Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати виконавчий напис № 24014? вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною від 15.07.2020 про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Аланд" заборгованості в розмірі 21797,20 грн., таким що не підлягає виконанню. Мотивуючи свої вимоги представник позивача вказує, що [PERSON] отримала постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, по виконавчому провадженню № 62793868 від 05.11.2020 року. Встановлено, що підставою для прийняття вказаної постанови являється виконавчий напис № 24014, виданий 15.07.2020 року про стягнення з позивача [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Аланд" заборгованість у розмірі 21797,20 грн. Так, вищезазначений виконавчий напис вчинений на підставі кредитного договору, укладеного у лютому 2014 року між позивачем [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк". Вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню з наступних підстав. 15.07.2021 року приватним нотаріусом Київсього міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис за № 24014 щодо стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 21797,20 грн. на користь ТОВ "ФК "Аланд". Вказана сума є боргом за кредитним договором № 002-21972-270214 від 27.02.2014 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк", із кінцевим строком погашення до 27.02.2015 року. Сум,. яка підлягала поверненню за 364 дні до 27.02.2015 року склала 14000 грн. У березні 2014 року позивач зняла з карти кошти в сумі 12870 грн. За квітень-липень погасила грошові кошти в сумі 3500 грн. Проте, через ліквідацію ПАТ КБ "Надра" та його відділення в смт. Каланчак, [PERSON] була позбавлена можливості у подальшому здійснювати погашення вказаного кредиту. Далі, фінустанова з 27.02.2015 року по 27.02.2018 року своєчасно не звернулася а ні до нотаріуса за посвідченнням та видачею виконавчого напису, а ні до суду з позовом. Спірна заборгованість сторонами не узгоджена та фінансовою установою не вжито жодних заходів з приводу її узгодження. Таким чином має місце спірність заборгованості. Ухвалами від 20.04.2021 року забезпечено позов та відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21.09.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася. Представник позивача [PERSON] підтримала вимоги [PERSON] та наполягала на їх задоволенні. Справу просила розглянути без її участі. Відповідач ТОВ "ФК "Аланд" в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причину своєї неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Треті особи Хара Н.С. та Манікін Д.С. в судове засідання не з"явилися. Причини своєї неявки суду не повідомили. Оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності, неявка до суду, незалежно від причин, вказує на те, що відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді. В зв`язку із чим, суд розглядає справу за наявних у справі доказів у його відсутності, оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, докази надані позивачем, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. 15.07.2020 року приватним нотаріусом Хара Н.С. було видано виконавчий напис про стягнення з [PERSON] заборгованості в загальній сумі 21797,20 грн. на користь "ФК "Аланд". Вказана сума є боргом за кредитним договором № 002-21972-270214 від 27.02.2014 року укладеного між [PERSON] з ПАТ "Дельта Банк" з кінцевим строком погашення до 27.02.2015 року. При цьому, позивач брав кредит в розмірі 14000 грн. Сума, яка підлягала поверненню за 364 дні до 27.02.2015 року, склала 14000 грн. За квітень - березень 2014 року повернуто коштів у розмірі 3500 грн. Через ліквідацію банку, позивач була позбавлена можливості сплачувати заборгованість по кредитному договору. Відповідно до вимог статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Наведеним Переліком такими документами визнано кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язанням та передбачено, що для одержання виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок) містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису у разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави зробити висновок про те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] вказує на спірний виконавчий напис від 15.07.2021 року. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Як вбачається з матеріалів, представник позивача зазначає на навність спору щодо заборгованості перед відповідачем З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про те, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності боргу, безспірності характеру правовідносин сторін, чим порушив норми статті 88 Закону України «Про нотаріат», п. 284 Інструкції та підпункту б) ч. 2 п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМ України від 29.06.1999 року № 1172 , а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved