Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

25 травня 2021 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Акціонерного товариства «Акцент-банк», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Яцишин Андрій Миколайович, про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 26.05.2021 відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 24 червня 2021 року. Ухвалою судді від 31.05.2021 задоволено клопотання позивача та забезпечено його позов, шляхом зупинення стягнення. Позивач вказував, що в середині травня 2021 року він дізнався, що стосовно нього відкрито провадження про стягнення коштів у розмірі 27 752,02 грн на користь Акціонерного товариства «Акцент-банк» за виконавчим написом приватного нотаріуса Горай О. С. № 22486 від 03.02.2021. Оскільки жодних письмових кредитних договорів він не укладав з відповідачем та не отримував від нього письмових вимог про сплату боргу, то прохає суд визнати цей виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача - адвокат Бердніченко О. П. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала, прохала задовольнити. Представник відповідача Акціонерного товариства «Акцент-банк», будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому судової повістки, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, жодних заяв, пояснень, заперечень та відзивів до суду не подавав. Трета особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович в судове засідання не з`явився, однак надіслав належним чином завірені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 22486 від 03.02.2021. Трета особа - приватний виконавець виконавчого округу Яцишин Андрій Миколайович, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому судової повістки, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, жодних заяв, пояснень, заперечень до суду не подавав. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, тому справу можливо розглянути за правилами спрощеного позовного провадження у відсутності відповідача та третіх осіб. Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача - адвоката Бердніченко О. П., дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі факти та зміст спірних правовідносин. [PERSON] працює підсобним працівником у ФОП [PERSON] з 2019 року й по теперішній час за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 9, 10, 11-13). У середині травня 2021 року позивач дізнався від роботодавця про те, що на адресу останньої надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] від 19.04.2021 ВП № 65055688, видана приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Яцишиним Андрієм Миколайовичем щодо звернення стягнення на доходи позивача як боржника на користь Акціонерного Товариства "Акцент-банк" за кредитним договором № А201СТ15510479979 від 13 вересня 2018 року укладеним між [PERSON] та Акціонерним Товариством "Акцент-банк" на загальну суму боргу 27 752,02 грн, з яких: 25 030,11 грн - заборгованість за виконавчим документом (що складається з 10 599,00 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту + 13 931,11 грн простроченої заборгованості несплачених відсотків за користування кредитом + 500 грн - плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом), 2 503,01 грн - основної винагороди приватного виконавця та 218,90 грн - витрати виконавчого провадження (а.с.14-16). Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що стягнення заборгованості в сумі 27 752,02 грн здійснюється на підставі виконавчого напису від 03.02.2021 № 22486, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича (далі - приватний нотаріус), на користь Акціонерного Товариства «Акцент-Банк» ( а.с.36). Позивач стверджує, що ніколи не мав жодних правовідносин з АТ «Акцент-Банк» та ніколи не отримував від відповідача письмової вимоги про усунення порушення виконання будь-яких договірних чи деліктних зобов`язань. А тому у [PERSON] є підстави вважати, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не мав документів, які підтверджують направлення відповідачем-стягувачем та отримання позивачем-боржником письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання. Тому [PERSON] вважає, що на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні приватного нотаріуса не було всіх необхідних документів, передбачених Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 р. №1172), отже нотаріус не мав передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напису і на підставі ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» повинен був відмовити відповідачу-стягувачу у вчиненні нотаріальної дії. Тобто приватний нотаріус в порушення приписів ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» вчинив виконавчий напис, оскільки не мав документів, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до змісту статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з правовою позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 05.07.2017 у справі за № 6-887цс17, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 у цивільній справі №137/1666/16-ц. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» у пункті 13 роз`яснено, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Відповідно до п.п. 1.2, 3.1, 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України; нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», такими документами для одержання виконавчого напису є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За змістом п. 2.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих банком повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Проте, із виконавчого напису неможливо встановити, які саме пред`явлені первинні документи, на підставі яких нотаріусом було вчинено оскаржувальний виконавчий напис, а також що кредитна заборгованість є дійсно безспірною. Відомості про отримання [PERSON] претензії про наявність у нього боргу відсутні у матеріалах справи та не згадуються нотаріусом у виконавчому написі, тобто він вчинений нотаріусом 03.02.2021 без дотримання строку, що є порушенням законодавства. Суд зазначає, що неотримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором та вчиненням виконавчого напису позбавив можливості бути вчасно поінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. За таких обставин підстав для вчинення виконавчого напису не було, виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Тому, з урахуванням наведеного вище, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовна вимога [PERSON] є підтвердженою під час судового розгляду справи, а тому підлягає задоволенню. Потрібно визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем від 03 лютого 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 22486 щодо стягнення зі [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Акціонерного Товариства "Акцент-банк" заборгованості за кредитним договором № А201СТ15510479979 від 13 вересня 2018 року, укладеним між [PERSON] та Акціонерним Товариством "Акцент-банк", у розмірі 25 030,11 (двадцять п`ять тисяч тридцять грн 11 коп.) грн - заборгованість за виконавчим документом (що складається з 10 599,00 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту; 13 931,11 грн простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 500,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом), 2 503,01 грн - основної винагороди приватного виконавця та 218,90 грн - витрати виконавчого провадження, а всього 27 752,02 грн. В поряду ст. 141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат. Стягнути з Акціонерного Товариства "Акцент-банк" (м. Дніпро, вул. Батумська,11, код ЄДРПОУ 14360080, Р/р [NUMBER] , АТ «А-Банк», МФО 307770) на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 (дев`ятсот вісім грн 00 коп.) грн ( а.с.1) та витрати на правничі послуги в сумі 4000,00 (чотири тисячі грн 00 коп.) грн ( а.с.46,47-4849-50,51-52), всього 4 908,00 ( чотири тисячі дев`ятсот вісім грн 00 коп.). З огляду на наведене вище,

Outcome: approved