Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1.1. 13.03.2019 Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі також позивач) звернулось до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з [PERSON] (далі також відповідач) на свою користь заборгованість за кредитним договором від 31.01.2011 у розмірі 22 539 грн. 48 коп., а також 1921 грн. судових витрат. 1.2. Позов обґрунтовувався тим, що 31.01.2011 між сторонами укладено договір про отримання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримала кошти у сумі 8000,00 грн., однак умов договору належним чином не виконала, в результаті чого станом на 06.02.2019 утворилася заборгованість у розмірі 22 539 грн. 48 коп. ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 22.03.2019 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/2595/19 відкрито провадження та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.41-42). 2.2. 07.10.2019 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на необґрунтованість позову. Зазначив, що у 2011 році у відділенні ПАТ КБ "Приватбанк" відповідачу видано кредитну картку строком на 2 роки. Відповідач дійсно користувалася кредитною карткою, однак після закінчення строку дії остання погасила кредит, який отримала з картки. З того часу ПАТ КБ "Приватбанк" жодних претензій щодо кредитної заборгованості до відповідача не мав. До отримання позовної заяви відповідач вважала, що кредит погашено в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що позивачем не додано до позову первинних документів, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір. Водночас, між позивачем та відповідачем не переукладено кредитний договір на тих самих умовах, на яких він був укладений, а тому позовна заява про стягнення заборгованості за кредитним договором від 31.01.2011 подана поза межами строку позовної давності. Наголосив, що відповідач не ознайомлювалася та не підписувала Умови та правила надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою. При отриманні кредитної картки зазначені документи відповідачу не надавались. Додані до позовної заяви копії документів не можуть належним чином підтвердити позовні вимоги, оскільки копії є неякісними, що унеможливлює встановлення усіх обставин справи, що підтверджують позовні вимоги. Просив зобов`язати позивача надати суду для огляду оригінали документів, на яких ґрунтуються позовні вимоги (а.с.53-56). 2.3. 07.10.2019 ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача задоволено, витребувано у АТ КБ «Приватбанк» якісно виготовлені та відповідним чином завірені копії документів: анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанк від 31.01.2011; виписку з рахунку по кредитному договорі відкритому у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] ; щоденний розрахунок заборгованості за кредитним договором №б/н від 31.01.2011 [PERSON] перед АТ КБ «Приватбанк» із чітким зазначенням періодів прострочення виконання зобов`язання зі сторони [PERSON] , з моменту підписання договору й по даний час, формули вирахування заборгованості; належним чином завірену копію претензії АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про порушення умов договору та належним чином завірену копію кредитної справи (а.с.60-61). 2.5. 04.11.2019 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник просив позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 31.01.2011, згідно якої отримала кредит у розмірі 8 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином, між банком та позичальником укладено договір у письмовій формі, здійснено усі необхідні дії, для придбання, припинення або зміні цивільних прав та обов`язків. Відповідач була належним чином ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг та надала згоду на укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна», що підтверджується копією анкети-заяви від 31.01.2011, яка заповнена особисто [PERSON] та засвідчена її підписом. На підтвердження обставин користування відповідачем кредитними коштами позивачем надано виписку з карткового рахунку та розрахунок заборгованості та позивачем дотримано строк позовної давності при зверненні до суду (а.с.65-69). ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. 31.01.2011 [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.8, 98, зворот-99). 3.2. Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", що стверджується витягом із статуту Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.28-32). 3.3. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. 3.4. Відповідно до наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 06.02.2019 за договором від 31.01.2011 утворилася заборгованість у розмірі 22 539 грн. 48 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 8712 грн. 42 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту 5260 грн. 23 коп., заборгованість за нарахованими відсотками 0 грн. 0 коп., пеня за прострочене зобов`язання 6167 грн. 33 коп., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 850 грн. 00 коп., заборгованість по штрафу (фіксована частина) 500 грн., заборгованість по штрафу (процентна складова) 1049 грн. 50 коп. 3.5. Згідно довідки, виданої АТ КБ «Приватбанк» від 21.10.2019, [PERSON] згідно кредитного договору б/н від 31.01.2011, отримала картки № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 01.2022 року. IV. ЦИВІЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО УКРАЇНИ 4.1. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України). 4.2. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України). 4.3. Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 4.4. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 4.5. Згідно пункту 1 частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 4.6. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України). 4.7. Статтями 610 та 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 5.1.Встановлено, що між сторонами у справі виникли спірні правовідносини з приводу стягнення заборгованості за надані кредитні послуг. 5.2. З матеріалів справи встановлено, що 31.01.2011 [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Водночас, Умови та Правила надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», долучені до договору, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. 5.3. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений. 5.4. Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. 5.5. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) та приймається судом доуваги. 5.6. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив крім заборгованості за кредитом, стягнути заборгованість по процентам за користування кредитом. 5.7. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанку», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів та неустойки (штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. 5.8. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду у вже зазначеній постанові від 03.07.2019 (справ №342/180/17) зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. 5.9. Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ КБ «Приватбанк» вказувало, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши Заяву-анкету. Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. 5.10. Проте, наданий позивачем Витяг з Тарифів з обслуговування кредитних карт, Умов та Правил надання банківських послуг не містить підпису позичальника, а тому не може вважатися доказом на підтвердження умов надання кредиту та того, що під час підписання заяви відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та правилами надання банківських послуг. 5.11. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. 5.12. Визначальним є додержання письмової форми договору, однак у анкеті-заяві позичальника від 31.01.2011 процентна ставка не зазначена. 5.13. За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. 5.14. Отже, оскільки доведення факту укладення договору і наявності заборгованості є обов`язком позивача, тому суд вважає, що банком не доведено обов`язку сплати відповідачем заборгованості по процентам за користування кредитом. 5.15. Разом з тим, згідно з доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості слідує, що заборгованість [PERSON] станом на 06.02.2020 за тілом кредиту становить 8 712 грн. 42 коп. та за простроченим тілом кредиту 5 260 грн. 23 коп. 5.16. Натомість, вказана заборгованість по тілу кредиту не збігається з сумою всіх фактично отриманих відповідачем кредитних коштів за період з 01.06.2015 по 06.02.2019, що зазначена в колонці розрахунку заборгованості з назвою "Витрати клієнтом кредитних коштів". 5.17. Таким чином, при визначені реальної суми заборгованості відповідача перед банком, слід виходити з суми фактично отриманих позичальником кредитних коштів (назва колонки розрахунку заборгованості "Витрати клієнтом кредитних коштів") та сплачених ним коштів на погашення кредитних зобов`язань. Саме різниця між ними підлягає стягненню з відповідача. 5.18. З огляду на викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 0,00 грн., яка розраховується наступним чином: 9 825 грн. 92 коп. (фактично отримані відповідачем кошти) - 12 681 грн. 72 коп. (сплачені відповідачем кошти за договором). 5.19. Суд зазначає, що стягнення відсотків і штрафних санкцій є похідним від основного зобов`язання. 5.20. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" слід відмовити. VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ 6.1. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України у зв`язку із відмовою у задоволенні позову судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed