Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

у вересні 2019 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до Київської міської ради про передачу до комунальної власності територіальної громади м. Києва об`єктів житлового фонду. Свої вимоги мотивують тим, що між ТОВ «Житловик» та [PERSON] укладено договір інвестування будівництва житлового будинку № 105-120 від 29.05.2005 р., відповідно до умов якого [PERSON] придбала майнові права на квартиру [ADDRESS] та сплатила за них грошові кошти. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06.06.2011 р. задоволено позов [PERSON] . Постановлено визнати право власності за [PERSON] на майнові права на квартиру [ADDRESS] . 03 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майнових прав. Згідно укладених договорів виконання зобов`язань забудовника перед інвесторами мало б відбутися шляхом передачі у власність останніх квартир в житловому будинку, для фінансування будівництва якого залучалися кошти інвесторів. За таких підстав, позивач просить суд зобов`язати Київську міську раду надати згоду на прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Києва незавершеного будівництвом житлового комплексу з підземними паркінгами і об`єктами соціально-побутового та офісного призначення готовністю 3,99 відсотків (квартирний (багатоповерховий) житловий будинок (незавершене будівництво) на п`ять секцій), який будується за адресою: [ADDRESS] , і виконати обов`язок прийняти його до комунальної власності територіальної громади м. Києва. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі. (а.с. 43) 14 січня 2020 року Київська міська рада подала до суду відзив на позовну заяву. (а.с. 59) Просить відмовити в задоволенні позову, оскільки акт приймання-передачі до Департаменту та документи, які дають право виконувати будівельні роботи та засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об"єктів та щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю стосовно об"єкта будівництва за адресою: [ADDRESS] , не передавались. 24 січня 2020 року позивач [PERSON] подав до суду відповідь на відзив. (а.с. 61) Просить задовольнити позов, зазначивши, що предметом заявленого позову є надання КМР згоди на прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Києва незавершеного будівництва житлового комплексу з підземними паркінгами і об"єктами соціально-побутово та офісного призначення готовністю 3.99 відсотків (квартирний (багатоповерховий) житловий будинок (незавершене будівництво) на п"ять секцій), який будується за адресою: [ADDRESS] . Спір виник з приводу невиконання відповідачем повноважень для набуття цивільних прав, а саме права власності, а не владно-управлінських повноважень позивача. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду. (а.с. 77) В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач Київська міська рада в судове засідання не забезпечила явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Житловик» 29 грудня 2005р. укладено договір інвестування № 105-120 будівництва житлового будинку, предметом якого є спільна участь сторін в інвестуванні будівництва багатоповерхового житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на наступних умовах. Порядок інвестування позивачем та отримання його результатів визначено п. 1.1.2 та 1.1.4. договору інвестування. Зокрема, п. 1.1.2. договору передбачено, що позивач приймає участь в інвестуванні будівництва Об`єкту шляхом внесення грошових коштів - інвестування своєї частки з подальшим отриманням її у власність. Згідно п. 1.1.4 договору позивач набуває право отримання своєї частки у будівництві після вводу об`єкту в експлуатацію та здійснення всіх розрахунків. Згідно пункту 2.1. частка [PERSON] в будівництві об`єкту складається з двокімнатної квартири [NUMBER] загальною площею 88,41 кв. м на 5 поверсі 5 секції. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06.06.2011р. задоволено позов [PERSON] Постановлено визнати право власності за [PERSON] на майнові права на квартиру [ADDRESS] . (а.с. 10) 03 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майнових прав, відповідно до умов якого право вимоги покупця до особи, яка здійснює будівництво житлового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] (забудовник), перейшло покупцю квартиру [NUMBER] відповідно до проекту та типажу будівництва, який існує на момент передачі квартири (секція -5, поверх -5, кількість кімнат -2, загальна площа 88,41 м2). Відповідно до п. 1.3 Договору, майнові права реалізуються шляхом набуття права власності на квартиру [NUMBER] . Право власності на квартиру [ADDRESS] , оформлення та реєстрацію свідоцтва про право власності. Відповідно до п. 1.4 Договору квартира [NUMBER] вважається переданою покупцю на наступний день після введення житлового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] , в експлуатацію. З матеріалів справи вбачається, що право власності на об"єкт незавершеного будівництва на [ADDRESS] зареєстровано за ТОВ "Житловик". В 2009 році будівництво житлового комплексу було зупинено через фінансову неспроможність ТОВ "Житловик" продовжувати будівництво. Постановою від 22.10.2012 р. Господарського суду м. Києва ТОВ "Житловик" визано банкрутом. (а.с. 25) Звертаючись у суд з даним позовом, [PERSON] вказує про те, що предметом заявленого позову є надання КМР згоди на прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Києва незавершеного будівництва житлового комплексу з підземними паркінгами і об"єктами соціально-побутово та офісного призначення готовністю 3.99 відсотків (квартирний (багатоповерховий) житловий будинок (незавершене будівництво) на п"ять секцій), який будується за адресою: [ADDRESS] . Спір виник з приводу невиконання відповідачем повноважень для набуття цивільних прав, а саме права власності, а не владно-управлінських повноважень позивача. Однак частиною 3 статті 331 ЦК України регламентовано, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладання, які були використані в процесі цього будівництва. Згідно ч. 3 ст. 1 Закону України "Про передачу об"єктів права державної та комунальної власності" передача у державну або комунальну власність об"єктів права інших форм власності може регулюватися положеннями цього Закону, якщо інше не передбачено законом або рішеннями відповідних місцевих рад. Статтею 2 вказаного Закону регламентовано, що об"єктами передачі є нерухоме майно, у тому числі об"єкти незавершеного будівництва. Проте, на сьогоднішній день процедура передачі об"єкта незавершеного будівництва у комунальну власність територіальної громади не затверджена. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» цей Закон регулює відносини, пов`язанні з передаючою об`єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об`єктів права комунальної власності у державну власність. А відповідно до ч. 3 ст. 1 цього закону передача у державну або комунальну власність об`єктів права інших форм власності може регулюватися положеннями цього закону, якщо інше не передбачено законом або рішеннями відповідних місцевих рад. Згідно ст. 2 ЗУ «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» об`єкти передачі є, зокрема, об`єкти житлового фонду, в тому числі незавершені будівництвом. Згідно ст. 4 ЗУ «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» передача об`єктів у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах здійснюється за наявності згоди відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, якщо інше не передбачено законом. Згідно п. 51) ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування» надання згоди на передачу об`єктів з державної у комунальну власність та прийняття рішень про передачу об`єктів з комунальної у державну власність, а також щодо придбання об`єктів державної власності належить до виключної компетенції сільської селищної, міської ради. Відповідно ч. 2 ст. 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування» підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. А згідно п. 1 ч. 9 ст. 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські, районі в містах (у разі їх створення) ради мають право вносити пропозиції про передачу або продаж у комунальну власність відповідних територіальних громад інших об`єктів, що належать до державної та інших форм власності, якщо вони мають важливе значення для забезпечення комунально-побутових і соціально-культурних потреб територіальних громад. Таким чином, передача об`єктів у комунальну власність територіальних громад відбувається шляхом прийняття рішення відповідною радою про надання згоди на прийняття об`єктів та їх фактичної передачі за процедурою, відповідно положенню про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебуває у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ, та організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 № 891, Положенню про порядок передачі об`єктів права державної та комунальної власності, затвердженого постановою КМУ від 21 вересня 1998 року № 1482. Зважаючи на викладене, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed