Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

у листопаді 2017 року КП "Житлово-експлуатаційна організація-103 Голосіївського району" звернувся у суд з позовом про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] та користується наданими їм житлово-комунальними послугами, проте не здійснюють оплату за надані послуги, у зв`язку з чим заборгованість перед позивачем КП "Житлово-експлуатаційна організація-103 Голосіївського району" за період з 01.10.2010 р. по 30.04.2015 р. складає 79 989,96 грн. Уточнивши позовні вимоги, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь КП "Житлово-експлуатаційна організація-103 Голосіївського району" заборгованість за спожиті житлові комунальні послуги за період з 01.05.2013 року по 30.04.2015 року у розмірі 15 942,91 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року відкрито провадження у даній справі. (а.с. 14) 14.08.2019р. відповідач [PERSON] надала відзив на позовну заяву. Просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2013 року задоволено позов КП "ЖЕУ-103 Голосіївського району" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2010 р. по 01.04.2013 р. в сумі 36 365,36 грн. За період з 01.05.2013 р. по 30.04.2015 р. відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у зв"язку зі спливом строку позовної давності. Інші відповідачі відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подали. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача у судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову. Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація - 103 Голосіївського району" утворене рішенням 11 серії ІІ скликання Голосіївської районної в м. Києві Ради від 25.11.2004 р. № 30/07 та на підставі рішення Київської міської ради від 31.03.2011 року № 102/5489 передано до сфери управління Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації. Відповідно до п. 2.2 статуту основними напрямками діяльності підприємства є: 2.2.1 утримання та експлуатація житлового і нежитлового фонду на підставі замовлення, 2.2.5 забезпечення необхідного рівня та якості надання послуг населенню, 2.2.16 збирання квартирної плати (плати за утримання житла), плати за комунальні послуги, плати за обслуговування внутрішньо будинкових мереж, частини у спільних витратах по утриманню будинку з власників нежитлових приміщень та інших платежів. (а.с. 7) Квартира [ADDRESS] є неприватизовано. Будинок знаходиться на балансі КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району". У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також малолітня [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 1200 від 20 травня 2017 року. (а.с. 4) Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 15 942,91 грн., що за період з 01 травня 2013 року по 30 квітня 2015 р. складається з: - основного боргу в розмірі 10 384,51 грн.; -інфляційних нарахувань в сумі 5 184,48 грн.; -три проценти річних в розмірі 373,93 грн. З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2013 року задоволено позов КП "ЖЕУ-103 Голосіївського району" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2010 р. по 01.04.2013 р. в сумі 36 365,36 грн. (а.с. 62) Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Позивач посилається на те, що між сторонами існують фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку, протевідповідачі належним чином не виконують зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. У ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Позивачем було вчинено дії на користь відповідачів - надано послуги, тому договір про надання послуг, письмова форма якого законодавством не вимагається, вважається укладеним з моменту отримання відповідачами таких послуг. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачам як мешканцям квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідачі мають заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. (а.с. 69) Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги заборгованість відповідачів перед позивачем КП «ЖЕО-103 Голосіївського району» за період з 01 травня 2013 року по 30 квітня 2015 року складає 15 942,91 грн., з них: -10 384,51 грн. основна сума заборгованості; -5 184,48 грн. інфляційні нарахування; -373,93 грн. 3 % річних. Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду. Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивача також суми інфляційних втрат та три проценти річних. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП «ЖЕО-103 Голосіївського району» боргу за житлово-комунальні послуги знайшли своє підтвердження належними доказами. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про застосування наслідків спливу позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Частиною 2 ст. 258 ЦК України визначено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З матеріалів справи вбачається, що у липні 2017 року позивачем було подано до Голосіївського районного суду м. Києва заяву на видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з відповідачів. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року заяву про видачу судового наказу повернуто КП "ЖЕО-103 Голосіївського району". (а.с. 6) З позовною заявою про стягнення заборговності КП "ЖЕО-103 Голосіївського району" звернувся у листопаді 2017 року. Зважаючи на викладене, позовні вимоги КП "ЖЕО - 103 Голосіївського району" підлягають задоволенню за період з липня 2014 року по березень 2015 року включно. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 600,00 гривні.

Outcome: partial