Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивачем з посиланням на ст.ст.71, 72 ЖК України заявлені вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням-[ADDRESS] (далі-спірний будинок), з посиланням на те, що відповідачі без законних підстав проживали у ньому, ордер на вселення та договір найму відсутній, позивач є власником спірного будинку, відповідачі не підпадають до категорії осіб, які зберігають право на даний будинок, відповідачі останні 5-6 років проживають в іншому місці. В запереченнях на позов відповідачі просять відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що останні проживають у спірному будинку на законних підставах, зимою відповідачі, з поважних причин через пошкодження злодіями пічного опалення, проживали у своїх родичів, сільська рада "навмисно створює для нас такі умови, які не дозволяють весь час проживати у спірному житловому приміщенні", відповідачі у спірному будинку користуються телефоном відповідно до договору, останні здійснюють догляд та утримання спірного будинку. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позов за вищевикладених обставин, пояснивши, що відповідачі без поважних причин не проживають у спірному будинку, докази вселення та згоди на це сільської ради відсутні, сільська рада не може забезпечити житлом осіб, які потребують цього, правові підстави позову-ст.ст.71, 72 ЖК України. Представник позивача [PERSON] підтримали позов за обставин згідно позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що постійно проживає разом із своєю сім"єю у спірному будинку з 1975 року, сім"я неодноразово намагалась вирішити через сільську раду питання щодо оформлення спірного будинку, його ремонту, іншого житла не має, здійснює догляд та ремонт спірного будинку, користується і оплачує послуги телефонного зв"язку у спірному будинку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що постійно проживає разом із своєю сім"єю у спірному будинку з 1976 року, через свою хворобу деякий час проживала у своїх родичів, сім"я неодноразово намагалась вирішити через сільську раду питання щодо оформлення спірного будинку, його ремонту. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що має зареєстроване місце проживання у спірному будинку, в якому постійно проживає, сільська рада не дає дозволу на його приватизацію, інше житло відсутнє. Представник відповідачів адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що відповідачі на законних підставах користуються спірним будинком, підстави для задоволення позову відсутні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що відповідачі постійно проживають [ADDRESS]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що відповідачі не проживають у спірному будинку, який "пустує", з 2002 року, останні постійно проживають [ADDRESS]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що відповідачі постійно проживають [ADDRESS], у спірному будинку проживали до 1998-2000 років. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що відповідачі жили та живуть у спірному будинку, здійснюють його ремонт, будівництво погребу та сараю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що відповідачі жили та живуть у спірному будинку, всі вважали, що спірний будинок належить відповідачам. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що відповідачі з 1977 року живуть у спірному будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що відповідачі живуть у спірному будинку, письмові пояснення щодо проживання останніх по [ADDRESS] надав неправдиво, був у стані алкогольного сп"яніння. Позов не підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. За приписами ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін; докази подаються сторонами; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем заявлені вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням-[ADDRESS], правові підстави позову-ст.ст.71, 72 ЖК України. Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК України. З урахуванням конституційного положення згідно ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Відповідно до положень ст.ст.71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом; визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Позивач є власником спірного будинку з 17 вересня 2013 року, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27 вересня 2013 року, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19 червня 2014 року. Відповідно до повідомлень Ніжинського МВ УДМС від 11 червня 2014 року відповідач [PERSON] має зареєстроване місце проживання у спірному будинку з 03 квітня 2003 року, відповідач [PERSON](інвалід 2 групи беззстроково (дата огляду 02 червня 2004 року),-з 03 квітня 2003 року, відповідач [PERSON]-з 06 квітня 2003 року. Дані обставини сторонами в судовому засіданні не заперечуються. Наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 08 вересня 2009 року (за заявою територіальної громади с.Вертіївка в особі Вертіївської сільської ради про передачу безхазяйної житлової будівлі у комунальну власність територіальної громади), яке набрало законної сили, спірний будинок передано у власність територіальної громади с.Вертіївка Ніжинського району, відповідно до даного рішення у спірному будинку проживають дві сім"ї, які в ньому і зареєстровані, [PERSON] пояснила про час проживання у ньому з 1975-1978 років, на час розгляду справи у вересні 2009 року сільський голова [PERSON] жодним чином не заперечувала і не спростувала факт проживання [PERSON] та її сім"ї в спірному будинку. Відповідно до рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 19 червня 2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] не мають права власності на житлові приміщення, за останніми не зареєстровано і не значиться відповідно до чинного житлового законодавства України право постійного користування іншим житловим приміщенням, окрім квартири у [ADDRESS], рішення Ніжинського міськрайонного суду від 08 вересня 2009 року не припинило реєстрації місця проживання відповідачів у спірному будинку, який є єдиним житлом для останніх, в якому вони зареєстровані і мають право постійного проживання, останні не мають наміру покинути та відмовитись від користування спірним будинком. Вищезазначені обставини, які встановлені даними судовими рішеннями, враховуються судом відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України. Згідно копії акту №4 від 07 серпня 2013 року обстеження спірного житлового будинку-спірний будиинок має поганий стан, будинок для проживання не придатний, в будинку тривалий час ніхто не проживає; згідно копії акту №2 від 12 лютого 2014 року -спірний будинок аварійний, у ньому ніхто не проживає; відповідно до копії акту №1 від 14 січня 2014 року -стан спірного будинку аварійний, останні 5-6 років в ньому ніхто не проживає; згідно копії акту огляду від 28 травня 2014 року-спірний будинок в аварійному стані, на пропозицію [PERSON] в телефонному режимі останній відмовився відкрити будинок. Дані акти складені внаслідок зовнішнього огляду спірного будинку, при огляді будинку відповідачі відсутні, особи, які складали дані акти не є фахівцями в галузі будівництва і не мають спеціальних знань для встановлення технічного стану житлової будівлі, вищезазначені акти виконавчим комітетом Вертіївської сільської ради не затверджені, тобто дані акти не є належними і допустимими доказами із врахуванням ст.ст.58, 59 ЦПК України. Заява [PERSON] від 03 липня 2007 року на адресу Вертіївської сільської ради щодо надання земельної ділянки, від 25 березня 2008 року щодо сприяння у вирішенні питання про оформлення за відповідачами спірного будинку, від 03 червня 2013 року щодо надання дозволу на проведення капітального ремонту спірного будинку, від 24 грудня 2013 року щодо надання дозволу на приватизацію спірного будинку,-свідчать про бажання сім"ї відповідачів проживати у спірному будинку. Відповідно до копії договору №109 від 15 грудня 2011 року "Про надання телекомунікаційних послуг", укладеного між [PERSON] та ПАТ "Укртелеком",-телефонний апарат встановлений у спірному будинку, маються платіжні документи на підтвердження сплати даних послуг згідно вищезазначеного договору. Відповідно до фотознімків, наданих відповідачами, спірний будинок не перебуває у неналежному технічному стані, що не заперечується сторонами в судовому засіданні. За таких обставин відповідачі мають право користування спірним будинком, докази їх відсутності без поважних причин у ньому відсутні. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Відсутність ордеру та договору найму не спростовує даного висновку суду. Копія акту від 17 червня 2014 року, щодо якого відповідачі постійно проживають в [ADDRESS], судом відхиляється, оскільки спростовується вищезазначенми доказами, при цьому відповідно до показань свідка [PERSON] в судовому засіданні останній зазначив, що письмові пояснення про проживання відповідачів по [ADDRESS] надав неправдиво.

Outcome: dismissed