Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

22.07.2021 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Славської селищної ради Стрийського району Львівської області про визнання за позивачем права власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, позначений у технічному паспорті літерою «А-1», загальною площею 55,9 кв. м., з яких житлова площа становить 23,5 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай - літера «Б», убиральна - літера «Г», який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця - [PERSON] , котрий помер [INFO] . Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 27.07.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з визначенням дати підготовчого засідання. 28.10.2021 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Гелла С.В. подано клопотання, в якому він просить змінити предмет позову, виклавши його в наступній редакції: «Визнати у порядку спадкування права та обов`язки забудовника за [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами (А-1 житловий будинок загальною площею 55,9 кв.м., житлова площа 23,5 кв.м., з яких кухня 1-1 площею 17,4 кв.м., житлова кімната 23,5 кв.м, кладовка 15,0 кв.м., Б-сарай, площею основи (забудови) 65,5 кв.м., Г-убиральня), які належали покійному [PERSON] , котрий помер [INFO] ». Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 28.10.2021 року відмовлено представнику позивача у прийнятті заяви про зміну підстав та предмета позову та залучено до участі у справі у якості співвідповідача - [PERSON] та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , [INFO] (дочка), [PERSON] , [INFO] (дочка) та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 29.11.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на майно, що йому належало, зокрема на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . 26.03.2015 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Нижньорожанківської сільської ради та зареєстрований у реєстрі за № 14, згідно тексту якого, зокрема, заповів [PERSON] , [INFO] , житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] . 11.08.2016 року [PERSON] склав ще один заповіт, згідно тексту якого заповів свої дивіденди акціонера у ВАТ «Сургутнефтегаз» в рівних частинах своїй позашлюбній доньці [PERSON] та своєму сину [PERSON] . 30.01.2017 року позивач подав до державного нотаріуса Сколівського районного нотаріального округу Львівської області Батлюк В.І. заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . На підставі цієї заяви нотаріусом Батлюк В.І. було заведено спадкову справу № 15/2017. По спливу шестимісячного строку після відкриття спадщини позивач звернувся у Сколівську державну нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинокз господарськими спорудами по [ADDRESS] , однак нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить лист нотаріуса від 25.02.2021 року за вих. № 153/01-16, внаслідок чого він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. 16.09.2021 року на адресу суду за вх. № 5610 надійшов відзив представника відповідача Славської селищної ради Стрийського району Львівської області Обухівського О.В., в якому він заперечує позовні вимоги позивача з тих підстав, що таким не надано суду відповідних доказів, які би могли свідчити про належність спірного об`єкта нерухомості спадкодавцеві. 23.11.2021 року на адресу суду надійшов відзив відповідачки [PERSON] в якому остання не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але його представник - адвокат Гелла С.В. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Відповідач - Славська селищна рада Сколівського району Львівської області будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечив. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але попередньо подала до суду відзив, в якому просила проводити розгляд справи без її участі. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, але попередньо від таких до суду були подані заяви про розгляд справи без їх участі. Третя особа [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причин неявки суд не повідомила. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.11.2016 року. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема до складу якої увійшов спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] . 26 березня 2015 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Нижньорожанківської сільської ради Сколівського району Львівської області за реєстровим № 56, згідно тексту якого, зокрема, заповів останньому житловий будинок та рухоме майно, що в ньому, а також господарські споруди і земельну ділянку, що в [ADDRESS] . У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, а саме 30.01.2017 року, [PERSON] подав у Сколівську державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] , на підставі якої було заведено спадкову справу № 15/2017, що підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 46578836 від 30.01.2017 року. Згідно тексту листа № 153/01-16 від 25.02.2021 року, державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Батлюком В.І. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю у нього правовстановлюючого документа на дане спадкове майно. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] , які б звертались до Сколівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок відсутні, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), сформованою 30.01.2017 року Сколівською державною нотаріальною конторою за №46578836. Частинами 1, 3 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 3.1 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до норм ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Із технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого ФОП [PERSON] , та довідки-характеристики №213 від 15.09.2021 року вбачається, що загальна площа спірного житлового будинку (літера «А-1») становить 55,9 кв. м, з неї житлова (основна) - 23,5 кв. м., допоміжна (підсобна) - 32,4 кв.м. Приналежним майном до цього жилого будинку є господарські будівлі та споруди: сарай (літера «Б»), убиральня (літера «Г»). Вказаний житловий будинок не є самочинний та належав [PERSON] , який на момент смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . З виписки із по господарської книги № 1, 50-1 с. В. Рожанка Сколівського району Львівської області вбачається, що [PERSON] , котрий помер [INFO] , був власником житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 62,9 кв. м. Даний будинок згідно даних погосподарської книги за 1991-1996, 2016-2020 роки побудований у 1963 році. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, яка не приватизована та знаходиться в користуванні [PERSON] , [INFO] . Відповідно до витягу з погосподарської книги Нижньорожанківської сільської ради, будинковолодіння [ADDRESS] рахується за гр. [PERSON] . Слід зазначити, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до роз`яснень, викладених у листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Аналіз вищенаведених норм закону дає підстави стверджувати, що покійний [PERSON] набув за життя право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Таким чином, оскільки іншим способом, окрім звернення до суду, захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на майно спадкодавця спадкоємець не має можливості, а також з метою забезпечення належної реалізації права власності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved