overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

В травні 2014 року КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (надалі також - позивач) звернулося до суду із позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач) про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач тривалий час користується послугами позивача з централізованого опалення, однак не оплачує дані послуги з 01 січня 2011 року по 01 лютого 2014 року, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 4601 грн. 34 коп., яку просить стягнути на свою користь з відповідача та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача подала заяву про зменшення позовних вимог до розміру 4181,86 грн., у зв"язку з частковою сплатою відповідачем заборгованості за надані послуги, та уточнений позов підтримала повністю. Відповідач в судовому засіданні, будучи попередженою судом у порядку ч. 2 ст. 174 ЦПК України про наслідки вчинення відповідної процесуальної дії, поданий уточнюючий позов з урахуванням зменшення розміру позовних вимог визнала повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], вказана квартира забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради. Згідно виписки з особового рахунку 002024, відповідач станом на 29.08.2014 року за розрахунком заборгувала 4181 грн. 86 коп. за послуги з централізованого постачання теплої енергії. Між КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради як надавачем послуг з однієї сторони та відповідачем як споживачем наданих послуг з іншої сторони існують фактичні договірні відносини з приводу надання послуг на підставі відкритого особового рахунку. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Враховуючи викладене, а також зважаючи на визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованість у розмірі 4181 грн. 86 коп. за спожиті в період з 01.01.2011 р. по 29.08.2014 р. послуги з централізованого теплопостачання є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Ріпкинської районної ради Чернігівської області про визнання незаконним рішення Ріпкинської районної ради Чернігівської області від 30 вересня 2015 року "Про звільнення [PERSON] з посади редактора Ріпкинська районна газета "Життя Полісся"; поновлення на посаді редактора Ріпкинської районної газети "Життя Полісся"; стягнення з Ріпкинської районної ради Чернігівської області моральної шкоди в сумі 10000 грн. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що з 07.09.2001 року займала посаду редактора Ріпкинської районної газети "Життя Полісся". 30 вересня 2015 року Ріпкинська районна рада Чернігівської області прийняла рішення про її звільнення з посади редактора Ріпкинської районної газети "Життя Полісся", після виходу з лікарняного. Вважає, що даний наказ та звільнення є незаконними, оскільки Ріпкинська районна рада прийняла рішення без погодження з Ріпкинською районною державною адміністрацією та трудовим колективом редакції газети «Життя полісся», які є засновниками газети, чим порушено п.7 ч.1 ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 23 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" та п. 3.2 Статуту редакції Ріпкинської районної газети "Життя Полісся", вимоги КЗпП України. Вказує, що відповідач прийняв рішення про звільнення без дотримання встановленого у статуті редакції порядку, а тому рішення двадцять восьмої сесії шостого скликання Ріпкинської районної ради від 30.09.2015 року є незаконним і відповідно до положень ст. 235 КЗпП України підлягає поновленню на роботі. Посилається, що наслідком порушення законних прав був великий психологічний стрес, була позбавлена звичайних умов життя і мала вишукувати додаткові зусилля для організації свого життя, що призвело до моральних страждань. Позивачка в судовому засіданні зменшила позовні вимоги, просила визнати незаконним рішення Ріпкинської районної ради Чернігівської області від 30 вересня 2015 року про її звільнення з посади редактора Ріпкинської районної газети "Життя Полісся", на розгляді решти позовних вимог не наполягала, про що надала суду відповідну заяву. Під час розгляду справи надала поясненя вказані в позовній заяві. Представник відповідача Ріпкинської районної ради Чернігівської області в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав, не заперечував, проти визнання рішення Ріпкинської районної ради Чернігівської області від 30 вересня 2015 року про звільнення позивачки з посади редактора Ріпкинської районної газети "Життя Полісся" незаконним. Вказав, що дійсно погодження співзасновників газети на звільнення позивача не було отримано. Представник третьої особи - Ріпкинської районної державної адміністрації в судовому засіданні не заперечував проти задоволення зменшених позовних вимог. Вказав, що погодження на звільнення [PERSON] з посади редактора газети Ріпкинська райдержадміністрація не надавала. Представник третьої особи - Ріпкинської районної газети "Життя Полісся" в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у відсутності представника Ріпкинської районної газети "Життя Полісся". Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Ріпкинської районної ради Чернігівської області від 15 квітня 2015 року "Про звільнення [PERSON] з посади редактора Ріпкинська районна газета "Життя Полісся"; поновлення на посаді редактора Ріпкинської районної газети "Життя Полісся"; стягнення з Ріпкинської районної ради Чернігівської області моральної шкоди в сумі 10000 грн.. Мотивуючи вимоги тим, що з 07.09.2011 року позивач займала посаду редактора Ріпкинської районної газети "Життя Полісся". 15 квітня 2015 року Ріпкинська районна рада Чернігівської області прийняла рішення про звільнення [PERSON] з посади редактора Ріпкинської районної газети "Життя Полісся", у звязку з виходом на пенсію. Даний наказ та своє звільнення вважає незаконним виходячи з наступного:

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

17.02.2017 року КП «Теплопостачання міста Одеси» звернулося з позовною заявою до [PERSON] та просило стягнути заборгованість за спожиту теплову енергію та гарячу воду у сумі 11700,63 грн., а також судовий збір. В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідач зареєстрований та проживає [ADDRESS]. Будинок знаходиться на обслуговувані КП "ЖКС "Північний" і його теплопостачання забезпечує КП «Теплопостачання міста Одеси». Відповідачу відкрито особовий рахунок [NUMBER] за яким обліковуються надані послуги з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води. Оскільки відповідач отримуючи послуги частково їх оплачував, тому утворилася заборгованість, про стягнення якої позивач звернувся до суду. У свою чергу відповідач [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до КП «Теплопостачання міста Одеси» та просив визнати протиправними та такими, що вчинені всупереч ст.19 Конституції України і постанові Кабінету Міністрів України №630 дії підприємства щодо зміни на власний розсуд визначеного типовим договором порядку передачі споживачу послуги з централізованого опалення; визнати протиправними положення договору про надання послуг з централізованого опалення з кінцевим споживачем - мешканцями квартир в багатоквартирних будинках, розроблені КП «Теплопостачання м.Одеси», та такими, що суперечать в частині вимог п.6.1 і п.6.2 затвердженого вказаною постановою Кабінету Міністрів України типового договору. А також просив зобов'язати директора комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» укласти з [PERSON] договір про надання послуги з централізованого опалення відповідно до правил, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 по формі та за змістом затвердженого цією постановою типового договору, з врахуванням істотних умов, визначених ст.26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", та з урахуванням розмірів законно встановлених тарифів, та зобов'язати директора укласти з КП "ЖКС "Північний" договір про надання послуг з постачання теплової енергії,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

12.03.2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню та утриманню своїх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], матеріальної допомоги не надає, діти вилучені з сім"ї. Тому просять суд позбавити її батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей. Представник позивача, прокурор в судовому засіданні позов підтримали посилаючись на вказані обставини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що бажає забрати дітей додому. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] являється матір"ю неповнолітньої- [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про народження, серія [NUMBER], серія [NUMBER]. Маловисківська РДА як органу опіки та піклування своїм рішенням від 15.11.2013 року прийшла до висновку про доцільність відібрання у [PERSON] її дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у зв"язку з тим, що для життя дітей належні умови не створено, санітарно-гігіїнічним нормам не відповідають, мали місце факти жорстокого поводження з дітьми. Рішенням Маловисківського районного суду від 16.12.2013 року відібрано у [PERSON] її малолітніх дітей. Розпорядженням голови Маловисківської РДА від 10.01.2014 року [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач після відібрання в неї дітей без позбавлення її батьківських прав на шлях виправлення не стала, за час перебування дітей в КЗ " Центр соціально-психологічної реабілітації дітей", жодного разу їх не відвідала та не поцікавилася їх життям. Тому, суд вважає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, відповідач підлягає позбавленню батьківських прав, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

08.05.2015р. на адресу Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач вказала, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого у них є спільна донька [PERSON], [INFO]. До повноліття доньки, відповідач [PERSON], сплачував аліменти, а в даний час донька [PERSON] продовжує навчання в Погребищенському медичному коледжі на 3 му курсі відділення "Сестринської справи" з 01.09.2012 року на денній формі навчання до [INFO] та потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовільнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і просив суд стягувати з нього аліменти в розмірі 200 грн., надав довідки про доходи та пояснив, що не має змоги сплачувати вказану позивачем суму коштів. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Донька перебуває на утриманні матері та навчається в Погребищенському медичному коледжі на 3 му курсі відділення "Сестринської справи" з 01.09.2012р.(а.с.7) Дані правовідносини регулюються ст.ст.182, 199 ч.1, 200 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких продовження навчання повнолітніми дітьми і наявність у зв'язку з цим потреби в матеріальній допомозі, зобов'зує батьків утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за наявності можливості надавати матеріальну допомогу; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом твердій грошовій сумі, при цьому враховується можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню своєї повнолітньої доньки, яка навчається в Погребищенському медичному коледжі на 3 му курсі відділення "Сестринської справи" з 01.09.2012р. і потребує у зв'язку з цим щомісячних витрат, чим порушує її права, тому з нього потрібно щомісячно стягувати на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі, яку суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, перебуванням на його утриманні повнолітньої дитини, а також виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, в розмірі 250 грн. в примусовому порядку до закінчення нею навчання. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] та просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку на своє утримання до закінчення навчання. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з"явилася, але надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з"явився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.04.2003 року, батьком [PERSON] , [INFO] , записаний відповідач\~ [PERSON] (а.с.5). \~ \~ \~ \~Згідно довідки від 12.02.2020 року № 74, [PERSON] навчається в КВНЗ "Ніжинський коледж культури і мистецтв імені Марії Заньковецької" на ІІІ курсі спеціалізації "Хореографія" з 01.09.2017 року (наказ 58 від 31.07.2017 року) по 30.06.2021 року (а.с. 9). \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~Стаття 200 СК України\~передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу\~(ч.1). При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 2). \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою пред`явлення позову є 13.03.2020 року. \~ \~ \~ \~Виходячи з обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на її утримання у розмірі ј частки від всіх видів доходів щомісячно, починаючи стягнення з 13.03.2020 року до закінчення навчання [PERSON] , тобто до [INFO] . \~ \~ \~ \~В силу\~статті 141 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача судовий збір у доход держави в сумі 840, 80 гривень. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до ТОВ " Рада 2" про розірвання договору б/н від 01.12. 2010 року про управління будинком, надання послуг з утримання будинку, споруд та при будинкової території, надання комунальних послуг. Рішенням суду від 18.04. 2016 року позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до ТОВ " Рада 2" про розірвання договору б/н від 01.12. 2010 року про управління будинком, надання послуг з утримання будинку, споруд та при будинкової території, надання комунальних послуг, задоволені. Розірвано договір б/н від 01.12. 2010 року про управління будинком, надання послуг з утримання будинку, споруд та при будинкової території, надання комунальних послуг укладеного між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], співвласниками квартири [ADDRESS] та ТОВ "Рада 2" з 01 березня 2015 року. Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ТОВ "Рада 2" через представника подало апеляційну скаргу. Однак, ухвалюючи рішення, судом першої інстанції не було вирішено питання про стягнення судових витрат відповідно до вимог ст. ст. 88, 214 ЦПК України. Ухвалою судді Апеляційного суду міста Києва від 18 травня 2016 року вищезазначена цивільна справа повернута до суду першої інстанції для усунення зазначених недоліків. В судовому засіданні позивачка [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах [PERSON] за довіреністю НАО 029969 від 24.06. 2015 року просила ухвалити додаткове рішення у цивільній справі в частині стягнення з відповідача ТОВ "Рада-2" судові витрати у вигляді судового збору на її користь у розмірі 487,20 гривень, згідно квитанції, яка міститься в матеріалах справи. Представник відповідача [PERSON], який діє за довіреністю б/н від 06.01. 2016 року не заперечував проти стягнення судових витрат. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи в межах судових витрат, приходить до висновку про постановлення додаткового рішення, з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 220 ч.1 п.4 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення , якщо : судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обов"язковою. Як вбачається із матеріалів справи, суд при постановлені рішення не вирішив питання про судовий збір, сплачений позивачкою при подачі позовних вимог, документально підтверджено квитанцією, яка знаходиться в матеріалах цивільної справи на суму 487 гривень 20 копійок ( а.с.1 ) Про те, в п.2 позовних вимог, позивачка просила судові витрати покласти на відповідача. Разом з тим, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір з відповідача при задоволенні позовних вимог. Отже, на підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що [PERSON] є сином відповідача і хоча на даний час є повнолітнім, він [INFO], але потребує допомоги батька, оскільки продовжує навчання у ДПТНЗ "Першотравенський гірничий ліцей" на денній формі навчання, а тому не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно себе утримувати. Відповідач працює в шахтоуправління "Дніпровське" та отримує стабільний дохід, а тому має змогу надавати сину матеріальну допомогу. Просять суд стягнути на користь [PERSON] на його утримання з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення ним навчання чи до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою. У судове засідання позивачі не з'явилися, направили суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, підтримали заявлені позовні вимоги та прохали суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в телефонному режимі повідомив, що він позов визнає в повному обсязі, прохав розглянути справу за його відсутністю. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу, якщо повнолітній дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, продовжуючі навчання. Статтею 200 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Зі свідоцтва про народження [PERSON], [NUMBER], виданого виконкомом Миколаївської сільської Ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 10 червня 1997 року, видно, що відповідач є його батьком. Згідно довідки №145 [PERSON] навчається у ДПТНЗ "Першотравенський гірничий ліцей" з 01 вересня 2014 року, термін закінчення навчання 15 лютого 2016 року. Враховуючи викладене, а також те, що [PERSON] працює на підприємстві вугільної промисловості ШУ "Дніпровське" ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" та має стабільну заробітну плату, в повному обсязі визнав позовні вимоги, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на його утримання в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], починаючи з 23 квітня 2015 року до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення 23-х річного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved