Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім"єю, мотивуючи свої вимоги тим, що вона підтримувала дружні стосунки з [PERSON], яка була одинокою жінкою. Вона часто запрошувала її до себе в гості, в село, на дачу, де вони разом проводили час у літній період. Наприкінці 2007 року [PERSON] захворіла на онкологічне захворювання і з січня 2008 року вони стали проживати однією сім"єю в квартирі, що належала [PERSON], [ADDRESS]. Вони вели спільне господарство, робили у квартирі поточний ремонт, харчувалися за спільні кошти, придбавали для [PERSON] необхідні ліки. 10.10.2013 року [PERSON] склала заповіт на ім"я [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Заявниця займалася похованням [PERSON], оплачувала всі необхідні витрати. В подальшому заявниця прийняла спадщину, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану квартиру. Але пізніше вона знайшла в документах [PERSON] Договір про відкриття депозитного рахунку в АТ "Сбербанк Росії", де зберігалися грошові кошти останньої. Оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на даний вклад, оскільки заповіт наявний лише на квартиру, заявниця вимушена звернутися до суду з даною заявою, в якій просить суд встановити факт того, що вона проживала однією сім"єю з [PERSON] не менше 5-ти років до дня її смерті, тобто до [INFO], та визнати її спадкоємцем за законом 4-ої черги після померлої [PERSON] В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник повністю підтримала заяву, просили її задовольнити, встановити факт того, що вона проживала однією сім"єю з [PERSON] не менше 5-ти років до дня її смерті, тобто до [INFO], та визнати її спадкоємцем за законом 4-ої черги після померлої [PERSON] Представник заінтересованої особи - Головного управління юстиції у м. Києві - в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові пояснення щодо позову, в яких також просив розглядати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника, за наявних у справі матеріалів. Представник заінтересованої особи - АТ "Сбербанк Росії" - в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові пояснення щодо позову, в яких також просив розглядати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення заявниці, її представника, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, що належало їй на праві власності, а саме: квартиру [ADDRESS] та на депозитний вклад в АТ "Сбербанк Росії", що підтверджується відповідними письмовими доказами по справі. У шестимісячний строк заявниця звернулася до П"ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на підставі заповіту від 10.10.2013 року, складеного [PERSON] на ім"я [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. 29.04.2014 року заявниці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на вищевказану квартиру. Після отримання свідоцтва заявниця в особових документах [PERSON] знайшла Договір про відкриття депозитного рахунку, укладеного між АТ "Сбербанк Росії" та [PERSON], після чого звернулася до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину, але їй було відмовлено через відсутність у заповіту даних про депозитний рахунок, у зв"язку з чим заявниця і звернулася до суду з даною заявою. Як встановлено при розгляді справи, заявниця [PERSON] проживала однією сім"єю з [PERSON] з січня 2008 року, з того часу, коли [PERSON] захворіла на онкозахворювання. Заявниця разом з [PERSON] проживали у квартирі, що належить останній, [ADDRESS], вели спільне господарство, разом відпочивали на дачі, придбавали продукти харчування, проводили поточний ремонт. Даний факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та був доведений належними доказами, зокрема, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с.7); показами свідків [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні про те, що більше, ніж 5 років до дня смерті [PERSON] проживала разом з заявницею, вони вели спільне господарство, проводили ремонт, влітку проводили час на дачі, [PERSON] доглядала за [PERSON], коли вона хворіла, провідувала її у лікарні, придбавала ліки, вони вважали їх однією сім"єю. Крім того, при розгляді справи було встановлено, що заявниця [PERSON] повністю займалася похованням [PERSON], оплачувала всі необхідні витрати, що підтверджується письмовими доказами по справі, зокрема, договором-замовленням від 25.10.2013 року (а.с.6); довідкою про поховання (а.с.9); квитанцією (а.с.10); рахунком (а.с.11). Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Зазначений п"ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім"єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім"єю із спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов"язані спільним побутом, мали взаємні права та обов"язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім"ї, тощо. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно із спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім"єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК. Як встановлено при розгляді справи, [PERSON] та [PERSON] в період часу з січня 2008 року по [INFO] включно проживали однією сім"єю, мали спільний бюджет, були пов"язані спільним побутом, проводили ремонтні роботи у квартирі [ADDRESS], мали взаємні права та обов"язки. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та обґрунтованою, оскільки інших спадкоємців ані за законом, ані за заповітом не встановлено, встановлення факту проживання однією сім"єю необхідно заявниці для оформлення спадщини, а тому має юридичне значення для неї, у зв"язку з чим заява [PERSON] в частині встановлення факту проживання однією сім"єю підлягає задоволенню. Що стосується вимог заявниці про визнання її спадкоємцем за законом 4-ої черги, то у задоволенні даних вимог повинно бути відмовлено, оскільки дане питання вирішується нотаріусом при відкритті спадкової справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial