Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

06.10.2017 Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ернст енд Янг", в якому просив: 1) скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю "Ернст енд Янг" від 07.09.2017 №104-к про звільнення [PERSON] та поновити [PERSON] на посаді начальника відділу перекладів Товариства з обмеженою відповідальністю "Ернст енд Янг" з 08.09.2017; 2) Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ернст енд Янг" на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що наказом №104-к від 07.09.2017 [PERSON] було незаконно звільнено у зв'язку із скорочення штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України, так як відповідачем порушено вимоги ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, оскільки протягом двомісячного терміну попередження про її звільнення позивачу не було запропоновано будь-якої роботи, яку вона відповідно до своєї фахової підготовки та з урахуванням досвіду роботи могла б обіймати. При цьому, протягом цього двомісячного терміну у відповідача були вакантні посади. Також, позивач зазначає, що при звільненні мала переважне право на залишення на роботі відповідно до ч. 2 ст. 42 КЗпП України, оскільки вона: 1) безперервно працювала у ТОВ "Ернст енд Янг"/пов'язаних юридичних особах більше 22 років; 2) має родичів на утриманні; 3) мала заохочення та не мала стягнень. В судовому засіданні 20.11.2017 представником позивача адвокатом [PERSON] було подано пояснення (а.с. 32-33) та клопотання (а.с. 34, додатки - а.с. 35-50) про долучення до матеріалів справи ряду доказів. У поясненнях, з посиланням на лист відповідача від 30.10.2017 №5531 (а.с. 36-38) вказується, що у період з 04.07.2017 по 07.09.2017 у ТОВ "Ернст енд Янг" мали місце зміни в організації виробництва і праці та розширення штату (чисельності) працівників. Зазначається, що позивачу не була запропонована вакантна посада асистента, оголошення про яку було розміщено у спеціалізованих інтернет-виданнях 04.07.2017 і яку за кваліфікацією могла б зайняти позивач. Також наводиться інформація, що 18.09.2017 відповідачем прийнято на посаду перекладача іншого працівника. 20.11.2017 представником відповідача [PERSON] у судовому засіданні було подано Заперечення на позовну заяву [PERSON] (а.с. 51-54, додатки - а.с. 55-57). У запереченнях вказується, що у період з 04.07.2017 по 07.09.2017 у штаті ТОВ "Ернст енд Янг" були наявні вакантні посади, проте позивач не відповідала жодній з них за кваліфікаційними вимогами (освіта, досвід роботи, спеціальні знання та вміння), тому вони їй не пропонувались. Спростовуються твердження позивача про порушене переважне право на залишення на роботі (ч. 2 ст. 42 КзпП України), оскільки: 1) ТОВ "Ернст енд Янг" зареєстроване у 2004 році, тобто позивач не працювала у товаристві більше 22 років; 2) позивачем не вказано, яких саме утриманців вона має та не надано відповідних доказів; 3) посада [PERSON] у штатному розкладі була єдина, тож були відсутні особи, перед якими позивач мала переважне право на залишення на роботі. Наводяться докази зміни в організації виробництва і праці у ТОВ "Ернст енд Янг", необхідність яких була обумовлена економічною недоцільністю існування відділу перекладу у штаті Товариства, з посиланням на доповідну записку від 23.06.2017 (а.с. 55) та протокол засідання дирекції товариства (а.с. 56-58). 14.12.2017 представником відповідача [PERSON] через канцелярію суду було подано письмові пояснення по справі, які містили клопотання про долучення доказів (а.с. 67-72, додатки - а.с. 73-110). У поясненнях надані відповіді на твердження позивача, викладені у наданих 20.11.2017 поясненнях представника позивача (датованих 17.11.2017). Вказується, що позивач діяв у відповідності з ч. 3 ст. 64 Господарського кодексу (ГК) України, відповідно до якої підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Зазначається, що у період з 04.07.2017 по 07.09.2017 у товаристві було працевлаштовано 13 осіб, серед яких одна особа зайняла посаду асистента, проте позивач не могла зайняти цю посаду з огляду на її невідповідність кваліфікаційним критеріям. Спростовуються доводи позивача про прийняття на посаду перекладача до товариства іншої особи. У цих же поясненнях обґрунтовано клопотання про долучення додаткових доказів, оскільки у позовній заяві [PERSON] не було зазначено конкретних посад, які вона, на її погляд, могла б зайняти в силу наявності в неї належної кваліфікації, і така інформація стала доступною Відповідачу лише після проведення засідання 20.11.2017 р. 19.02.2018 представником позивача адвокатом [PERSON] через канцелярію суду було подано ряд заяв та клопотань: - заява про приєднання доказів для відшкодування судових витрат (з процесуальних питань) (а.с. 115-116, додатки - а.с. 117-123); - клопотання про безпосереднє дослідження доказів (з процесуальних питань) (а.с. 124-125); - клопотання про надання пояснень та приєднання доказів до матеріалів справи (з процесуальних питань, у порядку ст. 241 ЦПК України) (а.с. 126-127); - клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (з процесуальних питань) (а.с. 128-129, додатки - а.с. 130-182); - клопотання про подання додаткових пояснень (а.с. 183-184, додатки - а.с. 185-188). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені вимоги за вищевикладеними обставинами та просила їх задовольнити в повному обсязі. Також, представник позивача просила, з урахуванням клопотання про подання додаткових пояснень (а.с. 183-184, додатки - а.с. 185-188), уточнити позовні вимоги, а саме - стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу відповідача у сумі 190 240,04 грн., відповідно до розрахунку (а.с. 185). Зазначала, що відповідач розміщував у спеціалізованих інтернет виданнях оголошення про вакантну посаду асистента, у якій не вказувалось про необхідність наявності у претендента на посаду спеціалізованої (юридичної або економічної) вищої освіти. Також було наголошено, що відповідач після звільнення позивача прийняв на роботу іншу особу ([PERSON]) на посаду перекладача. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, вказуючи на те, що звільнення позивача було проведено з дотриманням всіх вимог закону, зокрема - п. 1 ч. 1 ст. 40, ст.ст. 42, 49-2 КзпП України. Підтримали міркування та доводи, викладені у поданих до суду запереченнях та письмових поясненнях. Вказували, що позивач не підтвердив доказами ряд обставин, на які він та її представник посилались. Зазначили, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Ернст енд Янг" оголошень у спеціалізованих інтернет-виданнях щодо наявної вакантної посади асистента не розміщувало, а [PERSON] не перебуває у трудових відносинах з товариством. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані сторонами письмові пояснення та докази, приходить до висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Перевіряючи обставини по справі судом встановлено, що відповідно до Доповідної записки Менеджера з адміністративної діяльності ТОВ "Ернст енд Янг" від 23.06.2017 (а.с. 55) було запропоновано дирекції ТОВ "Ернст енд Янг" поставити питання про можливість скорочення відділу перекладів товариства, з огляду на збільшення у 2016-2017 роках кількості замовлень перекладів у зовнішніх перекладачів та систематичне зменшення кількості штатних одиниць адміністративного персоналу товариства. Наведені у доповідній записці факти були досліджені дирекцією ТОВ "Ернст енд Янг", що підтверджується протоколом від 26.06.2017 (а.с. 56-58). У ході засідання дирекції відповідача були розглянуті економічні показники діяльності відділу перекладів Товариства (в якому працювала лише позивач), згідно яких: - у 2016 календарному році витрати на утримання відділу перекладів становили 1 181 347,95 грн., станом на 31.05.2017 р. відповідні витрати становили 375 269,07 грн. - у 2015 календарному році (з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року) за послуги зовнішніх перекладачів було сплачено 57 623,50 грн; у 2016 календарному році (01.01.2016 - 31.12.2016 року) на послуги цих же перекладачів було витрачено 81 087,60 грн., в той час як у 2017 календарному році (станом на 26.06.2017 р.) на ці ж послуги аналогічних постачальників мало бути витрачено виходячи з виставлених рахунків постачальниками послуг суму 106 414,19 грн. Тобто, прослідковувалась тенденція до суттєвого зростання витрат на переклад, здійснений зовнішніми постачальниками послуг, що не входять до штату товариства; - дохід, згенерований роботою [PERSON], становив гривневий еквівалент 888,5 доларів США, у 2016 році - гривневий еквівалент 2 193,00 доларів США відповідно. - навантаження на відділ перекладів виходячи з системи обліку робочого часу товариства за фінансовий 2017 рік зменшилось, оскільки персонал товариства став частіше звертатись до зовнішніх перекладачів. На підставі наведених фактів дирекцією ТОВ "Ернст енд Янг" було прийнято рішення: 1) визнати продовження існування відділу перекладу у штаті товариства недоцільним та економічно необґрунтованим; 2) ініціювати скорочення відділу перекладів. Відтак, з метою удосконалення роботи підприємства та враховуючи фінансові показники діяльності відділу перекладів ТОВ "Ернст енд Янг" за 2016-2017 роки, нестабільну економічну ситуацію в країні, що має негативний вплив на господарську діяльність підприємства,

Outcome: dismissed