Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, а саме: частину квартири [ADDRESS] . Вказана квартира належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності. Вона є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] і у встановлений законодавством строк звернулася до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 29.06.2021 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з тим, що частка спадкодавця у спільному майні є не визначеною та рекомендовано вирішити дане питання в судовому порядку. Зважаючи на викладене, позивач просить суд ухвалити рішення, яким встановити, що частка померлої [INFO] [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 50,1 кв.м, житловою площею 26,3 кв.м., розташовану за адресою [ADDRESS] , становила Ѕ її частину. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просить суд розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно Договору купівлі-продажу квартири від 25.07.2006 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Вказане також підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11640526 від 23.08.2006 року та копією технічного паспорту на квартиру, наявними в матеріалах справи. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Після смерті особи відкрилась спадщина на частину належного їй майна. Позивач звернулася до нотаріуса із заявою з метою оформлення прав на спадкове майно, однак з повідомлення державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Билень Н.П. № 828/01-16 від 29.06.2021 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з тим, що в правовстановлюючому документі не зазначено, яка саме частка нерухомого майна належить спадкодавцю. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У відповідності до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", - частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (п.5). Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", - у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 357 ЦК України, вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Беручи до уваги наведене, а також положення ст. 172 ЦК України, вбачається, що у спірних правовідносинах поділ спільного майна у позасудовому порядку шляхом укладання відповідної угоди між співвласниками є неможливим у зв`язку зі смертю одного з них. Відповідно до ст.ст. 368, 370, 372 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, враховуючи презумпціюрівності часток, відсутність існування обставин, які б могли бути підставою для їх збільшення або зменшення, а також факту наявності іншої домовленості про їх поділ між власниками майна, суд приходить до переконання, що частки співвласників дорівнюють 1/2 квартири [ADDRESS] . З огляду на наведене, позивні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved