Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

ЛКП «Львівелектротранс» звернулось з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] 12\~596,38 матеріальних збитків (упущеної вигоди). В обґрунтування позову покликається на те, що 14.09.2017 року о 09.00 год. по вул. Стуса 57А у м. Львів, відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], порушуючи правила дорожнього руху, здійснив зіткнення із трамваєм № 1184, в результаті чого було зупинено рух трамваїв, що рухалися по маршрутам № 2 №8. Зупинкою руху трамваїв у наслідок зіткнення транспортних засобів ЛКП «Львівелектротранс» зазнало збитків у сумі 12 596,38 грн., яку необхідно стягнути з відповідача оскільки саме його визнано винним у вчиненні даного ДТП. В зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову, давши аналогічні пояснення, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] отримавши копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви, не надав суду свій відзив чи заперечення щодо свої пояснень, міркувань і аргументів відповідно до наведених позивачем у позові, а тому, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін, та ухвалити по справі рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Судом встановлено, що 17.10.2017 року постановою Галицького районного суду м.Львова [PERSON] визнаний винним у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено штраф у розмірі 340,00 грн. Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що відповідач, 14.09.2017 року о 09.00 год. по вул. Стуса 57А у м.Львові, керуючи автомобілем [NUMBER], був неуважний та не стежив за дорожньою обстановкою при розвороті не надав перевагу у русі трамваю №1184, внаслідок чого здійснив зіткнення з цим трамваєм, завдавши технічних пошкоджень. Внаслідок ДТП зупинився рух трамваїв ЛКП "Львівелектротранс" маршрутів №2 та №8, зупинка загалом тривала 1 год. 10 хв., про що свідчить Звіт про затримку руху на маршрутах 14.09.2017 року. В результаті простою трамваїв ЛКП "Львівелектротранс" на маршрутах №2 та №8 в кількості 22 одиниці ЛКП "Львівелектротранс" зазнав матеріальних витрат в розмірі 12\~596,38 грн., що підтверджується розрахунком витрат від простою трамвайних вагонів внаслідок ДТП, що сталась 14.09.2017 року за участю автомобіля [NUMBER], складеним відповідно до діючих «Методичних рекомендацій щодо визначення витрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасового закриття або перешкоджання рухові трамваїв чи тролейбусів», затверджених Мінжитлокомунгоспу України від 31.12.2010р. №490, який приймається судом до уваги як доказ понесеної позивачем шкоди. Відповідно до п. 4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як передбачено ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна юридичній особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст.60 ЦПК України,кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії відповідача та його вина в скоєнні ДТП, а також причинний зв'язок між наявною шкодою і протиправними діями заподіювача є доведеними. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, а також взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт порушення відповідачем його права, внаслідок чого позивачу було заподіяно матеріальну шкоду, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: approved