Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Орган опіки та піклування Коростенської міської ради Житомирської області в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області звернувся в інтересах малолітньої [PERSON] , до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а також стягнення аліментів. В обгрунтування позову позивач зазначив, що малолітня [PERSON] , [INFO] , знаходиться в КЗ "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей - сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків" Житомирської обласної ради з 21 лютого 2018 року на повному державному утриманні. Мати малолітньої [PERSON] з 10 квітня 2018 року жодного разу не відвідувала її та не цікавилася життям дитини. Протягом тривалого часу відповідач фактично ухиляється від виконання батьківських обов`язків, матеріальну допомогу дитині не надає, веде аморальний спосіб життя, чим порушує вимоги статтей 150, 152, 180 Сімейного кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, навчання. Інформацію стосовно батька малолітньої дитини - [PERSON] при здійсненні реєстрації її народження, записано зі слів матері, відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України. Тому, на підставі ст.165 Сімейного кодексу України, враховуючи інтереси малолітньої дитини, орган опіки та піклування Коростенської міської ради в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача на користь КЗ "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей - сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків" Житомирської обласної ради аліменти на утримання малолітньої [PERSON] в розмірі ј частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Учасники процесу в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, а відповідач, в тому числі, шляхом публікації оголошення на веб -порталі судової влади України. Представник позивача - органу опіки та піклування Коростенської міської ради Житомирської області в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області Стек О.В., в поданій до суду заяві, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, а розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] про причини неявки в судове засідання, а також свою позицію щодо позову, суд не повідомила. Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15 листопада 2017 року Коростенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.5).Інформацію стосовно батька малолітньої дитини - [PERSON] при здійсненні реєстрації її народження, записано зі слів матері, відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України. За заявою [PERSON] . малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , поміщено до Будинку дитини (а.с.10, 11). За даними акту обстеження умов проживання родини [PERSON] від 13 листопада 2018 року встановлено, що всі діти відповідача: син [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебувають у спеціалізованих установах для дітей, які позбавлені батьківського піклування (а.с.7). Як вбачається з повідомлення Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області від 23 січня 2019 року, стосовно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.184 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (невиконання батьківських обов`язків) (а.с.6). Даними акту комісії по зв`язкам із батьками, діти яких знаходяться в комунальному закладі "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків" Житомирської обласної ради від 18 жовтня 2018 року, підтверджується той факт, що малолітня [PERSON] , з 21 лютого 2018 року перебуває у вказаному закладі на повному державному утриманні та вихованні, а її мати [PERSON] з 10 квітня 2018 року жодного разу не провідувала дитину та її життям не цікавилася (а.с.12). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Коростенської міської ради Житомирської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради №536 від 21 листопада 2018 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне [PERSON] позбавити батьківських прав стосовно її малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Нормами частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За нормами частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Відповідно до частини 3 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено та ні ким не спростовано, що відповідач [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки [PERSON] , її підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до її життя, не забезпечує необхідного утримання та не бажає брати участь у її вихованні і, таким чином, ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання малолітньої дочки, свідомо нехтує своїми обов`язками. Орган опіки та піклування Коростенської міської ради Житомирської області вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно її доньки [PERSON] Тому, суд, приймаючи до уваги встановлені обставини у ході повного, всебічного й об`єктивного їх з`ясування, характер ставлення відповідача до дитини, усвідомлюючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, діючи в інтересах малолітньої дитини, вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд виходить з наступного. За змістом частин 2, 3 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Оскільки, відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та за правилами ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, частиною 1 ст.191 Сімейного кодексу України, передбачено, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновленння і позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30 березня 2007 року одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ч.2 ст.182, ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України, приймає до уваги майновий стан відповідача, яка є працездатною особою, не має жодних перешкод для працевлаштування та отримання грошових коштів для утримання своєї малолітньої дитини, суд дійшов до висновку про можливість стягнення з [PERSON] на користь комунального закладу "Житомирського обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків" Житомирської обласної ради на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту подачі позову, а саме, з 13 березня 2019 року, і до повноліття дитини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Питання щодо судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд вирішує на підставі вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, а саме, вважає за доцільне стягнути з [PERSON] судовий збір з урахуванням кількості заявлених вимог позивача, що в загальному розмірі становить 1536,80 гривень. Крім того, суд звертає увагу, що частиною 1 статті 169 Цивільного процесуального кодексу України визначено право матері, батька, які позбавлені батьківських прав, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved