Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, а саме просить суд: 1. Визнати дійсним договір № 2761/Б купівлі-продажу 10/100 частин житлового будинку літ. "А", загальною площею 44,2 кв.м., та житловою площею 27,2 кв.м., які розташовані [ADDRESS], укладений 14.06.2000 року в м. Білгороді-Дністровському між сторонами по справі в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі. 2. Визнати за [PERSON] право власності на 10/100 частин житлового будинку літ. "А", загальною площею 44,2 кв.м., та житловою площею 27,2 кв.м., які розташовані [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи є його заява, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити, у разі неявки відповідачів не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час, день і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 14 червня 2000 року в м. Білгород-Дністровському між позивачем та відповідачами був укладений договір купівлі-продажу 10/100 частин житлового будинку літ. "А", загальною площею 44,2 кв.м., та житловою площею 27,2 кв.м., які розташовані [ADDRESS]. Вказані 10/100 частин житлового будинку належали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого на піставі розпорядження №671 від 18.10.1999 року органу приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Білгород-Дністровської ради і зареєстрованого в БТІ за №64 Г- 6714/203-4981 від 18.01.1999 року. Даний договір був укладений в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі та зареєстрований за № 2761/Б. В порушення ст.219, 220 Цивільного Кодексу України даний договір не був завірений нотаріально, що є наслідком його нікчемності. На даний момент позивач має намір розпорядитися належною йому частиною житлового будинку на свій розсуд. Однак, у зв'язку із тим, що договір укладений на товарній біржі, не посвідчений нотаріально, тому на даний час позивач не може скористатися своїм правом щодо розпорядження 10/100 частин житлового будинку, як власник цього майна. Під час укладення договору позивачем була сплачена вся сума за придбання нерухомого майна, виконані всі інші умови договору. З моменту укладення договору купівлі-продажу в 2000 р. позивач володіє належною йому частиною будинку, сплачує необхідні платежі, проводить ремонт житла. Відповідно до ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є недійсним. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання умов договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - є обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved