Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Публичное акционерное общество «Мобильные ТелеСистемы» (Публічне акціонерне товариство «Мобільні ТелеСистеми», далі - Позивач-1) та Приватне акціонерне товариство «МТС Україна» (далі - Позивач-2) звернулися до Солом'янського районного суду міста Києва з позовом та просять достроково припинити дію свідоцтва України [NUMBER] на знак для товарів і послуг (далі - Свідоцтво [NUMBER]), власником якого є [PERSON] (далі - Відповідач-1), повністю, зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України (далі - Служба) внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг (далі - Реєстр) стосовно дострокового припинення дії Свідоцтва [NUMBER] повністю та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність». В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що 13.06.2007 р. Департамент зареєстрував знак для товарів і послуг "[INFO]" для послуг 42 і 45 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг (далі - МКТП) і видав свідоцтво України [NUMBER] на знак для товарів і послуг, власником якого на даний час є відповідач-1 [PERSON] На думку позивачів, відповідач 1- [PERSON] не використовує в Україні знак для товарів і послуг "[INFO]" за свідоцтвом [NUMBER] протягом останніх 3-х років від дати публікації відомостей про видачу спірного свідоцтва для всіх послуг 42 і 45 класів МКТП, зазначених у свідоцтві. На підтвердження невикористання спірного свідоцтва, Позивачами надані докази, зокрема, відповіді на запити щодо використання товарів і послуг зазначених у спірному свідоцтві виконавчого директора громадської організації «Виставкова федерація України» від 05.07.2016 №б/н, виконавчого директора громадської організації «Всеукраїнська рекламна коаліція» від 06.07.2016 №02-07/16, виконуючого обов'язки Голови Служби № 1-8/4750 від 13.06.2016, першого заступника Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 40-303-16/5682 від 15.06.2016 р., першого заступника Голови Державної служби України з питань праці № 6780/2/12-ДП-16 від 22.06.2016 р., тимчасового виконуючого обов'язків Голови Державної служби геології та надр України № 10679/13/12-16 від 21.06.2016 р., директора ТОВ "Індустріальний телевізійний комітет" за вих. № 0508-1 від 05.08.2016 р., директора ТОВ "Комунікаційний альянс" за вих. № 160823-1 від 23.08.2016 р., виписки з Реєстру відносно свідоцтва України [NUMBER] станом на 15.06.2016 р., відомості з сайту Національної асоціації адвокатів України, відомостей з реєстру атестованих судових експертів, список третейських суддів постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України, що міститься на сайті постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України, тощо Позивачі посилаючись на п. 4 ст. 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» № 3689-ХІІ від 15.12.1993 р. з наступними змінами вважають, що спірне свідоцтво має бути достроково припинене в судовому порядку. Право на звернення до суду позивачі обґрунтовують тим, що Позивачу-1 на праві власності належать знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № 120275 та № 139040, а також право на знаки за міжнародними реєстраціями: № 903855, № 905710, № 907958, № 907993, № 1096180, № 1141210, № 1207068 та № 1251859, які поширюють свою дію і на територію України. Позивач -1 є власником добре відомого в Україні знаку «[INFO]»; Разом з цим, Позивачу-2 належить право на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ 112367, 124493, 144784, 168780, 168947, 171384, 175984, 176333, 179846, 179940, 184969, 193621, 193622, 203668 та 205276, а за ліцензійним договором від 26.11.2012 № D1210043, укладеним між Позивачем-1 та Позивачем-2. Позивач-2 має невиключну ліцензію на використання знаків за міжнародними реєстраціями №№ 903855, 905710, 907958 та 907993. 13.06.2016 Позивачі подали заявку № m201612961 на реєстрацію знака для товарів і послуг «[INFO]". Згідно зі звітом пошуку на схожість і тотожність позначень від 13.06.2016, проведеного Українським центром інноватики та патентно-інформаційних послуг, було виявлено, що зареєстрований знак для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] перешкоджає реєстрації знаку Позивачів за заявкою № m 201612961, оскільки позначення за заявкою № m 201612961 щодо послуг 42 та 45 класів МКТП є схожим із знаком для товарів і послуг за Свідоцтвом [NUMBER]. Реєстрація знаку для товарів і послуг за Свідоцтвом [NUMBER] та невикористання його щодо послуг 42 та 45 класів МКТП, на думку позивачів, фактично є недобросовісним перешкоджанням реєстрації та використанню Позивачами знаку для товарів і послуг «[INFO]» на ексклюзивній основі в Україні, у зв'язку з чим на їх думку, дія належного Відповідачу-1 Свідоцтва [NUMBER] повинна бути достроково припинена у зв'язку з тим, що Відповідач-1 не використовує спірне позначення для послуг 42 та 45 класів МКТП протягом більше трьох років від дати публікації відомостей пpo видачу свідоцтва. Посилаючись на викладене вище, позивачі просили суд достроково повністю припинити в Україні дію свідоцтва [NUMBER] на знак для товарів і послуг "[INFO]" і зобов'язати Департамент внести відповідні зміни до Реєстру про дострокове припинення дії вищевказаного свідоцтва. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача-1 [PERSON] позов не визнав надавши письмові заперечення. Пояснив, що починаючи з 01.01.2016 р. торгівельна марка "[INFO]" за свідоцтвом [NUMBER] використовувалася в Україні ФОП [PERSON]. Використання здійснювалося за згодою власника знака, на підставі Ліцензійного договору невиключної ліцензії, укладеного 01.01.2016 р. між відповідачем-1 та ФОП [PERSON]. На підтвердження використання спірного свідоцтва Відповідачем-1 також надано наступні докази : копію виписки з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб відносно ФОП [PERSON]; копію договору оренди щодо телефонії від 10.07.2015 р. та Додаткової угоди № 1 від 14.09.2015 р. до договору оренди щодо телефонії; копію Додатку № 1 до акту наданих робіт № 02/2016 від 09.07.2016 р. до Договору оренди щодо телефонії від 10.07.2015 р.; копію Договору оренди нежилого приміщення від 01.01.2016 р. та Додаткової угоди від 05.01.2016 р.; копію Договору суборенди нежитлового приміщення від 01.01.2016 р.; копію Акту прийому-передачі орендованих приміщень від 01.01.2016 р. до Договору суборенди нежитлового приміщення від 01.01.2016 р.; фотокопії вивісок; копію висновку експерта № 191/16 від 24.06.2016 року за результатами проведення експертного дослідження телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів. На думку Відповідача-1 використання знака для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] відносно послуг 42і 45 класів МКТП здійснюється шляхом пропонування та надання послуг ФОП [PERSON], а також наноситься на вивіски та інформаційні таблички, розміщені на будівлях орендного приміщення, в мережі Інтернет шляхом рекламування та просування послуг Відповідача-1. Представник Відповідача-1 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Представник Державної служби інтелектуальної власності України в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні. У своїх письмових запереченнях зазначив, що відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень. Тому позивачі повинні довести факт невикористання на території України спірного знаку, а власник повинен довести факт його використання або поважні причини невикористання. Надані ж позивачами документи, на думку представника Служби, не є достатніми доказами невикористання [PERSON] знаку для товарів і послуг за свідоцтвом [NUMBER] в Україні. Крім того, у своїх запереченнях представник Служби зазначив, що Положенням про Державну службу інтелектуальної власності України, затвердженим Указом Президента України від 08.04.2011 №436/2011, не передбачено здійснення Службою контролю за використанням торгівельних марок їх власниками. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що Позивачу-1 належить право на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № 120275 та № 139040, а також право на знаки за міжнародними реєстраціями: № 903855, № 905710, № 907958, № 907993, № 1096180, № 1141210, № 1207068 та № 1251859, які поширюють свою дію і на територію України. Позивач-1 є власником добре відомого в Україні знаку «[INFO]». Позивачу-2 належить право на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № 112367, № 124493, № 144784, № 168780, № 168947, № 171384, № 175984, № 176333, № 179846, № 179940, № 184969, № 193621, № 193622, № 203668, № 205276, за ліцензійним договором від 26.11.2012 № D1210043, укладеним між Позивачами. Позивач-2 має невиключну ліцензію на використання знаків для товарів і послуг за міжнародними реєстраціями № 903855, № 905710, № 907958, № 907993. Встановлено, що 13.06.2007 Державний департамент інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України на підставі поданої ТОВ "МТС" заявки зареєстрував знак для товарів і послуг «[INFO]» для послуг 42 та 45 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг і видав Свідоцтво [NUMBER] на знак для товарів і послуг. Встановлено, що поточним власником Свідоцтва [NUMBER] є Відповідач-1. Наведене підтверджується випискою з Реєстру. 13.06.2016 Позивачі подали заявку № m201612961 на реєстрацію знака для товарів і послуг «[INFO]". Згідно зі звітом пошуку на схожість і тотожність позначень від 13.06.2016, проведеного Українським центром інноватики та патентно-інформаційних послуг вбачається, що зареєстрований знак для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] може перешкодити реєстрації знаку Позивачів за заявкою № m 201612961, оскільки вказане позначення є схожим із знаком для товарів і послуг за Свідоцтвом [NUMBER]. Реєстрація знаку для товарів і послуг за Свідоцтвом [NUMBER] та невикористання його щодо послуг 42 та 45 класів МКТП, на думку позивачів, фактично є недобросовісним перешкоджанням реєстрації та використанню Позивачами знаку для товарів і послуг «[INFO]» на ексклюзивній основі в Україні, у зв'язку з чим на їх думку, дія належного Відповідачу-1 Свідоцтва України на знак для товарів і послуг [NUMBER] повинна бути достроково припинена у зв'язку з тим, що Відповідач-1 не використовує спірне позначення для послуг 42 та 45 класів МКТП протягом більше трьох років від дати публікації відомостей пpo видачу свідоцтва. За приписами статті 494 ЦК України і п.4 ст. 5 Закону «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (далі - Закон) набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 2 ст. 16 Закону Відповідачу-1 належить право на використання знаку для товарів і послуг за Свідоцтвом [NUMBER] та інші права, надані законом. Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону, якщо знак не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації, будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково. Статтею 17 Закону встановлено, що власник свідоцтва повинен добросовісно користуватися правами, що випливають із свідоцтва. Отже, за змістом наведених норм підставою для дострокового припинення свідоцтва України на торговельну марку є відсутність на ринку України товарів та/або послуг, маркованих нею, невикористання зареєстрованої торговельної марки протягом визначеного законом трирічного строку та відсутність поважних причин такого невикористання. При цьому обов'язок з доказування наявності поважних причин невикористання торговельної марки покладено на власника торговельної марки. Водночас, згідно з пунктом 4 статті 18 Закону підставами для відмови в достроковому припиненні дії свідоцтва є: фактична наявність на ринку України спірних товарів і послуг; невикористання зареєстрованої торговельної марки менше визначеного законом трирічного строку; наявність поважних причин такого невикористання. Позивачі посилаються на те, що ані Відповідач-1, ані інші особи під його контролем не використовують знак для товарів і послуг за Свідоцтвом [NUMBER] щодо послуг 42 та 45 класів МКТП протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва [NUMBER]. Таким чином, для правильного вирішення спору по суті в ході розгляду справи має бути встановлено факт використання чи невикористання знаку для товарів і послуг за Свідоцтвом [NUMBER] щодо послуг 42 та 45 класів МКТП, протягом 3-х років від дати публікації відомостей про видачу Свідоцтва [NUMBER]. Відповідно до абз. 2 п. 4 ст. 18 Закону дія свідоцтва може бути припинена повністю або частково лише за умови, що власник свідоцтва не зазначить поважні причини такого невикористання. Таким чином, за вказаними нормами, для задоволення позову про дострокове припинення дії свідоцтва достатньо того, що власник оскаржуваного свідоцтва на знак не подасть доказів його використання або доказів, що підтверджують наявність поважних причин неможливості використання ним знака. З огляду на це, судом в першу чергу мають досліджуватись не докази невикористання знака власником свідоцтва, подані позивачем, а докази того, що знак використовується або не використовується з поважних причин, які на свій захист повинен надати Відповідач-1, як власник оскаржуваного свідоцтва. Згідно до ч. 4 ст. 16 Закону, використанням знака визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Окрім того, відповідно до п. 71 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" №12 від 17.10.2012р. (далі - Постанова № 12), яка може бути використана судом загальної юрисдикції як зразок правозастосування, на підтвердження факту використання знака власник свідоцтва має подати суду докази вчинення принаймні деяких дій з числа зазначених у частині четвертій статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», такими доказами можуть бути, зокрема, примірники товарів, на яких нанесено відповідний знак для товарів і послуг, документи з зображенням знака (каталоги, прайс-листи з пропозиціями щодо надання послуг чи поставки товарів тощо). Докази, які можуть підтвердити використання знака для товарів і послуг, повинні бути, як правило, обмежені трирічним строком до дати звернення позивача до суду. Відповідно до абз. 3 п. 71 Постанови Пленуму № 12 поширення на території України товарів із зображенням знака може бути підтверджено касовими чеками, квитанціями, накладними, іншими документами, що містять інформацію про найменування товару й місце його придбання. Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака. Таким чином, у даному випадку Відповідач-1 зобов'язаний довести факт використання знака під час пропонування та надання послуг 42 та 45 класів МКТП, а саме: Кл.42: аналізування використовності нафтових родовищ; послуги щодо архітектури; архітектурне консультування; досліджування в бактеріології; будівельне проектування; вивчання технічних проектів; випробовування матеріалів; випробовування текстилю; відновлювання комп'ютерної бази данних; встановлювання справжності мистецьких творів; геологічне експертування; геологічне розвідування; дизайн в оформлянні інтер'єру; дизайн пакування (послуги); досліджування в біології; досліджування в геології; дублювання комп'ютерних програм; експертування; експертування нафтових родовищ; засівання хмар (щоб спричинити опади); інжиніринг; інсталювання (встановлювання) комп'ютерних програм; калібрування (вимірювання); наймання (прокат) комп'ютерів; оновлювання програмного статку комп'ютерів; розробляння програмного статку комп'ютерів; комп'ютерне програмування; комп'ютерне системне аналізування; конвертування (перетворювання) даних і комп'ютерних програм (крім фізичного перетворювання); конвертування (перетворювання) даних чи документів з фізичних носіїв на електронні; консультування щодо захисту довкілля; консультування щодо комп'ютерної техніки; досліджування в косметології; метеорологічне інформування; досліджування в механіці; моделювання одягу; наземне знімання; випробовування нафтових свердловин; образотворче оформляння; обслуговування програмного статку комп'ютерів; обслуговування та створювання веб-сайтів для інших; підводне досліджування; планування розвитку міст; пошуки і розробляння нових товарів; прогнозування погоди; наймання (прокат) програмного статку комп'ютерів; проектування комп'ютерних систем; промисловий дизайн; розвідування нафти; розміщування комп'ютерних веб-сайтів; стилізований промисловий дизайн; досліджування в техніці; топографічне знімання; перевіряння щодо роботопридатності транспортних засобів; досліджування в фізиці; хімічні аналізи; досліджування в хімії; послуги фахівців з хімії; перевіряння якості. Кл.45: послуги арбітрів; забезпечування охорони авторських прав; послуги щодо наглядання за інтелектуальною власністю; консультування щодо інтелектуальної власності; ліцензування інтелектуальної власності; правниче досліджування; послуги щодо судового процесу). Відповідач-1 на підтвердження використання знака для товарів і послуг за Свідоцтвом [NUMBER] посилався на таке: - 12.05.2015 між Відповідачем-1 (ліцензіар) і ФОП [PERSON] (ліцензіат) було укладено ліцензійний договір на право використання знака для товарів і послуг за Свідоцтвом [NUMBER], за умовами якого ліцензіар надає ліцензіату невиключну ліцензію на використання знака «[INFO]»; - ФОП [PERSON] використовує знак для товарів і послуг за Свідоцтвом [NUMBER] у розумінні статті 16 Закону, що підтверджується такими документами: договором оренди щодо телефонії від 10.07.2015 р. та Додатковою угодою № 1 від 14.09.2015 р. до договору оренди щодо телефонії; Додатком № 1 до акту наданих робіт № 02/2016 від 09.07.2016 р. до Договору оренди щодо телефонії від 10.07.2015 р.; Договором оренди нежилого приміщення від 01.01.2016 р. та Додатковою угодою від 05.01.2016 р.; Договором суборенди нежитлового приміщення від 01.01.2016 р.; Актом прийому-передачі орендованих приміщень від 01.01.2016 р. до Договору суборенди нежитлового приміщення від 01.01.2016 р.; фотокопіями вивісок; висновком експерта № 191/16 від 24.06.2016 р. за результатами проведення експертного дослідження телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів. Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що Відповідачем-1 не надано доказів в підтвердження того, що ним та/або ФОП [PERSON] використовується знак для товарів і послуг за Свідоцтвом [NUMBER] протягом трьох років до подання позову під час пропонування та надання послуг 42 та 45 класів МКТП, зазначених у Свідоцтві [NUMBER], виходячи за наступного. Поданий відповідачем-1 Ліцензійний договір може свідчити лише про те, що ФОП [PERSON] отримав дозвіл на використання знака для товарів і послуг за Свідоцтвом [NUMBER]. Проте, виходячи з вимог чинного законодавства та п. 71 Постанови Пленуму № 12, саме лише укладення договорів (у тому числі ліцензійних) щодо розпорядження майновими правами на знак для товарів і послуг не може вважатися використанням даного знака. Ліцензійний договір не є належним та допустимим доказом, оскільки він не доводить факт використання оспорюваного знаку у зв'язку із певними послугами. Інші надані Відповідачем-1 договори, а саме телефонії, оренди, суборенди свідчать лише про їх укладення, проте не свідчать про факт надання послуг 42 та 45 класів МКТП з використанням знаку для товарів і послуг за оспорюваним Свідоцтвом [NUMBER]. Посилання Відповідача-1 про проведені рекламні акції з використанням знака для товарів та послуг за Свідоцтвом [NUMBER] та інформування по телефону, суд вважає не належним доказом по справі, оскільки з акту виконаних робіт від 09.07.2016 № 1 неможливо встановити, які саме рекламні акції було проведено, який текст доводився до відома потенційних споживачів послуг. Надані Відповідачем-1 фотографії, на яких зображено плакат з рекламою на будівлях, не містить посилань щодо дати її розповсюдження, що в свою чергу свідчить про те, що Відповідачем-1 не доведено той факт, що така реклама була здійснена до пред»явлення Позивачами позову до суду. Разом з цим, суд вважає, що надані Відповідачем-1 фотокартки , на яких зображено плакати не є належними та допустимими доказами використання знака для товарів і послуг за Свідоцтвом [NUMBER], оскільки жодним чином не доводять фактичне існування на ринку України послуг 42 та 45 класів МКТП, при наданні яких застосовується знак для товарів і послуг за Свідоцтвом [NUMBER]. Щодо використання знаку для товарів і послуг за Свідоцтвом [NUMBER] у мережі Інтернет, то наданий Відповідачем-1 Висновок № 191/16 та скріншоти, суд не вважає їх належним та допустимим доказом по справі, виходячи з наступного. Вбачається, що дослідження веб-сайту mtc.in.ua здійснювалось експертом на дату 15.06.2016 р., тобто після звернення Позивачів до суду. Крім цього, Відповідач-1 не надав жодних доказів на підтвердження того, якій саме особі належить веб-сайт mtc.in.ua, та яке відношення до неї має Відповідач-1. Разом з цим, жоден з наведених скріншотів веб-сайту mtc.in.ua, які складають вміст веб-сайту mtc.in.ua та містяться у додатку 1 до Висновку № 191/16, не містять ані зображення знаку для товарів і послуг за Свідоцтвом [NUMBER], ані жодної інформації щодо рекламування чи надання послуг з використанням знаку для товарів і послуг за Свідоцтвом [NUMBER]. В той же час, з Висновку № 229/16, в рамках якого досліджувалось та було зафіксовано наповнення -веб-сторінок Інтернет-архіву «The Wayback Machine» щодо, в тому числі, веб-сайту http://mtc.in.ua, вбачається, що до 03.08.2016 р. жодного інформаційного наповнення на веб-сайті www.mtc.in.ua, у тому числі, на яке вказує Відповідач-1, зафіксовано не було. Так, експертом була виявлена та зафіксована лише одна веб-сторінка (за посиланням: http://web.archive.org/web/20160803134754/http://www.mtc.in.ua; Рисунок 41 Додатку 1 до Висновку № 229/16), яка вказує на наявність інформаційного наповнення веб-сайту mtc.in.ua тільки станом на 03.08.2016 р., тобто після звернення Позивачів до суду з даним позовом. Інших належних та допустимих доказів виконання вказаних договорів, а відтак, і використання знаку для товарів і послуг за Свідоцтвом [NUMBER], у розумінні вимог закону щодо їх реального виконання, матеріали справи не містять. На підтвердження поважності причин невикористання знаку для товарів і послуг за Свідоцтвом [NUMBER] Відповідач-1 посилався на те, постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 р. у справі № 910/11186/16, в якій на думку Відповідача-1 встановлені преюдиційні факти щодо неможливість отримання ТОВ "МТС" в повному обсязі матеріалів, що підтверджують використання знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] в період з 13.06.2013 р. до 20.02.2014 р. на території АРК та міста Севастополя, внаслідок збройної агресії Російської Федерації та повної окупації території АРК, ТОВ «МТС» змінило своє місцезнаходження та продовжило свою господарську діяльність поза межами АРК за адресою: 65005, м. Одеса, вул. Дальницька, буд. 46, оф. 412, а згодом за адресою: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 139, оф. 337. Разом із тим, Відповідач-1 також зазначив про те, що ТОВ "МТС" (попередній власник Свідоцтва [NUMBER] - до 10.09.2015 р.) не мало змоги використовувати знак для товарів і послуг за вказаним свідоцтвом через складну та політично-нестабільну ситуацію на території АРК, у зв'язку із чим підстави для дострокового припинення дії Свідоцтва [NUMBER] відсутні. Суд вважає, що доводи Відповідача-1 про те, що він позбавлений можливості подання доказів, які б підтверджували факт використання спірної торговельної марки у період з 13.06.2013 до 20.02.2014 у зв'язку з тимчасовою окупацією АРК, не є обґрунтованими, оскільки Відповідачем - 1 не було зазначено, які саме докази він не має можливості подати суду. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначено підстави звільнення від доказування , згідно яких обставини, встановлені судовим рішенням, зокрема, в адміністративній справі, що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до п.7 Постанови ПСВУ «Про судове рішення у цивільній справі» за №14 від 18.12.2009 року, визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники (частина третя статті 61 ЦПК) (1618-15 ), то в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах. За змістом частини третьої статті 14, частини третьої статті 61, частини другої статті 223 ЦПК ( 1618-15 ) особи, які не брали участі в цивільній, господарській або адміністративній справі, в якій судом ухвалено відповідне судове рішення, мають право при розгляді іншої цивільної справи за їх участю оспорювати обставини, встановлені цими судовими рішеннями. У даному випадку суд ухвалює рішення на основі досліджених у судовому засіданні доказів. Як вбачається з матеріалів справи, предмет розгляду даної справи є відмінний від предмету розгляду, що розглядався в порядку господарського судочинства. За таких обставин, суд вважає, що вказана вище постанова не має преюдиційного значення для розгляду даної справи. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що Відповідачем-1 не надано доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову. В той же час, суд вважає, що Позивачами доведено невикористання спірного позначення з боку Відповідача-1, що підтверджується , наступним. Відповідно до відповіді Голови Громадської спілки "Асоціація операторів зовнішньої реклами України" за вих. № 06/06-1 від 06.06.2016 р. Відповідач-1 не є і не був членом Асоціації операторів зовнішньої реклами України, а Асоціації не відомо про використання Відповідачем-1 знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER]. Відповідно до відповіді начальника відділення забезпечення державної реєстрації ДП "Український інститут промислової власності" від 03.06.2016 р. № 1480/24 відомості щодо видачі ліцензій на використання знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] до Реєстру не вносились. Відповідно до відповіді виконавчого директора Громадської організації "Виставкова федерація України" від 05.07.2016 р. вбачається, що Федерації не відомо про використання Відповідачем-1 торговельної марки за свідоцтвом України [NUMBER]; Відповідач-1 не є і ніколи не був членом Федерації. Відповідно до відповіді виконавчого директора Всеукраїнської громадської організації "Всеукраїнська рекламна коаліція" за вих. № 02-07/16 від 06.07.2016 р. зазначено, що Рекламна коаліція не володіє інформацією щодо використання Відповідачем-1 знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] при здійсненні рекламної діяльності, пов'язаної з послугами 42 та 45 класів МКТП, а Відповідач-1 не є дійсним чи асоційованим членом Рекламної коаліції. Відповідно до відповіді виконуючого обов'язки Голови Державної служби інтелектуальної власності за № 1-8/4750 від 13.06.2016 р. вбачається, що станом на 09.06.2016 р. від Відповідача-1 не надходило заяв про внесення відомостей до Реєстру виробників та розповсюджувачів програмного забезпечення. Відповідно до відповіді першого заступника Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 40-303-16/5682 від 15.06.2016 р. вбачається, що - у Інспекції відсутня інформація щодо видачі Відповідачу-1 документів дозвільного та декларативного характеру на будівництво, реєстрації Відповідачем-1 таких документів, а також наявності Відповідача-1 в переліку замовників будівництва; -за інформацією управління ліцензування, обстеження та паспортизації Інспекції, в реєстраційних записах відсутня інформація про видачу Відповідачу-1 ліцензій на провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури. Відповідно до відповіді першого заступника Голови Державної служби України з питань праці № 6780/2/12-ДП-16 від 22.06.2016 р. вбачається, що Держпраці та її Головні управління не видавали Відповідачу-1: - дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки; - дозволи на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; - ліцензії на виробництво вибухових матеріалів. Відповідно до відповіді тимчасово виконуючого обов'язків Голови Державної служби геології та надр України № 10679/13/12-16 від 21.06.2016 р. зазначено, що станом на 21.06.2016 р. відсутня інформація щодо наявності у Відповідача-1 спеціальних дозволів на користування надрами. Відповідно до листа директора ТОВ "Індустріальний телевізійний комітет", фахового об'єднання провідних телеканалів та медійних агенцій, заснованого у 2002 р., за вих. № 0508-1 від 05.08.2016 р. вбачається, що за результатами моніторингу рекламних проявів ТВ панелі по відношенню до категорій товарів і послуг, зазначених у даному листі, фактів виходу рекламної компанії торговельної марки "[INFO]" Відповідача-1 на 39 телевізійних каналах, відкритих у ТВ панелі у період з 16.05.2005 р. по 13.06.2016 р. не знайдено. Відповідно до листа директора ТОВ "Комунікаційний альянс", що здійснює мультимедійний моніторинг телевізійного простору, радіо, преси та зовнішньої реклами в Україні, за вих. № 160823-1 від 23.08.2016 р. зазначено, що за результатами моніторингу рекламних та спонсорських проявів товарів і послуг з позначкою "[INFO]" у класах, зазначених у Додатку 1 до листа, на радіо з 01.04.2008 р. по 13.06.2016 р., в пресі та зовнішній рекламі з 01.01.2009 р. по 13.06.2016 р. в Україні не було виявлено Відповідача-1 як рекламодавця відповідних товарів та послуг з використанням торговельної марки "[INFO]". Відповідно до виписки з Реєстру відносно Свідоцтва [NUMBER] станом на 15.06.2016 р., виписка не містить інформації щодо видачі ліцензій на використання знаку для товарів і послуг за Свідоцтвом [NUMBER]. Відповідно до відповіді керівника секретаріату Національної асоціації адвокатів України від 12.10.2016 р., відомості стосовно Відповідача-1 в Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні. Відповідно до відповіді заступника голови Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 11.10.2016 р. Відповідач-1 не є та не був третейським суддею Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України. Відповідно до відповіді генерального директора Асоціації підприємств інформаційних технологій України від 21.10.2016 р. № 138, Відповідач-1 не був та не міг бути членом Асоціації. Відповідно до відповіді першого заступника Міністра юстиції України від 18.10.2016 р. № 35534/31054-0-33-16/9, Відповідач-1 не значиться у Реєстрі атестованих судових експертів. Відповідно до відповіді виконуючого обов'язки Голови Служби від 17.10.2016 р. № 1-8/8223, Відповідач-1 не є та не був зареєстрованим представником у справах інтелектуальної власності (патентним повіреним). Суд вважає, що надані Позивачами докази є належними та допустимими в обгрунтування невикористання знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] в розумінні вимог ст. 16 Закону. Відповідно до частини першої статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Разом з тим, Відповідачем-1 не надано доказів використання чи невикористання з поважних причин спірного свідоцтва на території України відносно послуг 42 та 45 класів МКТП протягом трьох останніх років до дати подання позову у даній справі. Згідно з нормою абз. 1 п. 4 ст. 18 Закону будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналізуючи вимоги діючого законодавства суд вважає, що з позовом про дострокове припинення дії свідоцтва України на торговельну марку може звернутися особа, яка подаючи такий позов має намір захистити свої порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси. Тобто обов'язковою передумовою звернення до суду має бути наявність у особи порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу, яке (порушене право) вона намагається захистити у судовому порядку та таке порушене право має бути наявне саме на момент звернення особи до суду. Встановлено, що Позивачі мають інтерес зареєструвати в Україні знак для товарів і послуг "[INFO]" для послуг, в тому числі відносно 42 та 45 класів МКТП. Так, 13.06.2016 р. Позивачі подали до ДП "УІІВ" заявку на реєстрацію знаку для товарів і послуг "[INFO]" за номером m201612961. Позивачами було виявлено, що на ім'я Відповідача-1 зареєстрований знак для товарів і послуг "[INFO]" для послуг 42 та 45 класів МКТП, що, згідно зі звітом пошуку на схожість і тотожність позначень, проведеним Українським центром інноватики та патентно-інформаційних послуг, який є відділенням інновацій ДП "УІІВ", від 13.06. 2016 р., може перешкодити реєстрації знаку Позивачів за заявкою № m201612961. Таким чином, виходячи з вимог чинного законодавства підставою для відмови у наданні правової охорони позначенню "[INFO]" за заявкою № m201612961 щодо послуг 42 та 45 класів МКТП, є наявність раніше зареєстрованого позначення, яке є схожим зі знаком для товарів і послуг "[INFO]", що підтверджується результатами пошуку на схожість і тотожність позначень. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що у Позивача-1 та Позивача-2 є охоронюваний законом інтерес щодо реєстрації знаку для товарів і послуг "[INFO]" за заявкою № m201612961 та його використання в Україні на ексклюзивній основі при пропонуванні та наданні послуг 42 та 45 класів МКТП. Суд звертає увагу на те, що у відповідності до ст. 17 Закону володілець власник знаку для товарі і послуг повинен добросовісно користуватися правами, що випливають із даної реєстрації. Згідно ст. 16 Закону одним з основних прав володільця знаку є право на використання торговельної марки. Отже, за змістом ст. 17 Закону власник спірного знаку зобов'язаний використовувати торговельну марку. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй актами цивільного законодавства. Відтак, зловживаючи правами, які випливають з реєстрації знаку для товарів і послуг за Свідоцтвом [NUMBER], а саме не використовуючи знак для товарів і послуг за Свідоцтвом [NUMBER] щодо послуг для яких його було зареєстровано протягом трирічного строку без поважних причин, Відповідач-1 фактично недобросовісно перешкоджає реєстрації та використанню знаку для товарів і послуг "[INFO]" Позивачами на ексклюзивній основі в Україні, що в свою чергу свідчить про порушення охоронюваного законом інтересу Позивачів. Враховуючи те, що підставою для припинення дії Свідоцтва [NUMBER] є невикористання знаку для товарів і послуг, а також те, що належними у справі доказами доведено факт невикористання знаку для товарів і послуг за Свідоцтвом [NUMBER] Відповідачем-1 та особами під його контролем на території України, суд, виходячи з меж заявлених вимог, приходить до висновку про задоволення позову. З огляду на викладене вище, суд вважає необхідним достроково припинити дію Свідоцтва [NUMBER] на знак для товарів і послуг «[INFO]», власником якого є Відповідач-1. Згідно з чинним законодавством України, зокрема п. 2.3. Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України від 10.01.2002 р. № 10, у процесі ведення реєстру до нього вносяться відомості щодо визнання свідоцтва недійсним повністю або частково та дострокового припинення його дії і такі відомості в силу п. 1.3. вказаного положення Державна служба публікує в офіційному бюлетені "Промислова власність", а тому суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов'язання Відповідача-2 внести зміни до Реєстру щодо дострокового припинення дії свідоцтва України [NUMBER] на знак для товарів і послуг "[INFO]" та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність". Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що Відповідач-2, відповідно до покладених на нього повноважень, не здійснює контроль за використанням товарних знаків їх власниками, суд вважає, що на Відповідача-1 необхідно покласти витрати, пов'язані з розглядом даної справи. Таким чином, з Відповідача-1 на користь позивачів підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2 756 ,00 грн. кожному. На підставі викладеного,

Outcome: approved