Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

У липні 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю спадкодавцем. Зазначала, що [INFO] помер її цивільний чоловік [PERSON]. Вона звернулась до приватного нотаріуса Марченко Н.А. з заявою про прийняття спадщини, проте її повідомили, що для цього необхідно підтвердити факт проживання із спадкоємцем не менше 5 років до часу відкриття спадщини. Крім неї на вищевказану квартиру претендує троюрідна сестра [PERSON], яка подала заяву як спадкоємець п'ятої черги. Просив встановити факт, що [PERSON], [INFO], проживала з [PERSON], [INFO], що помер [INFO] однією сім'єю, як чоловік та дружина з 2009 року, не менше 5 років до часу відкриття спадщини. Позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON], троюрідна сесетра померлого, позов визнала, про що надала суду нотаріально завірену заяву про слухання справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. (а.с.78). Третя особа - приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н.А. в судове засідання не прибула, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, у вирішенні справи покладалась на розсуд суду. (а.с.47). Представник третьої особи Кременчуцької міської ради Полтавської області в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про слухання справи у її відсутність. (а.с.18). Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст. 256 ч. 2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що видане свідоцтво Серії [NUMBER] (а.с. 4), після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Права члена сім'ї має одинока особа. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що позивач [PERSON] та померлий [PERSON] проживали разом з 2009 року однією сім'єю та вели спільне господарство. У видачі свідоцтва на спадщину на спадкове майно позивачу [PERSON] відмовлено, у зв'язку з тим, що позивач не підтвердив факт проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 8-9). Відповідно до роз"яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до вимог ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмова від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] - троюрідна сестра померлого спадкоємця позовні вимоги визнала і факт проживання [PERSON] однією сім"єю не менше п"яти років до часу відкриття спадщини із спадкоємцем та її право на спадщину не заперечувала.

Outcome: approved