на протязі двох років жодного разу не з"являлась, при цьому не вжила заходів для зняття з реєстраційного обліку, внаслідок чого вона вимушена сплачувати за неї, як зареєстровану особу, житлово-комунальні послуги, що впливає на її бюджет. Відтак, вважає, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням. В даній квартирі постійно проживає тільки вона з сином та [PERSON], які самостійно несуть обов"язок по сплаті житлово-комунальних послуг, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. В судовому позивачка позовні вимоги підтримала у цілому з тих же підстав, просила їх задовольнити: визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Відповідачка в судове засідання повторно не з"явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Треті особи без самостійних вимог: [PERSON], Дарницьке РВ ГУ Державної міграційної служби України в м. Києвів судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення. За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності третіх осіб, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає відмові задоволенні із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Судом встановлено, що позивачка разом з сином на праві власності володіють 1/3 частини квартири [ADDRESS] яку вони набули згідно Договору купівлі-продажу 1/3 частини квартири від 29 грудня 2012 року. Як вбачається із вказаного договору, квартира, яка відчужувалась, належала продавцю - [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 23 червня 2008 року Відділом приватизації житла Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації згідно з розпорядженням (наказом) від 23 червня 2008 року № 49599, зареєстрованого в КМБТІ 07 липня 2008 року (а.с.4). Зважаючи на вказану реєстрацію, відповідачка залишається співвласником майна, незважаючи на продаж частини квартири. Будь-яких доказів про те, що відповідачка після здійснення продажу частини квартири не залишилась співвласником іншої частини майна (квартири), матеріали справи не містять, а тому підстав для визнання співвласника майна таким, що втратив право користування житловим приміщенням немає. Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов»язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте позивач, звертаючись до суду, не надав достовірності, повноти доказів, які обґрунтовують його вимоги, із заявою про забезпечення доказів не звертався. Оскільки позивачем не надані належні докази по справі, суд розцінює доказування позивача, як такі, що ґрунтуються на припущеннях. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими статтею 11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обставини справи, відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Зважаючи на викладене, власник/співвласник житла не може бути позбавлений права ним користуватися. На підставі вищевикладеного, ст.405 ЦК України,

Outcome: dismissed