Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], звернулась до суду з позовом у якому просить стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду в розмірі 900000 гривень за рахунок коштів державного бюджету, посилаючись на те, що Медико-генетичний центр - структурний підрозділ КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» несвоєчасно встановив у дитини діагноз «Пізновиявлена фенілкетонурія касичної форми», що призвело до негативних наслідків. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовну заяву та просили задовольнити її у повному обсязі. Представник відповідача КУ «Дитяча міська поліклініка № 6» у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви, посилаючись на те, що до поліклініки не було надіслано повідомлення з МОЗ України про припинення обстеження на ФКУ у 2011 році. У звязку з тим, що у дитини рідкісна форма хвороби, що підтверджується довідкою Харьківського МГЦ без проведеного аналізу на цю хворобу лікарі КУ «ДМП № 6» та КУ «ДМЛ № 1 ім. Б.Я. Рєзніка» не виявили хворобу у дитини. Представник відповідача КУ «Пологовий будинок №4» у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви, посилаючись на те, що відповідач зробив забір крові у новонародженої дитини та передав до Медико-генетичного центру, виконав всі функції, які були покладені на нього, у звязку з цим, вважає позов недоведеним та безпідставним. Представник відповідача [PERSON] охорони здоровя Одеської міської ради у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви, посилаючись на її безпідставність. Преставник відповідача КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» (структурний підрозділ Медико-генетичний центр) у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви, посилаючись на її безпідставність. Представник відповідача [PERSON] охорони здоровя у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, просив розглянути справу за його відсутності. У своїх запереченнях проти задоволення позовної заяви, представник відповідача посилається на те, що МОЗ України не змозі забезпечити тест-наборами для проведення у повному обсязі скринінгу новонароджених на фенілкетонурію, у звязку з обмеженим фінансуванням. При цьому, представник відповідача зазначає, що халатність та бездіяльність інших осіб, не доводить вини МОЗ України. Представник відповідача [PERSON] охорони здоровя та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, заперечень проти задоволення позовної заяви не надав. Представник третьої особи Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, просить розглянути справу за його відсутності, заперечує проти задоволення позовної заяви, посилаючись на її безпідставність. Вислухавши учасників процесу, спеціалістів КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» (структурний підрозділ Медико-генетичний центр), вивчивши матеріали справи, суд приходить на наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 13 лютого 2011 року в КУ «Пологовий будинок №4» м.Одеси народився [PERSON], батьком якого є [PERSON], матір'ю - [PERSON], (свідоцтво про народження серії 1-ЖД № 259232). 16 лютого 2011 року у дитини - [PERSON] Нікіти в пологовму будинку взято кров для проведення скринінг-обстеження на ФКУта відправлено до структурного підрозділу Медико-генетичного центру КУ «Одеська обласна клінічна лікарня». Відповідно до п. 6.2.1 Наказу [PERSON] охорони здоров'я "Про заходи удосконалення медичної допомоги хворим на фенілкетонурію в Україні" від 29 травня 2005 року, забезпечено Укладання протягом січня кожного року договорів з медико- генетичними центрами про проведення обстежень новонароджених на фенілкетонурію згідно з розподілом регіонів обслуговування, інформацію про укладені угоди надавати МОЗ до 15.02.2001 року. У пункті 6.2.2 Закону вказано, про забезпечення своєчасної передачи зразків крові (не пізніше тижня з моменту забору крові) в медико-генетичні центри згідно з розподілом регіонів обслуговування для проведення постскринінгового обстеження дітей. Згідно з п. 2.5 Наказу [PERSON] охорони здоров'я від 31 грудня 2003 року №641/84 "Про удосконалення медико-генетичної допомоги України", Міністру охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, начальникам управлінь охорони здоров'я обласних, Севастопольської і Головного управління охорони здоров'я та медичного забезпечення Київської міських державних адміністрацій: забезпечити постійне проведення масового скринінгу новонароджених щодо виявлення моногенних захворювань (фенілкетонурія, вроджений гіпотиреоз). Відповідно до п. 3.2 Закону, зобов'язано здійснювати періодичні перевірки областей щодо виконання цього наказу, результати заслуховувати на колегіях, апаратних нарадах. Так, Методичними рекомендаціями, щодо організації надання медико-генетичної допомоги вказано, що Масові неонатальні скринінгові програми на фенілкетонурію (ФКУ) та вроджений гіпотиреоз проводяться з метою раннього (доклінічного) виявлення хворих із цією спадковою патологією та своєчасної корекції. Забір зразків крові усіх новонароджених здійснюється у родопомічних закладах або у відділеннях патології та хірургії новонароджених (хворі новонароджені, які переведені із пологових будинків у визначені терміни) згідно з чинним законодавством. Зразки капілярної крові новонароджених на фільтрувальному папері позначаються і відправляються згідно існуючих нормативів в ОМГЦ, який здійснює лабораторне дослідження зразків крові цього регіону. Адміністрація закладу охорони здоров'я, в якому взято зразки крові, організовує своєчасну доставку матеріалу для дослідження Медичні спеціалісти забезпечують проведення забору крові у всіх новонароджених до виписки з акушерського стаціонару у встановленому порядку (на 4 - 5 день після народження). У разі наявності сумнівів відносно своєчасного надходження білка з їжею проводиться повторне тестування у період 1 - 4 тижня життя. Забір крові для дослідження від хворих та передчасно народжених дітей забезпечується відповідно на 7 день життя у встановленому порядку. Лікування ФКУ здійснюється за місцем проживання пацієнта відповідно до стандартів надання медико-генетичної допомоги Для встановлення/підтвердження діагнозу спадкової патології використовуються спеціальні методи дослідження, які здійснюються у цитогенетичній, біохімічній та молекулярно-генетичній лабораторіях. Діяльність лабораторій ОМГК, оснащення їх апаратурою, інструментарієм, господарським інвентарем, реагентами та розхідними матеріалами здійснюється у встановленому порядку відповідно до переліку необхідного медичного обладнання та витратних матеріалів для оснащення обласного (додаток 13) та спеціалізованого (додаток 14) медико-генетичних центрів, враховуючи наведені у додатку 15 норми витрат спиртів на цитогенетичні, біохімічні, скринінгові дослідження. Результати цитогенетичних, біохімічних, імунологічних, молекулярно-генетичних лабораторних досліджень, що проводились у медико-генетичних закладах, зазначаються в висновку, яке видає лікар-генетик. При підозрі на наявність спадкової патології обміну речовин у першу чергу проводиться біохімічний селективний сечовий скринінг. При підозрі на порушення певної ланки метаболізму проводиться тонкошарова хроматографія амінокислот, ліпідів, вуглеводів та олігосахаридів; кількісне визначення глікозаміногліканів в сечі (ЦПХ-тест); кількісне визначення сечової кислоти в сечі. За умови виявлення позитивних результатів або аномальних фракцій на хроматограмі проводиться кількісне визначення відповідного метаболіту з використанням високоточних методів (високоефективна рідинна хроматографія, газова хроматографія, тандемна мас-спектрометрія). В п. 3.4.1 Наказу [PERSON] охорони здоров'я від 31 грудня 2003 року № 641/84 "Про удосконалення медико-генетичної допомоги в Україні" зазначається, що організація масових неонатальних скринінгів для виявлення вродженої та спадкової паталогії проводяться з метою раннього (докліничного - появи клініки та симптоматики захворювання та незворотних процесів) виявлення хворих цією спадковою патологією та своєчасної корекції. В п. 3.4.4.3 зазначеного наказу вказано, що Медичні спеціалісти забезпечують проведення забору крові у всіх новонароджених до виписки з акушерського стаціонару у встановленому порядку (на 4-5 день після народження). У разі наявності сумнівів відносно своєчасного надходження білка з їжею проводиться повторне тестування у період 1-4 тижня життя. В п. 3.4.4.6. зазначено, що при виписці новонародженого в обмінній картці новонародженого робиться позначка про взяття його крові на дослідження за програмою неонатального скринінгу. Пунктом 3.4.4.7 вказано, що підтвердження позитивних результатів скринінгу здійснюється при повторному дослідженні сиворотки крові дитини у встановленому порядку. Проте, структурним підрозділом Медико-генетичного центру КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» не було проведено скрінг у зв'язку з недостатнью кількістю тест-наборів. Згідно з листом МОЗ України за № 20.02-08/8/342 від 14 червня 2011 року, МОЗ України не в змозі забезпечити тест-наборами для скрінінгу новонароджених на фенілкетонурію на 100% потреби у зв'язку з недостатнім фінансуванням. Відповідно до листа № 5-685/2-к40.01 від 07 серпня 2015 року, виданого Управлінням охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації, забезпеченість тест-системами у 2011 році становила 85,71 %. Необстеженими залишилось 24,29 % дітей. У зв'язку з тим, що [PERSON], [INFO], було діагнастовано фенілкенотурію лише у вересня 2014 року, малолітня дитина почала значно відставати у своєму розвитку. Своєю бездіяльністю робітники структурного підрозділу Медико-генетичного центру КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» завдали загрозу життю та здоров'ю малолітній дитині [PERSON], [INFO]. Доводи представника КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» про те, що із-зі відсутності тест-наборів Медико-генетичний центр не провів своєчасно скринінг, судом не приймаються, оскільки навіть після отримання тест-наборів у листопаді 2011 року проведення скринінг-обстеження [PERSON] Нікіти проведено не було, навіть про зупинення неотальних скринінгів та рекомендації щодо альтернативної діагностики генетичних захворювань відповідні організації не повідомлялись. Відповідно до п.1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі "Гонгадзе проти України", перше речення п. 1 ст. 2 Конвенції зобов'язує державу не тільки утримуватись від умисного або незаконного позбавлення життя, але також вживати відповідних заходів для захисту життя тих, хто знаходиться під її юрисдикцією. Судом не приймаються до уваги доводи позивача щодо вини КУ «Пологовий будинок № 4», оскільки пологовим будинком було зроблено забір аналізу крові дитини та передано до структурного підрозділу Медико-генетичного центру КУ «Одеська обласна клінічна лікарня». Також, суд критично ставиться до доводів позивача стосовно вини [PERSON] охорони здоровя Одеської міської ради, КУ «Дитяча міська поліклініка № 6», [PERSON] охорони здоровя, [PERSON] охорони здоровя та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації, оскільки вина цих відповідачів позивачем не доведена. Крім того, відповідальною організацією для проведення своєчасного скринінг-обстеження єМедико-генетичний центр КУ «Одеська обласна клінічна лікарня». Згідно зі ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Частиною 4 ст. 8 Основ законодавства зазначено, що у разі порушення законних прав та інтересів громадян у сфері охорони здоров'я відповідні державні, громадські або інші органи, підприємства, установи та організації, їх посадові особи і громадяни зобов'язані вжити заходів щодо поновлення порушених прав, захисту законних інтересів та відшкодування заподіяної шкоди. Згідно з ч.2 ст. 283 ЦК України охорона здоров'я забезпечується системною діяльністю державних та інших організацій, передбаченою Конституцією України та законом. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з п. 1 та 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи характер та обсяг заподіяних [PERSON] яка діє в інтересах [PERSON] моральних та фізичних страждань, сьогоднішнього стану здоровя [PERSON] Нікіти, а також ступеня вини відповідача КУ «Одеська обласна клінічна лікарня», яка виразилась в його бездіяльності та несвоєчасному встановленню діагнозу, суд вважає, за можливим задовольнити позовні вимоги частково у розмірі 500000 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Стягненню з відповідача КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» (структурний підрозділ Медико-генетичний центр) на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 5000 гривень.

Outcome: partial