Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором звернувся ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Представник позивача свої позовні вимоги мотивує тим, що 27.06.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Рівненської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/53-05/61957, відповідно до якого [PERSON] отримав в кредит 73491 доларів США зі сплатою 13,5% річних з терміном погашення не пізніше 26.06.2017 року. Оскільки кредит надавався під поруку фізичних осіб - [PERSON], [PERSON] по договорах поруки, просить стягнути з зазначених осіб солідарно несплачений залишок по кредиту на суму 47145 (сорок сім тисяч сто сорок п'ять) доларів США 70 центів (705736 грн. 67 коп.), яка включає: 25272 (двадцять п'ять тисяч двісті сімдесят два) долари США 31 цент (378308 грн. 01коп.) - заборгованість за кредитом, 4689 (чотири тисячі шістсот вісімдесят дев'ять) доларів США 17 центів (70193 грн. 45 коп.) - заборгованість по відсотках, 17184 (сімнадцять тисяч сто вісімдесят чотири) долари США 22 центи (257235 грн. 21 коп.) - пеня. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила позов розглянути без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] позов визнала, пояснила, що кредит її чоловік не погасив через складне матеріальне становище, зазначила, що вирішується питання про реструктуризацію боргу, однак на даний час воно ще не вирішено. Відповідачі [PERSON], [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, заперечення проти позову не подали. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. 27.06.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Рівненської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/53-05/61957, відповідно до якого [PERSON] отримав в кредит 73491 доларів США зі сплатою 13,5% річних з терміном погашення не пізніше 26.06.2016 року. В забезпечення виконання всіх зобов'язань за кредитним договором було укладено договори поруки з [PERSON] та [PERSON] договори - №014/53-05/61957-П, №014/53-05/61957-П/1 від 27.06.2007 року. З матеріалів позовної заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» встановлено, що банк ставив вимогу по погашенню боргу по кредитному договору, однак відповідачі вказану заборгованість не погасили. З розрахунку боргу по кредиту встановлено, що станом на 28.11.2014 року загальна сума боргу становила на суму 47145 (сорок сім тисяч сто сорок п'ять) доларів США 70 центів (705736 грн. 67 коп.), яка включає: 25272 (двадцять п'ять тисяч двісті сімдесят два) долари США 31 цент (378308 грн. 01 коп.) - заборгованість за кредитом, 4689 (чотири тисячі шістсот вісімдесят дев'ять) доларів США 17 центів (70193 грн. 45 коп.) - заборгованість по відсотках, 17184 (сімнадцять тисяч сто вісімдесят чотири) долари США 22 центи (257235 грн. 21 коп.) - пеня. В судовому засіданні встановлено, що 27.06.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Рівненської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/53-05/61957, відповідно до якого [PERSON] отримав в кредит 73491 доларів США зі сплатою 13,5% річних , а з 14.08.2012 року було підвищено відсоткову ставку по кредиту до 18,5% з терміном погашення не пізніше 26.06.2017 року. В забезпечення виконання всіх зобов'язань за кредитним договором було укладено договори поруки з [PERSON] та [PERSON] договори - № 014/53-05/61957-П, №014/53-05/61957-П/1 від 27.06.2007 року. Пунктом 5.1 кредитного договору визначено, що остаточний термін його погашення встановлено не пізніше 26.06.2017 року, відповідно до п. 6.5 кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у випадках невиконання позичальником умов цього договору, а п.10.1 зазначеного договору передбачено, що за порушення виконання зобов'язання [PERSON] зобов'язувався сплатити пеню в 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. З договору поруки № 014/53-05/61957П від 27.06.2007 року між «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] встановлено, що поручитель, яким є [PERSON], поручається перед банком за виконання [PERSON] свого обов'язку по кредитному договору. З договору поруки №014/53-05/61957-П/1 від 27.06.2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] встановлено, що поручитель, яким є [PERSON], поручається перед банком за виконання [PERSON] свого обов'язку по кредитному договору. З розрахунку боргу по кредиту встановлено, що станом на 28.11.2014 року загальна сума боргу становила на суму 47145 (сорок сім тисяч сто сорок п'ять) доларів США 70 центів (705736 грн. 67 коп.), яка включає: 25272 (двадцять п'ять тисяч двісті сімдесят два) долари США 31 цент (378308 грн. 01 коп.) - заборгованість за кредитом, 4689 (чотири тисячі шістсот вісімдесят дев'ять) доларів США 17 центів (70193 грн. 45 коп.) - заборгованість по відсотках, 17184 (сімнадцять тисяч сто вісімдесят чотири) долари США 22 центи (257235 грн. 21 коп.) - пеня. Оскільки, згідно із п. 6.5 кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у випадках невиконання позичальником умов цього договору, та оскільки, згідно із ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України у разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, тому вимога банку про дострокове погашення заборгованості є законною. Даний договір відповідає вимогам ст. 1054 ЦК України. Кредитний договір між банком та [PERSON] відповідає і вимогам Закону України "Про фінансові послуги і державне регулювання ринку фінансових послуг", оскільки між сторонами при укладенні договору досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі та не встановлено порушень вимог ст. 203 ЦК України. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором. Оскільки п.1.3 кредитного договору було передбачено повернення коштів щомісячними платежами і оскільки [PERSON] зазначені умови порушив, то з нього на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» слід стягнути заборгованість по кредиту, яка становить 25272,31 доларів США. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Кредитним договором від 27.06.2007 року визначено, що [PERSON] отримала в кредит 73491,00 доларів США зі сплатою 13,5% річних за користування кредитними коштами, а відповідно до п.1.5.2.1 кредитного договору з 14.08.2012 року було підвищено відсоткову ставку по кредиту до 18,5 % і оскільки борг по нарахованих відсотках становить 4689,17 доларів США, то зазначені суми слід стягнути з відповідача. Статтею 549 ЦК України визначено, що пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При укладені кредитного договору від 27.06.2007 року (п.10.1 кредитного договору) сторони домовились, що за порушення взятих зобов'язань по поверненню основної суми кредиту, своєчасної сплати відсотків за користування кредитом [PERSON] зобов'язався сплатити на користь банку штрафні санкції, зокрема пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, то відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України з нього на користь позивача слід стягнути 17184,22 доларів США пені. З договору поруки №014/53-05/61957-П від 27.06.2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON] встановлено, що поручитель, яким є остання поручається перед банком відповідати солідарно за виконання [PERSON] своїх обов'язків по кредитному договору і зобов'язується виконати за нього зобов'язання перед банком на умовах, в порядку та в терміни, встановлені кредитним договором. Статтею 553 ЦК України визначено, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконанням ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Оскільки [PERSON] порушив свої зобов'язання перед банком, то відповідно до ст. 554 ЦК України [PERSON] повинна відповідати перед банком як солідарний боржник, а тому з неї солідарно на користь банку слід стягнути заборгованість за кредитним договором, яка складається: 25272 долари США 31 цент (378308 грн. 01 коп.) - заборгованість за кредитом, 4689 доларів США 17 центів (70193 грн. 45 коп.) - заборгованість по відсотках, 17184 долари США 22 центи (257235 грн. 21 коп.) - пеня. Також, з договору поруки №014/53-05/61957-П/1 від 27.06.2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON] встановлено, що поручитель, яким є остання поручається перед банком відповідати солідарно за виконання [PERSON] своїх обов'язків по кредитному договору і зобов'язується виконати за нього зобов'язання перед банком на умовах, в порядку та в терміни, встановлені кредитним договором. Статтею 553 ЦК України визначено, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконанням ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Оскільки [PERSON] порушив свої зобов'язання перед банком, то відповідно до ст. 554 ЦК України [PERSON] повинен відповідати перед банком як солідарний боржник, а тому з нього солідарно на користь банку слід стягнути заборгованість за кредитним договором, яка складається: 25272 долари США 31 цент (378308 грн. 01 коп.) - заборгованість за кредитом, 4689 доларів США 17 центів (70193 грн. 45 коп.) - заборгованість по відсотках, 17184 долари США 22 центи (257235 грн. 21 коп.) - пеня. Відповідно ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Як вбачається з кредитного договору №014/53-05/61957 від 27.06.2007 року укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], останньому кредитні кошти надавались в іноземній валюті і як встановлено із розрахунку заборгованості, погашення заборгованості за кредитом, відповідач також зобов'язаний був здійснювати, і здійснював в іноземній валюті. За розрахунком заборгованості за договором №014/53-05/61957 від 27.06.2007 року станом на 28.11.2014 року подано розрахунок заборгованості в доларах та гривнях, на день розгляду справи розрахунок заборгованості в гривнях позивачам змінений не був. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність") банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків" є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). Національним банком України на виконання положень статті 11 цього Декрету, статті 44 Закону України "Про Національний банк України" в межах своїх повноважень прийнято Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затверджене постановою Правління Національного банку України від 14 жовтня 2004 року № 483 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 9 листопада 2004 року № 1429/10028). Згідно з пунктом 1.5 цього Положення використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк видав йому банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків" генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, або генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій). У зв'язку з наведеним, суд виходить з того, що надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодної зі сторін кредитного договору. Оскільки, кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, тому на підставі ч.3 ст.533 ЦК України з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно слід стягнути кошти, саме так як у своїй позовній заяві просить позивач. Враховуючи викладене, на підставі ст. 192, 533, 549, 551, 553, 554, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. 6 Закону України " Про фінансові послуги і державне регулювання ринку фінансових послуг ", ст.99 Конституції України,

Outcome: approved