Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 23.12.2015 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Донецьку, народила хлопчика. Заявник зареєструвала факт народження дитини та отримала 30.12.2015 року свідоцтво про народження дитини, в якому заявник зазначена матірю дитини, а батько дитини був зазначений зі слів заявника. Заявник в шлюбі не перебуває. Заявник звернулася до Відділу реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області щодо реєстрації народження дитини, однак їй було відмовлено в реєстрації народження дитини та видачі свідоцтва про народження, у звязку з відсутністю первинного медичного свідоцтва про народження, яке відповідає вимогам законодавства України, а тому підстав для державної реєстрації народження дитини немає. Заявник [PERSON] просить суд встановити факт народження дитини хлопчика 23.12.2015 року [PERSON], [INFO], в м. Донецьк Донецької області. Заявник [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд встановити факт народження дитини хлопчика 23.12.2015 року [PERSON], [INFO], в м. Донецьк Донецької області. В судове засідання представник заінтересованої особи - відділу реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила розглянути справу на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], є громадянкою України (а.с.5). [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується копією паспорта громадянина України ВВ 797334, виданого Тельманівським РВ УМВС України в Донецькій області 03.06.1999 року (а.с.5). Відповідно до копії медичного свідоцтва про народження № 2 від 11.01.2016 року, виданого Центральною Міською Клінічною Лікарнею № 3 м. Донецька Донецької області, що розташована на території, тимчасово непідконтрольній владі України, [PERSON] 23.12.2015 року народила хлопчика вагою 3300 грамів. Зазначене медичне свідоцтво про народження № 2 від 11.01.2016 року, відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", є недійсним і не створює правових наслідків. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її донька [PERSON], 23.12.2015 року народила хлопчика в м. Донецьк Донецької області. Свідок була присутня під час пологів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] раніше приїздила в м. Вугледар Донецької області до своєї родички. Влітку 2015 року заявник приїздила в стані вагітності. 23.12.2015 року [PERSON] народила хлопчика в м. Донецьку Донецької області, про що їй стало відомо від родички [PERSON] Враховуючи викладене, суд вважає, що для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якою є заявник та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України [PERSON] свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. З урахуванням вказаних вимог діючого законодавства суд допускає негайне виконання даного рішення суду.

Outcome: approved