Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за ним право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що розташований по [ADDRESS] та визнати договір купівлі-продажу дійсним. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12жовтня 1999 року він та [PERSON], домовились про купівлю-продаж належного відповідачу нерухомого майна, а саме: житлового будинку, з господарськими спорудами та будівлями за адресою: [ADDRESS]. На основі цієї домовленості він купив у відповідача вказану нерухомість, про що цього ж дня ми уклали простий письмовий договір, який в цей же день було зареєстровано універсальною товарною біржею "Виконт-Т" в журналі реєстрації біржових угод за № 3-182. Зобов"язання за цим договором виконані в повному обсязі - гроші він відповідачу сплатив при написанні договору, а останній віддав йому всі документи на будинок та ключі. Він зареєстрував своє право власності в БТІ. Згідно пункта 10 договора вказано, що договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. В даний час виникло питання щодо оформлення належним чином земельної ділянки для будівництва та обслуговувавння вказаного нерухомого майна, і звернувшись до відповідних органів з цього питання він дізнався, що вказаний договір купівлі-продажу, не оформлений нотаріально, не являється документом, який засвідчує право власності на будинок. Однак, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому він змушений звернутися до суду з цим позовом. До початку судового засідання позивач надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив справу слухати в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив справу розглянути в його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки наданими позивачем документами підтверджується факт купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, будівлями по [ADDRESS]. Так, 12 жовтня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], який зареєстровано універсальною товарною біржею "Виконт-Т" за №3-182, що підтверджується договором купівлі-продажу, та що ніким в судовому засіданні не оспорювалося. Згідно реєстраційного напису на правовстановлюючому документі, вказаний житловий будинок зареєстрований Вознесенським МБТІ на праві приватної власності за [PERSON], про що зроблено запис №215 від 27.10.1999ознесенське МБТІ від 24.11.2014р. Оскільки правовідносини між сторонами склалися до прийняття Цивільного кодексу України в редакції 2004 року, суд при вирішенні даного спору застосовує Цивільний Кодекс України 1963 року. Згідно ст.227 ЦК України(в ред.1963р.) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією стороною є громадянин. Недотримання такої умови тягне недійсність угоди. Проте на підставі ч.2 ст.47 ЦК України(в ред. 1963р.) такий договір може бути визнано судом дійсним, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови договору, що має місце у даній справі. Інше в процесі судового розгляду не встановлено. У судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що при укладені договору купівлі-продажу ні одна із сторін не порушила умов договору, а тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved