Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач, АТ КБ «Приватбанк», звернулось у суд з позовом до відповідачів, [PERSON] , [PERSON] , після уточнення якого просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором кредиту № K4HOGA00000012 від 21 лютого 2006 року в сумі 856538,59 доларів США; стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № K4HOGK00000007 від 05 січня 2006 року в сумі 264907,92 доларів США; стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № SAMDN03000015278424 від 03 серпня 2007 року в сумі 41981,87 грн. В обґрунтування позову зазначає, що між банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № K4HOGA00000012 від 21 лютого 2006 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 366049,21 доларів США зі сплатою відсотків в розмір 12% на рік на суму залишку заборгованості. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором було укладено договір поруки від 21.02.2006року № K4HOGA00000012/1 між банком та [PERSON] . В наслідок невиконання відповідачем [PERSON] зобов`язань за вказаним договором утворилась заборгованість станом на 11.11.2020року в сумі 856538,59 доларів США, які позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Крім того, між відповідачем [PERSON] та банком було укладено кредитний договір № K4HOGK00000007 від 05 січня 2006 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 154008,10 доларів США зі сплатою відсотків відповідно до умов договору з кінцевим терміном повернення 04.01.2010року. В наслідок невиконання зобов`язань за вказаним договором станом на 11.11.2020року утворилась заборгованість в сумі 264907, 92 доларів США. Також між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № SAMDN03000015278424 від 03 серпня 2007, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 25000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,40% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 03.08.2017року. Однак в наслідок невиконання зобов`язань за кредитним договором станом на 11.11.2020року утворилась заборгованість в сумі 41981,87 грн. Справа надійшла до суду за підсудністю після скасування рішення від 08.12.2010року та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2019року визначено головуючим суддею Бородіну Н.М. Ухвалою суду від 08.04.2019року залучено до участі у справі правонаступника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав. Представником відповідачів надано заяву про невизнання позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю, також у заяві зазначає, що просить справу слухати без його участі. Відповідачем [PERSON] також надано відзив на позовну заяву, в яких зазначає, що позовні вимоги не визнає та вважає їх недоведеними. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ч.1 ЦК України). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Як визначено ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язання. Так, судом встановлено, що 05.01.2006року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № K4HOGK00000007, відповідно до п.1.1 якого відповідач отримав кредит в сумі 154008,10 доларів США у вигляді не відновлювальної кредитної лінії зі сплатою відсотків в розмірі 1,33% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом, комісії в розмірі 0,5% від суми виданого кредиту спочатку в момент надання кредиту, а також 0,16% від суми виданого кредиту щомісячно. Кредит надано на наступні цілі: ремонт квартири в сумі 147679 доларів США, сплату страхових платежів в сумі 2953,58 доларів США, сплату страхових платежів в сумі 3375,52 доларів США. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється щомісячно з 01 по 05 число кожного місяця в сумі 4435,30 доларів США. Для виконання умов договору банком відкрито позичальнику кредитний рахунок № [NUMBER] . Отримання кредитних коштів на зазначений рахунок на ім`я відповідача [PERSON] підтверджується заявою про видачу готівки №1 від 05.01.2006року (а.с.81 т.2). 24.02.2006року між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № K4HOGK00000007 від 05.01.2006року, якою внесені зміни у п.1.1 щодо сплати відсотків за користування кредитом 1% від суми залишку заборгованості та комісія 0,3% від суми наданого кредиту щомісячно. Щомісячний платіж складає 4344,09 доларів США. Також внесені зміни до п.3.2 договору, за порушення зобов`язань по погашенню кредиту позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 2,97% на місяць. 19.06.2008року між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору № K4HOGK00000007 від 05.01.2006року, якою внесено зміни до п.1.1 кредитного договору, а саме: банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк до 04.01.2010року включно у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 67000 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,50% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,30% від суми виданого кредиту, комісії за дострокове погашення кредиту. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати з 01 по 05 число кожного місяця в сумі 4344,09 доларів США. Інші умови кредиту залишені без змін. 19.06.2008року між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору № K4HOGK00000007 від 05.01.2006року, якою внесені зміни до п.1.1 кредитного договору, а саме: банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівки через касу на строк до 04.01.2013року включно у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 156002,50 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,29 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода в розмірі 3% від суми виданого кредиту у момент його надання, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми зарезервованих ресурсів, комісії за дострокове погашення кредиту. За рішенням загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року було змінено тип банку з закритого на публічне акціонерне товариство та змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк". ПАТ КБ "Приватбанк" є правонаступником всіх прав та зобов"язань ЗАТ КБ "Приватбанк". Згідно з рішенням Єдиного банку від 21.05.2018року №519 було змінено тип банку з публячного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" ( п.1.7 Статуту). Згідно п.3.2 договору за порушення позичальником зобов`язань по погашенню кредиту за вказаним договором останній сплачує банку відсотки за користування кредитом в сумі 3,17% на місяць від суми залишку непогашеної заборгованості по кредиту. Згідно п.4.1 договору за порушення сплати відсотків та комісії позичальник зобов`язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми заборгованості. Пунктом 2.3.1 передбачена можливість банку збільшувати відсоткову ставку за умови надсилання позичальнику письмового повідомлення про зміну процентної ставки. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що з 05.11.2008року банком була збільшена відсоткова ставка з 15.50% до 17,54% річних. Відповідно до загального правила частини першої статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною третьою статті 653 ЦК України в разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів надсилання відповідачу повідомлення про збільшення відсоткової ставки, тобто процедура передбачена договором дотримана не була, суд вважає вірним застосовувати відсоткову ставку 15,5% річних, яка була погоджена сторонами у додатковій угоді №3 від 19.06.2008року до кредитного договору №K4HOGK00000007. Банк свої зобов`язання виконав та надав позичальнику кредитні кошти, тоді як відповідач [PERSON] свої за кредитним договором № K4HOGK00000007 від 05.01.2006року не виконував, в наслідок чого утворилась заборгованість, як складається із наступного. Пред`явлення до суду позову з вимогами про дострокове погашення усієї заборгованості за своєю правовою природою є пред`явленням такої вимоги позичальнику. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зазначила, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Таким чином, оскільки банк використав своє право вимагати дострокового повернення суми кредиту та 19.10.2010року звернувся у суд із даним позовом, тому вірним буде стягнення заборгованості станом на 19.10.2010року. Так, з наданого банком розрахунку вбачається, що станом на 05.11.2008року заборгованість по процентам становила 2221,83 доларів США. Заборгованість за тілом кредиту за період з 05.11.2008року по 31.12.2008року склала 147556,22 доларів США. Розмір відсотків за період з 05.11.2008року по 31.12.2008року складає 3557,74 доларів США (147556,22 дол.США*15,50%/100*56/360). За період з 01.01.2009року по 31.12.2009року заборгованість за тілом кредиту склала 148660,81 доларів США та розмір відсотків складає 23362,46 дол.США ( 148660,81 дол.США*15,50%/100*365/360). За період з 01.01.2020 по 19.10.2010 заборгованість за тілом кредиту склала 149754,33 доларів США та заборгованість за відсотками склала 18891,93 дол. США (149754,33 дол. США*15,50%/100*293/360). Таким чином загальний розмір заборгованості за відсотками становить на 19.10.2020року складає 48033,96 доларів США. Отже заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № K4HOGK00000007 від 05.01.2006року становить : 149754,33 доларів США- заборгованість за кредитом; 48033,96 доларів США- заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 33417,26 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТКБ «Приватбанк». Крім того, 21.02.2006року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № K4HOGA00000012, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти шляхом надання готівкою на строк до 20.02.2010року у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 351 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості. Згідно п.4.1 кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого зобов`язання банк має право нарахувати, а позичальник сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу. Отримання відповідачем [PERSON] коштів за вказаним кредитним договором підтверджується заявою на видачу готівки №1 від 27.02.2006року. 25.07.2007року між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1, якою внесені зміни до п.1.1, відповідно до якого банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти на строк 19.02.2009року у розмірі 400 000 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 1% на місяць. Відповідно до п.2.3.1. договору передбачена можливість банку збільшити відсоткову ставку в односторонньому порядку за мови надсилання письмового повідомлення про збільшення відсоткової ставки позичальнику. З наявного в справі розрахунку заборгованості вбачається, що з 05.08.2011року відсоткова ставка була збільшена до 14%. Однак, матеріали справи не містять доказів надсилання зазначеного повідомлення позичальнику, тобто процедура збільшення процентної ставки, яка передбачена договором дотримана не була, тому суд вважає вірним при розрахунку заборгованості застосовувати первісну процентну ставку 12% на протязі строку кредитування, тобто до 19.02.2009року. З наданого розрахунку заборгованості, що станом на 05.11.2008року заборгованість по процентам складала 4646,44 доларів США. Заборгованість за тілом кредиту становила 398266,30 доларів США. Так за період з 05.11.2008року по 19.02.2009року (106 днів) розмір відсотків складає 14072,08 доларів США (398266,30 доларів США*12/100*106/360). Таким чином, вірний розмір заборгованості за процентами станом на 19.02.2009року із розрахунку 12% річних складає 18718,52 доларів США (4646,44+14072,08). Враховуючи, що банк має право нараховувати відсотки, комісію та пеню в межах строку кредитування, то стягненню підлягає заборгованість, яка утворилась станом на 19.02.2009року та становить 423052,02 доларів США: 390266,30 доларів США- заборгованість за кредитом; 18718,52 доларів США- заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4799,51 доларів США_ заборгованість по комісії; 1267,69 доларів США- пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань. На виконання зобов`язань позичальником за вказаним кредитним договором, 21.02.2006 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № K4HOGA00000012/1. Згідно п.2 вказаного договору поручитель відповідає перед кредитором за невиконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, винагороди, штрафи, пені та інших платежів. 25.07.2007року між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору поруки. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. Відповідно до частини першої статті 553, частин першої та другої статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. З огляду на положення статті 559 ЦК України можна зробити висновок, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки. Згідно п.12 договору поруки, порука за цим договором припиняється після закінчення п`яти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Термін повернення кредиту за кредитним договором № K4HOGA00000012 від 21.02.2006року до 19.02.2009р., банк звернувся у суд з позовним вимогами про солідарне стягнення заборгованості з боржника та поручителя 19.10.2010року тобто в строк дії поруки, а тому суд вважає, за необхідне стягнути заборгованості за кредитним договором № K4HOGA00000012 від 21.02.2006року в сумі 423052,02 доларів США солідарно з відповідачів. Крім того, 03.08.2007року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № SAMDN03000015278424 та 14.08.2007року додаткова угода №3, відповідно до яких останній отримав кредит у розмірі 25000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З матеріалів справи вбачається, що позичальнику в межах цього договору видавалось дві банківські картки № [NUMBER] та № [NUMBER] строком дії до 31.08.2009року (т.2 а.с.188). Факт користування відповідачем [PERSON] картками підтверджується випискою по особовому рахунку позичальника, згідно якої останній раз зняття коштів було 17.11.2008року в сумі 2020грн. Отже вірним буде стягнути заборгованість з позичальника станом на 31.08.2009року, тобто в межах строку кредитування- строку дії картки.. Так, станом на 31.08.2009року заборгованість за кредитним договором становить 29350,41 грн., яка складається з наступного: 25000 грн.- заборгованість за кредитом, 4350,41 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Однак, після 31.08.2009року в рахунок погашення заборгованості за кредитом згідно виписки по особовому рахунку [PERSON] було внесено 25877,60 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованості за кредитним договором від 03.08.2007року №SAMDN03000015278424 з урахуванням суми погашеної заборгованості в розмірі 3472,81 грн., яка складається з тіла кредиту. Стосовно позовних вимог в частині стягнення штрафу в сумі 500грн. за вказаним кредитним договором №SAMDN03000015278424, а також стягнення штрафу в сумі 31,25 доларів США ( фіксована частина) та 9165,52 доларів США ( процентна складова) за кредитним договором № K4HOGK00000007 від 05.01.2006року, в сумі 31, 25 доларів США ( фіксована частина), 27908,50 доларів США ( процентна складова) за кредитним договором № K4HOGA00000012 від 21.02.2006року, суд зазначає наступне. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У кредитних договорах, відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки штрафів за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення штрафів задоволенню не підлягають. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 19.10.2020року позивачу було відстрочену сплату судового збору не більше як до ухвалення судового рішення. Згідно п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» в редакції на час винесення рішення за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи відстрочення сплати судового збору та часткове задоволення позову в чатсині 58,84%, підлягає стягненню судовий збір на користь держави пропорційно задоволеним вимогам -з позивача в дохід держави пропорційно відмовленим вимогам, з відповідачів на користь держави пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial