Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

В липні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, у якому його представник зазначив, що 12.11.2009 між позивачем та відповідачем укладено договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Посилаючись на те, що відповідач умов договору належним чином не виконує і станом на 30.04.2014 у неї утворилась заборгованість в загальному розмірі 13 586,63 грн., представник позивача просить ухвалити рішення щодо стягнення з останньої вказаних грошових коштів на користь позивача. Ухвалою судді від 11 липня 2014 року було відкрито провадження у справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" та призначено судове засідання. 2 грудня 2014 року Корольовським районним судом м. Житомира ухвалене заочне рішення, яким вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості у розмірі 13 586 грн. 63 коп. та судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. 17 листопада 2017 року [PERSON] було подано до суду заяву перегляд вказаного судового рішення. Ухвалою суду від 7 грудня 2017 року заочне рішення у цивільній справі № 296/5905/14-ц 2/296/2705/14 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості було скасоване та призначено справу до судового розгляду в загальному порядку. У судовому засіданні представник позивача позов ПАТ КБ "ПриватБанк" підтримала повністю і просить його задовольнити повністю. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, посилаючись на пропуск позивачем строків позовної давності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. За кредитним договором, згідно до ст.1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки. Згідно ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, які долучені позивачем до матеріалів позовної заяви, вказані умови використання кредитних карт ПАТ КБ Приватбанку, Пам'ятка клієнта/Довідка про умови кредитування, Тарифи на випуск і обслуговування кредитних карт (Тарифи), а також Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, встановлюють правила випуску, обслуговування і використання кредитних карт Банку. Дані Умови регулюють відносини між банком і клієнтом по випуску і обслуговуванню карт. Банк випускає клієнту картку на основі заяви, належним чином заповненої і підписаної клієнтом. Випуск картки і відкриття рахунку картки здійснюється у випадку прийняття банком позитивного рішення щодо можливості випуску клієнту картки. Клієнт зобов'язується виконувати правила випуску, обслуговування і використання карт банку і за наявності додаткових карт забезпечити виконання правил утримувачами додаткових карт. Згідно Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата отримання картки, вказана у заяві. Як вбачається з матеріалів справи, 12.11.2009 [PERSON] складена та підписана Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві, остання підтвердила, що вона погоджується із тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами 1 та 2 ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Таким чином, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, визначено, що Умови та Правила надання банківських послуг, Пам'ятка Клієнта, Тарифи, а також заява про приєднання до Умов та Правил становить укладений Договір про надання банківських послуг. Як вбачається з довідки умов кредитування з використанням платіжної картки «КРЕДИТКА «Універсальна» 55 днів пільгового періоду, відповідачем отримано кредитну картку «Універсальна» з базовою відсотковою ставкою - 2,5 % на місяць (нараховується на залишок заборгованості). Отже, між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н від 12 листопада 2009 року, за яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Свої зобов'язання по договору банк виконав, однак, відповідач належним чином умови договору не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка становить 13 586,63 грн. та складається із заборгованості по тілу кредиту - 7 880,04 грн., відсотків за користування кредитом - 3 821,51 грн., по комісії за користування кредитом - 1 000,00 грн. та штрафу (фіксована частина) - 250,00 грн. і штрафу (процентна складова) - 635,08 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Положенням ст.611 ЦК України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Виходячи з предмету позову, ПАТ КБ «ПриватБанк» окремо пред'явило вимоги до відповідача про стягнення штрафів, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Що стосується вимоги відповідача та її представника про застосування строків позовної давності до вимог позивача, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З дослідженого судом розрахунку заборгованості за договором № б/н від 12.11.2009, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] вбачається, що останній платіж був здійснений останньою 09.01.2013, а тому вимоги відповідача про сплив строку позовної давності до вимог позивача задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За викладених обставин та враховуючи порушення позичальником умов договору, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню. В порядку ст.141 ЦПК України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved