Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю «Регіна ЛТД» про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди. Позов мотивовано тим, що 28.01.2016 відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на ім'я редактора газети «33 канал» [PERSON] надіслали заяву, в якій виклали інформацію, яка на думку позивача є недостовірною. В подальшому, інформація, висвітлена в заяві, була частково використана журналістом газети «33 канал» [PERSON] для підготовки матеріалу «[INFO]», який розміщений на Інтернет -сайті газети (засновник та видавець ТОВ «Регіна ЛТД») [INFO] року. Відповідачі поширили інформацію наступного змісту: - «ми, члени бувшого колективного сільськогосподарського підприємства «МИР» с. Дрежне, Калинівського району, Вінницької області»; - «Загальна вартість майна пайового фонду… на час розпаювання становила 2 028 617 грн.»; «СВК «Мир»… згодом навмисно довів підприємство до банкрутства, в якому дуже був зацікавлений сват [PERSON] голова СВК «Надія» с. Н.Гребля Калинівського району [PERSON]. А перед цим свати за попередньою домовленістю продумали та прокрутили "геніальну аферу"»; - «за ініціативи [PERSON]…. 23 березня 2007 року відбулися загальні збори співвласників майна пайового фонду реорганізованого КСП "Мир"… Зразу ж виступив голова СВК «Надія» с. Нова Гребля [PERSON], який запропонував присутнім за умови об'єднання в одне господарство»; - «спеціалістами бухгалтерії СВК «Мир» вартість продуктивної та робочої худоби(основне стадо) була навмисно знижена до 54230 грн. За даними бухгалтерського обліку на день проведення загальних зборів в СВК «Мир» рахувались 410 голів молодняка ВРХ вартістю 121 005 грн. та 751 голова свинопоголів'я вартістю 217 734 грн. А разом на суму 538739 грн. Згодом, заручившись фіктивними ветеринарними документами про хворобу [PERSON] разом з [PERSON] пообіцявши громаді закупити здорових тварин пустили все поголів'я ВРХ та свиней під ніж. Невже це не злочин?»; «Жодної з обіцянок, даних на загальних зборах, [PERSON] з [PERSON] не виконали чим обдурили співвласників майна КСП «Мир»; - «голова сільської ради [PERSON] разом з [PERSON] на прохання [PERSON] та [PERSON] складають за своїми підписами новий фіктивний протокол загальних зборів співвласників пайового фонду реорганізованого КСП «Мир» с. Дружне від 23 березня 2007 року і в такій редакції, яка вигідна в першу чергу [PERSON] та [PERSON] Хіба це не злочин?»; - «До купівлі майна пайового фонду колишнього КСП «Мир» активно долучився голова СВК «Надія» с. Н. Гребля [PERSON], який з застосуванням всіляких протиправних методів шляхом підробки протоколів загальних зборів членів СВК «Мир», договорів купівлі - продажу та інших документів почав викупляти майже за безцінь майно у громадян - співвласників майнових паїв … У здійсненні оборудок з майновими паями [PERSON] за грошову винагороду сприяла голова Дружнянської сільської ради [PERSON], голова спілки співвласників майнових паїв КСП «Мир» [PERSON], керівник СВК «Мир» [PERSON], працівник СВК «Мир» [PERSON]. В зв'язку з тим, що деякі члени СВК «Мир» не погоджувались за копійки продавати свої майнові паї [PERSON] пішов на хитрість. Вступивши у злочинну змову з працівником СВК «Мир» [PERSON] під приводом звірки для виплати дивідентів в 2011 році зібрала у багатьох власників свідоцтва на майнові паї, склала фіктивні договори купівлі-продажу майнову паїв на користь [PERSON] який таким чином заволодів нашими майновими паями. На підставі фіктивних договорів купівлі-продаж, яких люди в очі не бачили і їх не підписували Дружнянська сільська рада в особі її голови [PERSON], яка завідомо знала про злочинні оборудки [PERSON] видала йому свідоцтва … Відповідно до цих свідоцтв [PERSON] незаконно, обдуривши громадян, став власником 72 % відсотків майнових паїв бувшого КСП «Мир», що становить 1 467 703 грн. від загальної вартості майна пайового фонду». - «Але й на цьому [PERSON] не зупинився. Продовжуючи свою злочинну діяльність [PERSON] в кінці 2013 року подає до Калинівського районного суду позовну заяву про визнання права власності на нерухоме майно з фіктивним протоколом № 25-09/13 загальних зборів співвласників майна колишнього КСП «Мир» від 25.09.2013 та списком майна, яке йому передається та просить суд про визнання права власності на нерухоме майно бувшого КСП «Мир». Суд, перейменувавши список майна в акт приймання-передачі майна, задовольняє позіхом [PERSON] без перевірки дійсності наданих ним до суду документів.»; - «Злочинні дії [PERSON] та його посібників сприяли стати йому «сільським олігархом» володарем та власником 3600 га землі в с. Н. Гребля і с. Дружне та майном «реформованих КСП, СВК, залишивши сотні пайовиків обдуреними»; - «Протягом багатьох років ми неодноразово звертались з заявами в міліцію, прокуратуру та їх вищі інстанції, які наші заяви ігнорують, залишаючи їх без перевірки та розгляду, покриваючи злочинців бо в них є гроші та корумповані зв'язки. Ми вважаємо, що [PERSON], об'єднавши голову Дружнянської сільської ради [PERSON], керівника СВК «Мир» [PERSON], голову спілки співвласників майнових паїв КСП «Мир» [PERSON] та працівника СВК «Мир» [PERSON] (перелік осіб не повний), в організоване злочинне угрупування і за попередньою змовою між собою заволоділи належними нам майновими паями, протиправно позбавили нас права власності на розпайоване майно, причинили дам збитки та вчинили стосовно, нас кримінальні злочини, передбачені Кримінальним кодексом України. Щоб припинити злочинну діяльність зазначеного злочинного угрупування та повернути нам вкрадене у нас майно,просимо Вас: Приїдьте до нас, допоможіть. Підтверджуючі матеріали надамо.Ми розуміємо, що в теперішніх умовах зробити те, що ми вимагаємо, Вам надзвичайно важко. Але хто нам допоможе? Як на жити дальше?» На думку позивача інформація викладена в заяві та в опублікованій статті на Інтернет-сайті газети «33 канал» є недостовірною та такою, що ганьбить його честь гідність та ділову репутацію. Окрім цього, поширення інформації призвело до глибоких моральних (душевних) страждань та завдало моральної шкоди останньому. У зв'язку з цим, позивач просить визнати інформацію недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON], поширену: - в заяві від 28 січня 2016 року, яка надіслана в редакцію газети „33-й канал", мешканцями с. Дружне, Калинівського р-ну, Вінницької обл. - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON];- на Інтернет сайті газети „33-й канал" за [INFO] року матеріал під назвою „[INFO]". Зобов'язати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], мешканців с. Дружне, Калннівського р-ну, Вінницької області, спростувати недостовірну інформації та подати в газету „33-й канал" заяву наступного змісту: «Головному редактору газети «33 канал» [PERSON]. Від : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], мешканців с. Дружне, Калинівського р-ну, Вінницької обл. ЗАЯВА. Ми, автори заяви від 28 січня 2016 року, повідомляємо, що ця заява не відповідає дійсності, викладена неправдиво. Нам прикро, але ця заява надіслана в редакцію газети „33-й канал" навмисне, щоб опорочити гідність, честь та ділову репутацію [PERSON], мешканця с. Нова Гребля Калинівського району Вінницької області, керівника фермерського господарства „ СВК Надія", який раніше очолював сільськогосподарський виробничий кооператив „Надія". В дійсності [PERSON] не вчиняв жодних протиправних дій, зазначених в заяві, це є вигадками. Наш поступок є неправомірним та аморальним. Ми глибоко розкаюємося в цьому і виражаємо глибоку повагу до вагомої честі, гідності та доброї ділової репутації [PERSON].». Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю „Реґіна ЛТД" - на Інтернет - сайті газети ,,33-й канал" помістити спростування наступного змісту :„На Інтернет сайті газети за [INFO] року на підставі заяви від 28.01.2016 було поміщено матеріал журналіста [PERSON] під назвою „[INFO]". Проте встановлено, що заява, яка надіслана в редакцію, мешканцями с. Дружне, Калинівського р-ну, Вінницької обл. - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - не відповідає дійсності, викладена неправдиво. Ця заява надіслана в редакцію газети „33-й канал" навмисне, щоб опорочити гідність, честь та ділову репутацію [PERSON], мешканця с. Нова Гребля Калинівського району Вінницької області, керівника фермерського господарства „СВК Надія", який раніше очолював сільськогосподарський виробничий кооператив „Надія". В дійсності [PERSON] не вчиняв жодних протиправних дій, зазначених в заяві, це є вигадками. Газета виражає глибоку повагу до честі, гідності та доброї ділової репутації [PERSON]." Стягнути на користь [PERSON] спричинену моральну шкоду з [PERSON] - 15 000 грн: [PERSON] - 15 000 грн; [PERSON] - 15 000 грн; [PERSON] - 15 000 грн; [PERSON] - 15 000 грн; [PERSON] - 15 000 грн; [PERSON] - 15 000 грн; [PERSON] - 15 000 грн; [PERSON] - 15 000 грн, [PERSON] - 30 000 грн. Стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав за обставин викладених в ньому, просив його задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] А та їх представник позовні вимоги не визнали та з урахуванням поданих заперечень просили в задоволенні позову відмовити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин. Представник відповідача ТОВ «Регіна ЛТД» в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги в частині опублікування спростування на Інтернет сайті газети «33 канал» визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази у відповідності до ст. 60 ЦПК. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28.01.2016р. [PERSON],, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на адресу головного редактора газети «33 канал» [PERSON] направили заяву, яка на думку позивача, зміст якої порушує його право на повагу до гідності, честі та ділової репутації (а.с.18-21). В подальшому частково зміст заяви був використаний журналістом газети [PERSON] для підготовки матеріалу «[INFO]», яка була розміщена на Інтернет - сайті газети [INFO], засновником та видавцем якого є ТОВ «Регіна ЛТД» (а.с.24-25). Згідно характеристики сільськогосподарського виробничого кооперативу «Надія» від 10.05.2016року [PERSON] характеризується позитивно (а.с.27). Відповідно до довідки виконавчого комітету Дружненської сільської ради Калинівського району Вінницької області №02-14-93 від 10.05.2016р. [PERSON] надавав неодноразово благодійну допомогу на розвиток Дружненської територіальної громади (а.с. 28). Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Відповідно до ст.34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Так, статтею 201 ЦК України, встановлено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Згідно частин 1 - 3 ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до частин 1-2 ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Так, відповідно до положення ч.1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Положення цієї норми визначають розподіл тягаря доведення між сторонами, з урахуванням чого мають бути застосовані положення ст. 60 ЦПК України щодо обов'язків доказування. Кожен має право на свободу вираження поглядів у розумінні ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Беручи до уваги зазначені конституційні та конвенційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Згідно з ч.1 ст.302 ЦК України фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію. Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Пленум Верховного Суду України в п.п.15,19 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Таким чином, оскільки відповідачі підтвердили в судовому засіданні, що за власною ініціативою надіслали заяву від 28.01.2016р. [PERSON] в якій мова йшла про позивача, суд приходить до висновку, що факт поширення інформації знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. В свою чергу доводи відповідачів, що вони не висловлювали бажання та не мали наміру масово поширити інформацію шляхом її опублікування у друкованому виданні, суд не приймає до уваги, оскільки під поширенням інформації розуміється доведення її змісту хоча б одній особі, в даному випадку таке поширення було вчинено [PERSON] Поряд з цим, проаналізувавши заяву та статтю «[INFO]», суд вважає, що викладена інформація стосується безпосередньо позивача, оскільки заява та стаття містить відомості, зокрема персональні дані позивача, за допомогою яких можна ідентифікувати його особу. Одночасно, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суд дійшов наступного висновку. Пленум Верховного Суду України в постанові від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Разом з тим, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ч.2 ст.47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Таким чином, відповідно до ст.277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суду слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати, і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії»). Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права ст. 10 Конвенції. Журналісти користуються свободою вираження, яка допускає певний рівень перебільшення або навіть провокації. (Рішення Європейського суду від 29.03.2001 р. по справі «Тома проти Люксембурга»). Згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Дослідивши заяву відповідачів від 28.01.2016р., суд приходить до висновку що наявна в ній інформація є недостовірна та така, що порушує немайнові права позивача, з наступних підстав. Так, викладене в заяві інформація «..ми члени бувшого колективного сільськогосподарського підприємства «Мир» с. Дружне, Калинівського району, Вінницької області..» спростовується довідкою виконавчого комітету Дружненської сільської ради Калинівського району Вінницької області № 02-14-95 від 10.05.2016р. з якої вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не були членами КСП «Мир», згідно списків осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 29.12.1999року, майнові сертифікати були видані на підставі успадкування ними майна після смерті батьків або інших родичів, які були членами КСП «Мир» (Т№1а.с.30). З викладеного вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не будучи членами КСП, в заяві вказали, що вони є члени бувшого колективного сільськогосподарського підприємства «Мир», цим же ввели в оману редактора газети «33канал». «Загальна вартість майна пайового фонду … на час розпаювання становила 2 028 617грн.» дана інформація викладена в заяві від 28.01.2016року не відповідає дійсності, з наступних підстав. Згідно довідки виконавчого комітету Дружненської сільської ради Калинівського району Вінницької області № 02-14-94 від 10.05.2016р. розпаювання майна КСП «Мир» проводилось в 2001-2002роках, згідно списків осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 29.12.1999р., вартість майна пайового фонду членів КСП становила 539 065грн. 23.03.2007р. на зборах співвласників майна пайового фонду реорганізованого КСП «Мир» вартість майна пайового фонду було збільшено до 2 028 617грн., відповідно була збільшена частка кожного члена КСП в грошовому вираженні (а.с.29). З викладеного вбачається, що заявники в заяві від 28.01.2016р. не провівши інвентаризацію майна пайового фонду, не встановлюючи стан майна та його наявність, використовуючи лише рішення зборів про переоцінку від 23.03.2007р., згідно якого сільська рада видала колишнім членам КСП нові майнової сертифікати про право на майновий пай, де вказано вартість часток, самостійно збільшили вартість майна та зазначили про це в заяві від 28.01.2016р., що є недійсним. Викладене в заяві «СВК «Мир» …згодом навмисно довів підприємство до банкрутства, в якому дуже був зацікавлений сват [PERSON] голова СВК «Надія» с. Н.Гребля Калинівського району [PERSON]. А перед цим свати за попередньою домовленістю продумали та прокрутили «геніальну» аферу.» не є дійсності, оскільки з досліджених матеріалів справи № 10/81-10 за заявою УПФУ у Калинівському районі до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Мир» про визнання банкрутом, судом встановлено, що за заявою УПФУ у Калинівському районі було порушено провадження у справі про банкрутства СВК «Мир» в зв'язку з наявністю за СВК «Мир» заборгованість перед УПФУ у Калинівському районі, яка станом на 08.07.2010р. становить 41 851грн. Крім того, в матеріалах справи № 10/81-10 наявні довідки Козятинської ОДПІ Вінницької області з якої вбачається, що підприємство не веде підприємницької діяльності та останню податкову звітність подано 20.02.2008року та управління статистики у Калинівському районі про те, що СВК «Мир» подало останній фінансовий звіт станом на 01.01.2007року. Постановою Господарського суду Вінницької області від 27.07.2010року в справі № 10/81-10 визнано СВК «Мир» банкрутом. З викладеного вбачається, що не позивач був ініціатором банкрутства СВК «Мир», а УПФУ у Калинівському районі, а відповідачами та їх представником в судовому засіданні не було доведено факту того, що позивач має зацікавленість в банкрутстві СВК «Мир». «За ініціативи [PERSON]…. 23 березня 2007 року в сільському будинку культури відбулися загальні збори співвласників майна пайового фонду реорганізованого КСП "Мир" … Зразу ж виступив голова СВК «Надія» с. Нова Гребля [PERSON], який запропонував присутнім за умови об'єднання в одне господарство» дана інформація викладена в заяві від 28.01.2016року не відповідає дійсності, з наступних підстав. Проаналізувавши протокол зборів співвласників майна пайового фонду реорганізованого КСП «Мир» с. Дружне, суд відмічає, що на зборах дійсно був присутній голова СВК «Надія» [PERSON] Однак, доводи відповідачів, що саме за його ініціативи відбулися збори не знайшли свого підтвердження, оскільки порядок денний включав в себе питання фінансово-економічного стану господарства КСП «Мир», доповідачем якого був [PERSON], а дані збори відбулися за ініціативи голови Калинівської райдержадміністрації [PERSON] Викладене в заяві «… спеціалістами бухгалтерії СВК «Мир» вартість продуктивної та робочої худоби (основне стадо) була навмисно знижена до 54 230грн. За даними бухгалтерського обліку на день проведення загальних зборів в СВК «Мир» рахувались 410 голів молодняка ВРХ вартістю 121 005грн. та 751 голова свинопоголів'я вартістю 217 734грн. А разом на суму 538 739грн. Згодом, заручившись фіктивними ветеринарними документами про хворобу [PERSON] разом з [PERSON] пообіцявши громаді закупити здорових тварин пустили все поголів'я ВРХ та свиней під ніж. Невже це не злочин» не відповідає дійсності, оскільки згідно акту передачі майна засновниками - членами КСП, які створюють сільськогосподарський виробничий Кооператив «Мир» (а.с.69 в матеріалах документів, що містяться в реєстраційній справі юридичної особи СВК «Мир») передано засновникам СВК «Мир» на суму їх майнових паїв: корови - 10гол., первинна вартість в грн.. - 8579, залишкова вартість в грн. 8579. Протоколом №1 від 25.01.2000р. установчих зборів учасників сільськогосподарського виробничого кооперативу «Мир» вирішено заснувати сільськогосподарський виробничий кооператив «Мир» (а.с.33-34 в матеріалах документів, що містяться в реєстраційній справі юридичної особи СВК «Мир»). Згідно балансу підприємства на 01.02.2000року актив підприємства КСП «Мир» - тварин на вирощуванні і відгодівлі на початок року становить 330, на кінець року - 378 (а.с.36-39 в матеріалах документів, що містяться в реєстраційній справі юридичної особи СВК «Мир»). Даними доказами спростовується кількість поголів'я тварин в СВК «Мир», протилежного відповідачами доведено не було. Крім того, відповідачами не було надано доказів про наявність фіктивних ветеринарних документів. «Жодної з обіцянок, даних на загальних зборах, [PERSON] з [PERSON] не виконали чим обдурили співвласників майна КСП «Мир» дана інформація викладена в заяві від 28.01.2016року не відповідає дійсності, з наступних підстав. Згідно пояснень представника позивача, позивачем всі обіцянки викладені на загальних зборах були виконанні, а саме було виплачено заробітну плату понад 300 000грн., було погашено заборгованість по податках та по окремих грошових зобов'язаннях. З кожним власником земельних паїв були укладені договори оренди земельних ділянок строком на три роки в подальшому на десять років та виплачена орендна плата. Представником відповідачів та самими відповідачами в судовому засіданні не було доведено не виконання позивачем своїх обіцянок. Викладене в заяві «голова сільської ради [PERSON] разом з [PERSON] на прохання [PERSON] та [PERSON] складають за своїми підписами новий фіктивний протокол загальних зборів співвласників пайового фонду реорганізованого КСП «Мир» с. Дружне від 23.03.2007року і в такій редакції, яка вигідна в першу чергу [PERSON] та [PERSON] Хіба це не злочин?», відповідачами та їх представником не було доведено, оскільки згідно протоколу вбачається, що в КСП «Мир» с. Дружне налічується 420 співвласників на зборах присутні 226 співвласники, тобто більше ніж половина співвласників. Крім того, відповідачами та їх представником не надано доказів прохання [PERSON] щодо підробки протоколу і самого факту підробки протоколу. «До купівлі майна пайового фонду колишнього КСП «Мир» активно долучився голова СВК «Надія» с. Н. Гребля [PERSON] ,який з застосуванням всіляких протиправних методів шляхом підробки протоколів загальних зборів членів СВК «мир», договорів купівлі - продажу та інших документів почав викупляти майже за безцінь майно у громадян - співвласників майнових паїв..» « У здійсненні оборудок з майновими паями [PERSON] за грошову винагороду сприяла голова Дружнянської сільської ради [PERSON], голова спілки співвласників майнових паїв КСЇЇ «Мир» [PERSON], керівник СВК «Мир» [PERSON], працівник СВК «Мир» [PERSON]». «В зв'язку з тим, що деякі члени СВК «Мир» не погоджувались за копійки продавати свої майнові паї [PERSON] пішов на хитрість. Вступивши у злочинну змову з працівником СВК «Мир» [PERSON] під приводом звірки для виплати дивідендів в 2011році зібрала у багатьох власників свідоцтва на майнові паї, склала фіктивні договори купівлі - продажу майнових паїв на користь [PERSON], який таким чином заволодів нашими майновими паями». «На підставі фіктивних договорів купівлі - продажу ,яких люди в очі не бачили і їх не підписували Дружнянська сільська рада в особі її голови [PERSON], яка завідомо знала про злочинні оборудки [PERSON] видала йому свідоцтва… Відповідно до цих свідоцтв [PERSON] незаконно, обдуривши громадян, став власником 72% відсотків майнових паїв бувшого КСП «Мир», що становить 1 467 703,00грн. від загальної вартості майна пайового фонду» дана інформація викладена в заяві від 28.01.2016року не відповідає дійсності, з наступних підстав. 07.07.2012року відбулися загальні збори співвласників майнових паїв КСП «мир», на яких було вирішено: дати згоду на купівлю - продаж права на майновий пай СВК «Мир» с. Дружне на умовах 30% від вартості основних і оборотних фондів, які входять до пайового фонду кожного власника майнового паю; дати згоду на здійснення продажу права на майновий пай і укладання угод купівлі - продажу з кожним власником майнового паю. Крім того, листом прокуратури Калинівського району Вінницької області №76-19-15 від 23.03.2015р. прокуратурою було розглянуто звернення щодо можливості вчинення [PERSON] протиправних дій. Встановлено, що у 2001 році було проведено розпаювання майна колективного сільськогосподарського підприємства «Мир» с. Дружне, Калинівського району Вінницької області. Загальна вартість майна пайового фонду вищезазначеного підприємства становила 2 028 617грн. Постановою Господарського суду Вінницької області від 27.07.2010р. СВК «Мир», яке являється правонаступником КСП «Мир» визнано банкрутом, а майно передано на біржову реалізацію. Рішенням зборів кредиторів від 24.05.2011ркоу (протокол №1) погоджено продаж майна банкрута СВК «Мир» с. Дружне Калинівського району СВК «Надія», с. Н. Гребля Калинівського району. На підставі договорів купівлі - продажу СВК «Надія» у період із січня по вересень 2013року викуплено майно у громадян співвласників майнових паїв. Відповідно до рішення загальних зборів громадян - співвласників майна колишнього КСП «Мир» від 25.09.2013р., оформленого протоколом №25-09/13, [PERSON] отримав від громадян - співвласників майна пайового фонду колишнього КСП «Мир» в особі голови загальних зборів [PERSON] майно на суму 1 467 702грн., що становить 72% від загальної вартості пайового фонду КСП «Мир», про що складено та підписано двосторонній акт приймання - передачі майна пайового фонду колишнього КСП «Мир» від 25.09.2013р. Нерухоме майно зареєстровано [PERSON] відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у 2014році. Опитуванням осіб, зазначених у зверненні до телеканалу «ІСТV» установлено, що вони відчужили свої майнові паї на користь [PERSON] добровільно, договори оренди земельних часток (паїв) ними укладались добровільно. Таким чином перевіркою, в діях голови СВК «Надія» [PERSON] не встановлено ознак вчинення протиправних дій (Т№1а.с.190-191). Викладене в заяві «Але й на цьому [PERSON] не зупинився. Продовжуючи свою злочинну діяльність [PERSON] в кінці 2013 року подає до Калинівського районного суду позовну заяву про визнання права власності на нерухоме майно з фіктивним протоколом №25-09/13 загальних зборів співвласників майна колишнього КСП «Мир» від 25.09.2013р. та списком майна, яке йому передається і просить суд про визнання права власності на нерухоме майно бувшого КСП «Мир». Суд, перейменувавши список майна в акт приймання - передачі майна, задовольняє позов [PERSON] без перевірки дійсності наданих з ним до суду документів» не відповідає дійсності, з наступних підстав. 24.09.2013р. позивач звернуся до загальних зборів співвласників майнових паїв колишнього КСП «Мир» з заявою про виділення в натурі частки пайового фонду в розмірі 72%. 25.09.2013р. були проведені загальні збори співвласників майнових паїв колишнього КСП на яких було прийнято рішення щодо виділення позивачу в натурі частки пайового фонду, з зазначенням переліку, найменування та вартості майна, яке передається у його власність. У відповідності до даного рішення головою загальних зборів співвласників майнових паїв колишнього КСП «Мир» було передано позивачу у власність майно, що засвідчено актом приймання - передачі пайового фонду колишнього КСП «мир» від 25.09.2013р. в тому числі будівлі та споруди. Нежитлові будівлі та споруди збудовані до 1992року. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 27.01.2014року визнано право власності на нерухоме майно, яке виділено [PERSON] в натурі в рахунок майнового паю КСП «Мир». Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 10.03.2016р. рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 27.01.2014р. залишено без змін. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 10.03.2016р. встановлено, що в ході судового слідства було з'ясовано, що розмір паю [PERSON] складає 0,0304 % пайового фонду або 618 грн. [PERSON] підтвердив, що з часу реорганізації КСП «Мир» і отримання паю, він не звертався до загальних зборів співвласників паїв із заявою про виділення йому майна в натурі на його частку паю. Він не купляв інших паїв та не продавав свій. 24.09.2013 року [PERSON] звернувся до загальних зборів співвласників майнових паїв колишнього КСП «Мир» із заявою про виділення в натурі його частини пайового фонду в розмірі 72 % і 25.09.2013 року на зборах заяву було задоволено. Відповідач [PERSON] підтвердив, що він був головою зборів, які відбулися 25.03.2013 року і на цих зборах був присутній [PERSON], як і інші власники майнових паїв... [PERSON] не зміг пояснити колегії суддів, на яке саме майно виділене [PERSON] він претендує з його розміром паю. Крім того, відповідач не вказав в апеляційній скарзі та не зміг пояснити колегії суддів, в чому заключається порушення його права, як співвласника майнових паїв, адже ... не позбавлений права отримати свій пай в натурі або грішми... Від укладання мирової угоди з позивачем [PERSON] - відмовився. Разом з тим, не зміг пояснити доцільність оскарження рішення суду зі сплатою судового збору в розмірі 3 242 грн. при розмірі паю 618 грн. Колегія судців вважає, що [PERSON] не надав суду переконливих доказів, які б підтверджували, в даному конкретному випадку, порушення його права, як власника майнового паю. З пояснень сторін, матеріалів справи, колегія суддів прийшла до висновку, що позов [PERSON] був підставний і доведений в суді першої інстанції. На даний час, [PERSON] являється власником вже 75,95556% пайового фонду майна реорганізованого КСП «Мир», проводить ремонт і реконструкцію нежитлових приміщень виділених йому зборами співвласників паїв в 2013 році. 18.06.2014 року внесено в Державний реєстр речових прав власності відомості щодо реєстрації права власності на виділені [PERSON] нежитлові будівлі та споруди. Після цього вказані нежитлові будівлі і споруди [PERSON] передав до статутного капіталу фермерського господарства «СВК Надія». Враховуючи те, що рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 25.01.2014р. набрало законної сили, суд не приймає до уваги доводи відповідачів про фіктивність протоколу № 25-09/13 від 25.09.2013р. Крім того, відповідачі в заяві від 28.01.2016р. вказали, що: « Протягом багатьох років ми неодноразово зверталися з заявами в міліцію, прокуратуру та їх вищі інстанції, які наші заяви ігнорують, залишаючи їх без перевірки та розгляду, покриваючи злочинців бо в них є гроші та корумповані зв'язки ".„Ми вважаємо, що [PERSON], об'єднавши голову Дружнянської сільської ради [PERSON], керівника СВК «Мир» [PERSON], голову спілки співвласників майнових паїв КСП «Мир» [PERSON] та працівника СВК «Мир» [PERSON] (перелік осіб не повний), В організоване злочинне угрупування і за попередньою змовою між собою заволоділи належними нам майновими паями, протиправно позбавили нас права власності на розпайоване майно, причинили нам збитки та вчинили стосовно, нас кримінальні злочини, передбачені Кримінальним кодексом України ". „Щоб припинити злочинну діяльність зазначеного злочинного угрупування та повернути нам вкрадене у нас майно, просимо Вас: Приїдьте до нас, допоможіть. Підтверджуючі матеріали надамо. Ми розуміємо, що в теперішніх умовах зробити те, що ми вимагаємо... Вам надзвичайно важко. Але хто нам допоможе? Як нам жити дальше? ", однак, суд дійшов обґрунтованого висновку, що зазначені вище висловлювання є недостовірними та такими, що принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки як встановлено перевіркою прокуратури Калинівського району Вінницької області в діях [PERSON] не встановлено ознак вчинення протиправних дій та згідно довідки МВС України серія НІВ №0593973 [PERSON] на території України станом на 15.02.2017р. до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що інформація викладена в заяві від 28.01.2016року та на Інтернет сайті газети «33 канал» за 10.04.2016р. під назвою «Як свати у колгоспі на Вінниччині провернули півмільйону аферу» принижує честь, гідність чи ділову репутацію [PERSON] та порушує його особисті немайнові права. Позовна вимога про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача по 15000,00грн. та з [PERSON] - 30 000,00грн. у відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. За правилами ч. 1 і п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. На вимогу ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Згідно ч.2 ст.30 ЗУ «Про інформацію», якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду. У ч. 1 ст.31 даного Закону зазначено, що у разі якщо порушенням права на свободу інформації особі завдано матеріальної чи моральної шкоди, вона має право на її відшкодування за рішенням суду. [PERSON] зазначив у позові, що внаслідок розповсюдження відповідачами відносно нього недостовірної інформації, яка була оприлюднена, дискредитовано його честь, гідність та ділову репутацію, що спричинило позивачу глибоких моральних (душевних страждань). Так, у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та із чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, абзац 2 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Моральну шкоду [PERSON] оцінив у розмірі 165 000 тисяч грн., виходячи з тих обставини за яких на його думку було здійснено розповсюдження недостовірної інформації, та обсягу страждань які він отримав. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. У зв'язку із задоволенням позовних вимог про визнання недостовірною поширеної щодо позивача інформації, суд визнає обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення на користь позивача моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер, ступінь і тривалість моральних страждань та переживань позивача, негативні наслідки, які настали для нього в результаті дій відповідача, характер інформації , сферу та спосіб її розповсюдження. Тому, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, встановлених обставин у справі, суд вважає, що з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] по 3000,00 грн. з кожного у відшкодування моральної шкоди та з [PERSON] на користь [PERSON] 5000,00грн. у відшкодування моральної шкоди. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009, - якщо суд ухвалює рішення про право на спростування поширеної недостовірної інформація, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднене. Згідно з пунктами 15, 22 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 суди повинні враховувати, що при спростуванні поширена інформація визнається недостовірною, спростовує недостовірну інформацію особа, яка її поширила. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Оскільки спростування поширеної недостовірної інформації не є способом цивільно-правової відповідальності, бо не має компенсаційного та майнового характеру, то на засоби масової інформації може бути покладено обов'язок опублікувати спростування. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що розповсюджена відповідачами інформація про позивача, яка є предметом оскарження, носить стверджувальний характер, тобто відповідачі, не маючи жодних належних та допустимих доказів, повідомив про позивача певні факти, які не відповідають дійсності, носять негативний характер і не є оціночним судженням в розумінні вимог закону та, як наслідок, принижують честь, гідність і ділову репутацію позивача. З урахуванням наведеного, на основі з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про спростування недостовірної інформації, відновлення порушених прав та захист честі, гідності та ділової репутації, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] 4128,60грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 10 000,00грн. у відшкодування витрат на правову допомогу в рівних частинах. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 23, 277, 1166, 1167 ЦК України, Конституція України, Постанова №4 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди», Пленуму Верховного Суду України від 28.09.1990 року №7 «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації», Пленум Верховного Суду України в п. 19 постанови від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»,

Outcome: partial