Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

[PERSON] , через представника - адвоката Смоляного Андрія Андрійовича, звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій №3704, про стягнення з [PERSON] (позивача) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН" заборгованості за кредитним договором №347526 від 06.01.2018 у сумі 25158,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані наступним: у нотаріуса на час вчинення виконавчого напису не було доказів безспірності заборгованості; сплинули строки позовної давності (право вимоги у ТОВ "ВЕЛЛФІН" виникло, починаючи з 05.02.2018 і закінчилося 05.02.2021, тобто через 3 роки, а виконавчий напис вчинено 01.03.2021, тобто після того як у ТОВ "ВЕЛЛФІН" закінчилося право вимоги до [PERSON] , що в свою чергу є грубим порушенням законодавства); відсутністю доказів того, що саме [PERSON] проставила на договорі електронний цифровий підпис; [PERSON] не надходило вимог від стягувача про погашення боргу, а більше того, і від нотаріуса не надходило жодних повідомлень про звернення до нього ТОВ "ВЕЛЛФІН" із заявою про видачу виконавчого напису; відсутністю для вчинення виконавчого напису нотаріусом всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів згідно постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Отже, вказаним виконавчим написом приватного нотаріуса з позивача стягнуто заборгованість поза трирічним строком її виникнення, що суперечить приписам ст.88 Закону України "Про нотаріат" та при цьому є безумовною підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 28.04.2021 задоволено заяву позивача про забезпечення позову, якою було зупинене стягнення у виконавчому провадженні ВП № 64954407, яке здійснюється державним виконавцем Більмацького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) Солтис К.І. на підставі виконавчого напису, вчиненого 01.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за № 3704, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ВЕЛЛФІН" заборгованості за кредитним договором №347526 від 06.01.2018 у сумі 25158,40 грн. - до розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 28.04.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 26.05.2021, яке неодноразово відкладалось через неявку учасників справи та з інших причин. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача та третьої особи відзиву на позов, пояснень, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило, представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи що відповідає положенню ч.3 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 01.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною вчинено виконавчий напис за зверненням ТОВ "ВЕЛЛФІН", зареєстрований в реєстрі за № 3704, про звернення стягнення з громадянки України - [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Вершина, РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , яка є боржником за кредитним договором № 347526 від 06.01.2018, укладеним з ТОВ "ВЕЛЛФІН" (ЄДРПОУ 39952398), заборгованість за вищевказаним договором. Вказано, що сума заборгованості складає 24 258,40, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 800,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 23 458,40 грн. Строк платежу за договором позики № 347526 від 06.01.2018 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06.01.2018 по 02.03.2020. Витрати за вчинення виконавчого напису - 900,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 25 158,40 грн. Виконавчий напис набирає законної сили з дати його реєстрації - 01.03.2021. Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання 3 роки (а.с.8). За вказаним виконавчим написом нотаріуса 25.03.2021 державним виконавцем Більмацького РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Солтис К.І. відкрито виконавче провадження № 64954407 на підставі заяви ТОВ "ВЕЛЛФІН" № 589/03/21 від 18.03.2021, а 25.03.2021 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою постановлено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] ; здійснити відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства, у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 27 850,00 грн. (а.с.7, 14, 33). В матеріалах вказаного виконавчого провадження є в наявності копія договору позики № 347526 від 06.01.2018, що був укладений між ТОВ "ВЕЛЛФІН" (позикодавець) та [PERSON] (позичальник), за допомогою веб-сайту позикодавця (creditup.com.ua), за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. За умовами вказаного договору позикодавець надає позичальникові грошові кошти в позику в сумі 800,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Строк позики за договором складає 30 днів, позика має бути повернута згідно графіку розрахунків до 05.02.2018 (а.с.9-13). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] декілька разів змінювала прізвище у зв`язку із укладенням шлюбу, а саме: прізвище " [PERSON] " було змінено на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Більмацькому та Розівському районах Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 02.07.2019; прізвище " [PERSON] " було змінено на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Приморським районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 29.01.2021 (а.с.15-16). Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п.п.1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Дії нотаріуса щодо посвідчення права стягувача на стягнення з боржника грошових сум не пов`язані зі встановленням прав або обов`язків учасників правовідносин, тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також має бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (далі Перелік документів). Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17. Відповідно до п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачено, що для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язанням, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приймаючи до уваги, що відповідачем та третьою особою не надано жодних доказів за якими боржником допущено прострочення платежів за зобов`язанням і не спростовується доводи позивача щодо неподання нотаріусу оригіналу підписаного боржником кредитного договору та доказів надіслання боржнику засвідченої стягувачем копії письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання з підписом боржника про її отримання, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо інших доводів позивача, наведеними в обґрунтування своїх вимог, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як було встановлено судом, строк позики за договором № 347526 від 06.01.2018, складає 30 днів, позика має бути повернута згідно графіку розрахунків до 05.02.2018, а виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 01.03.2021, за яким стягнення заборгованості відбулося за період з 06.01.2018 по 02.03.2020. Таким чином, в порушення вимог ст. 88 Закону України "Про нотаріат", виконавчий напис про стягнення заборгованості, було вчинено більше ніж через три роки з дня виникнення права вимоги у стягувача, що також є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved