Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Піщанської районної державної нотаріальної контори, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", про зняття заборони на відчуження нерухомого майна. У позовній заяві позивач просить суд зняти обтяження (припинити заборону), накладену на будівлю магазину за адресою: [ADDRESS] , запис про накладення заборони на підставі договору застави б/н від 25 квітня 2001 року, зареєстровану Піщанською районною державною нотаріальною конторою 31 липня 2007 року за № 5403221, дата виникнення 24 квітня 2001 року. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначає, що йому на праві приватної власності належить будівля магазину, розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 12 лютого 2001 року. Вказаний будинок був переданий ним в заставу в забезпечення зобов`язанння за кредитним договором № 1962 від 20 квітня 2001 року, укладеним з ВАТ «Державний ощадний банк України». 08 квітня 2008 року ним було повністю виконано зобов`язання за договором, на підтвердження чого йому була видана довідка вих. № 258 від 08 квітня 2008 року. При зверненні до ІІіщанської районної державної нотаріальної контори щодо зняття заборони виявилось, що вчинити нотаріальні дії з зняття заборони відчуження будівлі магазину, розташованого за адресою: [ADDRESS] неможливо, оскільки договір застави та кредитний договір знищені через сплин строків зберігання. До архівних установ копії або другі примірники договорів не передавались. В ПАТ «Державний ощадний банк України» вказані договори буди також знищенні в зв`язку із сплином строків зберігння документів. Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 11.07.2019 р. щодо будинку за адресою: [ADDRESS] міститься запис про накладення заборони на підставі договору застави б/н від 25 квітня 2001 року, зареєстрованої Піщанською районною державною нотаріальною конторою 31 липня 2007 року за № 5403221, дата виникнення 24 квітня 2001 року. Скасувати заборону без всіх ідентифікуючих ознак у зв`язку із знищенням документів за закінченням терміну зберігання у позасудовому порядку неможливо. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Близнюк В. В. в підготовче засідання не з`явилися, проте від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі, та про підтримання вимог, викладених в позовній заяві. Представник відповідача Піщанської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, проте на адресу суду від нього надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, та про визнання позовних вимог. Представник третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову Акціонерного товариство "Державний ощадний банк України" в підготовче засідання не з`явився, проте від нього на адресу суду надійшли пояснення, в яких він просить розгляд справи проводити без його участі та повідомляє, що станом на 20 вересня 2019 року заборгованість [PERSON] перед АТ "Ощадбанк" за кредитним договором № 1962 від 20 квітня 2001 року відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на будівлю магазину, виданого виконавчим комітетом Рудницької селищної ради 09 лютого 2001 року, [PERSON] на праві приватної власності належить одноповерхова будівля магазину, що розташована в [ADDRESS] . 08 квітня 2008 року керуючим Крижопільського ТВБВ Ощадного банку № 10001/089 Державному нотаріусу Піщанського районного нотаріального округу було направлено повідомлення, в якому просилося зняти заборону на будівлю магазину по [ADDRESS] , що належить [PERSON] , у зв`язку з повним погашенням ним кредиту і відсотків за кредитним договором № 1962 від 21 квітня 2001 року. 03 січня 2019 року керуючим ТВБВ № 10001/089 смт. Крижопіль філії - Вінницьке обласне управління ПАТ "Ощадбанк" державному реєстратору було направлено повідомлення, в якому просилося зняти заборону на будівлю магазину по [ADDRESS] , що належить [PERSON] , у зв`язку з повним погашенням ним кредиту і відсотків за кредитним договором № 1962 від 21 квітня 2001 року. Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 173397922 від 11 липня 2019 року, відносно об`єкта нерухомого майна, який розташований в [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , 31 липня 2007 року Піщанською державною нотаріальною конторою внесно запис про заборону відчуження на підставі договору застави б/н від 25 квітня 2001 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Стаття 316 ЦК України визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК). Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із положеннями ст.321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенціїз правлюдини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 73 ЗУ "Про нотаріат", нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору про заставу жилого будинку,квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; В статті 74 ЗУ "Про нотаріат" передбачено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Таким чином, враховуючи повне погашення позивачем своїх зобов`язань перед банком, існування обтяження у заборони відчуження нерухомого майна, перешкоджає позивачу розпоряджатися належним йому майном, в зв`язку з чим, його права підлягають поновленню, шляхом задоволення його позовних вимог у повному обсязі. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі наведеного та

Outcome: approved