Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що громадянка [PERSON] являється його бабусею. За життя, - в 1986 році нею було збудовано житловий будинок № 2 по вул. Виноградівська, в с. Водиця, Рахівського району Закарпатської області. За життя, [PERSON], 07.04. 2003 року було складено заповіт яким вищевказаний житловий будинок заповіла йому - [PERSON] Спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] він прийняв, оскільки проживав зі спадкодавцем постіно, аж до дня смерті. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі він не зміг, оскільки державним нотаріусом йому було відмовлено через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем. У зв"язку з наведеним, позивач просить визнати за ним право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок № 2 розташованого по вул. Виноградівська в с. Водиця, Рахівського району Закарпатської області. Позивач [PERSON], в судове засідання не з"явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з"явився, однак сільский голова [PERSON] надав суду заяву (реєстрація по канцелярії суду за вх.номером 3451/2015-вх. від 07.07. 2015 року), в якій просить справу розглянути без участі представника сільської ради, вказує про можливість задоволення позову. Представник третьої особи без самостійних вимог - Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, в судове засідання не з"явився, однак неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що 23.07. 2008 року, померла громадянка [PERSON], про що виконавчим комітетом Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області вчинено відповідний актовий запис № 14. За життя [PERSON], склала заповітне розпорядження, яким після своєї смерті належний їй житловий будинок з усіма прибудовами та земельну ділянку 0,15 га заповіла позивачу - [PERSON]. Витягом зі спадкового реєстру № 40671758 від 16.06. 2015 року стверджено факт чинності вищевказаного заповіту. Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З матеріалів справи встановлено, що спірний житловий будинок побудований у 1986 році, надвірні споруди: убиральня - в 1985 році, сарай - у 1986 році. На підтвердження належності померлій [PERSON], спадкового будинку, позивачем надано довідку виконавчого комітету Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 521від 02.06. 2015 року, з якої вбачається, що спадковий житловий будинок належав [PERSON] На підставі наведеного, суд констатує, що спірний житловий будинок не належить до об"єктів самочинного будівництва, а в даному випадку є об"єктом спадкових прав. З акту оцінки житлового будинку вбачається, що вартість спадкового житлового будинку становить 94349 гривень. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи, що позивач по справі є спадкоємцем спадкового будинку за заповітом, спадщину прийняв, відповідачем позов по суті підтримано, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося. На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223, 293-294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved