Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради та з врахуванням заяви про уточнення позову просили суд визнати за ними в рівних частках (по 1/4 кожному) в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на завершення процедури приватизації земельної ділянки з правом одержання на правовстановлюючого документа на земельну ділянку розміром 3,73х7,38 м. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що після смерті [PERSON] вони є спадкоємцями, які прийняли спадщину. Відповідно до рішення Волочиської міської ради від 13 січня 1994 року № 15 [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку розміром 6,0х4,0 м під будівництво гаражу. На підставі даного рішення Головним архітектором району виконкому Волочиської районної ради народних депутатів 15 лютого 1994 року [PERSON] було надано дозвіл на будівництво гаража розміром 6,0х4,0 м. Однак, [PERSON] при будівництві гаража не дотримався зазначених розмірів, у зв`язку з чим рішенням виконавчого комітету Волочиської міської ради від 26.07.2012 року № 470 узаконено самочинно збільшені розміри зазначеного гаражного боксу (блок 1, бокс 11). Вказують, що вони звернулися до суду з даним позовом з метою захисту своїх спадкових прав на завершення приватизації земельної ділянки розміром 3,73х7,38 м, оскільки [PERSON] помер до отримання правовстановлючого документа на земельну ділянку. Позивачі подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують. Відповідач подав заяву про розгляд справи у відсутності його представника, проти позову не заперечує. Вивчивши та дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 345 ЦК України визначає, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Відповідно до пункту "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Позивачі як спадкоємці за законом першої черги (дружина та діти), на час смерті [PERSON] були зареєстровані та проживали разом з ним (а.с. 17), тобто є такими, що прийняли спадщину, інші спадкоємці, які б претендували на спадкове майно, відсутні. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 61164866 від 03.08.2020 року, виданою Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась. Встановлено, що до складу спадщини увійшло право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] , яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Однак, оформити в порядку спадкування право на земельну ділянку, яке мав спадкодавець, позивачі не в змозі з тих підстав, що на неї не були отримані відповідні правовстановлюючі документи, процедура приватизації земельної ділянки спадкодавцем не була завершена. Державним нотаріусом Волочиської державної нотаріальної контори від 16.03.2012 року №623/01-16 було відмовлено у видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Відповідно до абзацу 2 п. 1 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У статті 16 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч.2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Із доданих матеріалів вбачається, що спадкодавцю [PERSON] рішенням виконкому Волочиської міської ради народних депутатів від 13 січня 1994 року № 15 "Про перерозподіл земельної ділянки між виробничо-комерційним підприємством, іншими підприємствами та громадянами" передано у приватну власність земельну ділянку по [ADDRESS] . Зазначене рішення на даний час не скасовано. Встановлено, що [PERSON] за життя не встиг завершити процедуру приватизації наданої йому земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України та отримати правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Право на завершення процедури приватизації та отримання правовстановлюючого документа на дану земельну ділянку, яке належало померлому [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивачів, які є спадкоємцями померлого, та підлягає захисту в судовому порядку. Позивачі як спадкоємці першої черги після смерті 26.01.2011 року [PERSON] не мають змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюються відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи вище викладені норми чинного законодавства та обставини справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині визнання за позивачами по 1/4 частці за кожним в порядку спадкування після смерті [PERSON] права на завершення процедури приватизації земельної ділянки розміром 6,0х4,0, що розташована в [ADDRESS] , що була передана спадкодавцю [PERSON] у приватну власність відповідно до рішення виконкому Волочиської міської ради народних депутатів від 13 січня 1994 року № 15з правом одержання на своє ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Вирішуючи даний спір, суд не приймає до уваги посилання позивачів на рішення виконавчого комітету Волочиської міської ради від 26.07.2012 року № 470 про узаконення самочинно збільшених [PERSON] розмірів гаражного боксу з 6,0х4,0м до 3,73х7,38м, оскільки таке рішення, з врахуванням наведеного вище законодавства, не може бутипідставою для визнання за позивачами в порядку спадкування після смерті [PERSON] права на завершення процедури приватизації земельної ділянки, виходячи з розміру 3,73х7,38м. Всупереч вимог ст.ст. 80, 81 ЦПК України, позивачами не доведено належними та допустимими доказами їхнє право на завершення приватизації земельної ділянки саме з таким розміром.

Outcome: partial