Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

23 вересня 2014 року позивач публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому зазначив, що згідно з умовами кредитного договору № 47/АА-080.07.2 від 31 липня 2007 року, укладеного між ВАТ "Родовід банк" та [PERSON], банк надав останньому кредит на купівлю автомобіля в сумі 9492,00 доларів США строком погашення 31 липня 2014 року, зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 12,5% річних, а з 08 серпня 2008 року відповідно до умов додаткової угоди №1 від 08 серпня 2008 року - 14 % річних, і поверненням щомісячними платежами у розмірі 113 доларів США до 10 числа кожного календарного місяця. Відповідач грубо порушував умови кредитного договору, тому відповідно до умов кредитного договору Банк має право вимагати від нього дострокового повернення одержаної суми кредиту, сплати нарахованим за ним процентів, відшкодування збитків. Відповідно до п. 3.9 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів за користування кредитом відповідач зобов'язався сплачувати банку пеню в розмірі подвійної процентної ставки від простроченого платежу за кожний день, а з 08 серпня 2014 року - у розмірі 1,6 % від суми простроченої заборгованості. Банк надіслав на адресу відповідача вимогу від 16 листопада 2010 року, в якій вимагав достроково погасити заборгованість за кредитним договором у семиденний строк. Відповідач до теперішнього часу не виконав зобов'язання щодо повернення в повному обсязі кредитних коштів та сплати процентів. Станом на 04 липня 2014 року заборгованість за кредитним договором складає 12 596,98 доларів США та 2 274 210,71 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 7 661,31 доларів США; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 4 935,67 доларів США; - пеня за прострочення виконання грошових зобов'язань - 2 262 594,57 грн.; - відповідальність за порушення грошового зобов'язання згідно зі ст. 625 ЦК України (3% річних) - 11 616,14 грн. Просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що ПАТ "Родовід банк" є правонаступником за всіма правами та обов'язками відкритого акціонерного товариства "Родовід Банк". Судом, встановлено, що 31 липня 2007 року між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір № 47/АА-080.07.2, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит на купівлю автомобіля в сумі 9 492,00 доларів США строком погашення 31 липня 2014 року, зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 12,5% річних, а з 08 серпня 2008 року відповідно до умов додаткової угоди №1 від 08 серпня 2008 року - 14 % річних, і поверненням щомісячними платежами у розмірі 113 доларів США до 10 числа кожного календарного місяця (а.с. 5-8). Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами. Відповідно до п.3.1 кредитного договору відповідач зобов'язався здійснювати до 10 числа кожного календарного місяця часткове погашення заборгованості за кредитом у сумі 113 доларів США на відповідний рахунок, шляхом внесення готівкою або перерахування зі свого поточного рахунку. Відповідно до п. 3.9 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів за користування кредитом відповідач зобов'язався сплачувати банку пеню в розмірі подвійної процентної ставки, встановленої у пункті 1.5 цього договору, від простроченого платежу за кожний день, а з 08 серпня 2014 року - у розмірі 1,6 % від суми простроченої заборгованості. Суд встановив, що банк виконав свої зобов'язання, а сторона за договором кредиту - відповідач [PERSON] істотно порушив умови кредитного договору несвоєчасним поверненням суми кредиту та відсотків, і станом на 04 липня 2014 року заборгованість за кредитним договором складає 12 596,98 доларів США та 2 274 210,71 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 7 661,31 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 04 липня 2014 року еквівалентно 90 718,41 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 4 935,67 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 04 липня 2014 року еквівалентно 58 443,81 грн.; - пеня за прострочення виконання грошових зобов'язань - 2 262 594,57 грн.; - відповідальність за порушення грошового зобов'язання згідно зі ст. 625 ЦК України (3% річних) - 11 616,14 грн. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто вимоги банку про повернення відповідачем кредиту, оскільки відповідач прострочив строки виконання зобов'язання, частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі. Судом встановлено, що позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню від суми простроченої заборгованості за кредитом та суми прострочених процентів за користування кредитом за період з 11 червня 2008 року по 11 червня 2014 року, тобто без врахування вимог ст. 258 ЦК України, якою передбачена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки. Згідно зі штампом поштового відділення на конверті суд встановив, що позивач звернувся до суду з позовом 23 вересня 2014 року, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки (пені) підлягають задоволенню частково за період з 23 вересня 2013 року по 11 червня 2014 року у сумі 52 312,41 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 04 липня 2014 року еквівалентно 619 436,95 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача три проценти річних від простроченої суми, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Частина 2 цієї статті зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] прострочив виконання грошового зобов'язання перед позивачем, тому банк має підстави вимагати від відповідача сплати трьох відсотків річних від простроченої суми. Суд встановив, що умовами кредитного договору між позивачем та відповідачем не встановлений інший розмір процентів. Дослідивши розрахунок нарахованих трьох відсотків річних, наданий позивачем, суд встановив, що ці нарахування позивач зробив на суми простроченої заборгованості за кредитом та на суми прострочених процентів за користування кредитом. Суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає сума трьох відсотків річних, нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, оскільки нарахування трьох відсотків річних - це спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, тобто сумою кредиту, наданого банком. Сума процентів, яка нарахована банком за користування кредитом, не надавалася банком в користування відповідачу на відміну від суми кредиту, тому немає підстав для нарахування на цю суму трьох відсотків річних. Таким чином, стягненню підлягає сума нарахованих трьох відсотків річних в розмірі 635,18 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 04 липня 2014 року еквівалентно 7 521,24 грн. Суд встановив, що позивач письмово звертався до відповідача з вимогою достроково погасити кредит (а.с.28), однак така вимога відповідачем не виконана. Тому суд вважає, що примусовому стягненню з відповідача [PERSON] підлягає заборгованість: - за основним зобов'язанням в сумі 7 661 (сім тисяч шістсот шістдесят один) долар 31 цент США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 04 липня 2014 року еквівалентно 90 718 (дев'яносто тисяч сімсот вісімнадцять) грн. 41 коп.; - за нарахованими процентами в сумі 4 935 (чотири тисячі дев'ятсот тридцять п'ять) доларів 67 центів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 04 липня 2014 року еквівалентно 58 443 (п'ятдесят всім тисяч чотириста сорок три) грн. 81 коп.; - пеня за прострочення виконання грошових зобов'язань за період з 23 вересня 2013 року по 11 червня 2014 року у 619 436 (шістсот дев'ятнадцять тисяч чотириста тридцять шість) грн.. 95 коп.; - три відсотка річних у сумі 7 521 (сім тисяч п'ятсот двадцять одна) грн.. 24 коп. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розмірів мінімальної заробітної плати і не більш 3 розмірів мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 3 654,00 гривень. Суд дійшов висновку, що пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (32,03 % від заявлених у позові) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1170,38 грн.

Outcome: partial