Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що їхня тітка [PERSON], яка померла 01.04.2015р., мала у власності житловий будинок, розташований по вул. Хрустицького, 34 в с.Мала Чернявка Ружинського району Житомирської області. Позивачі, прийнявши спадщину [PERSON] , на даний час бажають отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, однак зробити цього не можуть із-за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок. Тому позивачі просять суд визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності на зазначене спадкове майно. В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачі позовні вимоги підтримують, а відповідач визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З довідки Малочернявської сільської ради Ружинського району від 31.05.2016р. №223 вбачається, що відповідно до записів погосподарської книги по с.Мала Чернявка Ружинського району Житомирської області за [PERSON] рахувався на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул.Хрустицького, 34 в с.Мала Чернявка Ружинського району Житомирської області (а.с.61). З технічного паспорта на вказаний житловий будинок, який виготовлений КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" 14.03.2016р. , та довідки вказаного МБТІ від 10.05.2016р. №543, вбачається, що житловий будинок №34 по вул.Хрустицького в 2 с.Мала Чернявка Ружинського району Житомирської області побудований в 1910 році, господарські споруди побудовані в 1970-1988р.р., правовстановлюючі документи на вказаний будинок в БТІ не зареєстровано (а.с.8-10). Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, отриманої Ружинським районним судом Житомирської області 18.10.2016р. відомості про об'єкт нерухомого майна (житловий будинок та земельну ділянку), розташований за адресою:Житомирська область, Ружинський район, с.Мала Чернявка вул.Хрустицького , 34, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні (а.с.24-25). Відповідно до статті 86 ЦК Української РСР , яка діяла на час виникнення правовідносин, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Судом встановлено, що спірний житловий будинок був збудований у 1910 році. Положення діючого на той час законодавства, а саме: Указу Президії Верховної Ради СРСР "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних жилих будівель" від 26.08.1948р., прийнятою на виконання вказаного Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", Закону УРСР Про сільську Раду депутатів трудящих від 02.07.1968р. , визначали, зокрема, що підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію та не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Статті 120-127 ЦК УРСР(1963 р.) регулювали право власності колгоспного двору та реєстрацію вказаного права за членами двору в погосподарських книгах сільських рад. На підставі вказаного, суд приходить до впевненості, що [PERSON] була власником житлового будинку та господарських будівель, розташованих по вул.Хрустицького, 34 в с.Мала Чернявка Ружинського району Житомирської області. Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України у справі № 6-137цс13 від 18.12.2013р. [PERSON] померла 01.04.2015р. , що стверджується свідоцтвом про смерть(а.с.30). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1265 ЦК України встановлено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, що передбачено ч.11 ст.1267 ЦК України. Як вбачається із спадкової справи №304/2015р., заведеної 17.07.2015р. Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області відносно майна померлої 01.04.2015р. [PERSON], остання не залишила заповіт, а її спадщину прийняли племінники - [PERSON] та [PERSON], які отримали в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно [PERSON] - земельну ділянку площею 3.2857 га. (а.с.28-50). 3 Таким чином, судом встановлено, що до позивачів перейшло в порядку спадкування за законом право власності спадкодавця [PERSON] на вказане спадкове майно - житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за вищевказаною адресою. Однак, як вбачається з повідомлення Ружинської державної нотаріальної контори Житомирської області від 31.05.2016р., позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом на спадщину [PERSON] , яка складається з вищевказаного майна, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на нього. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивачів на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з їх вини, оскільки вони не можуть оформити належне їм в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок відповідно до вимог закону з тих підстав, що реєстрація права власності на будинок відсутня. Оскільки право власності [PERSON] на вказане майно ніким не оспорюється, тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права власності на таке майно. З вищевикладених підстав, а також, враховуючи положення ст.174 ЦПК України, позовні вимоги підлягають задоволенню. Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити позивачам їх обов'язок відповідно до вимог Податкового кодексу України провести декларування отриманої спадщини.

Outcome: approved