Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про встановлення факту її спільного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] на момент відкриття спадщини. В обгрунтування позову вказала, що вона та [PERSON] проживали як подружжя з 1977 року в її будинку, що за адресою: [ADDRESS] . За час спільного проживання вони вели спільне господарство, піклувались один про одного як подружжя. [INFO] в с.Троковичі, Черняхівського району Житомирської області Беспрозванний В.І. помер. Після його смерті відкрилась спадщина та залишилось спадкове майно, зокрема: земельна ділянка площею 2,09 га., розташована на території Троковицької сільської ради Черняхівського району Житомирської області. Спадщину вона не має можливості прийняти, оскільки не перебувала в зареєстрованому шлюбі із спадкодавцем. Заповіт [PERSON] не залишив. Відповідно до ст. 1264 УК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менше як п"ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення даного факту для позивача має юридичне значення, оскільки дає право на спадкування майна після смерті [PERSON] . В судове засідання позивачка не з"явилась, звернулась до суду із заявою про слухання справи у її відсутності, позов пітримала та просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не з"явився, натомість до суду надійшла заява від Оліївської сільської ради Житомирського району, в якій висловлене клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, проти задоволення позову [PERSON] не заперечували. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в с.Троковичі, Черняхівського району Житомирської області помер [PERSON] , що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с.5). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 14.11.2019 року за 1178, [PERSON] проживав до дня смерті та був зареєстрвоаний в [ADDRESS] . За вказаною адресою також проживали та були зареєстровані: [PERSON] - співмешканка та [PERSON] - син (а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,09га. розташована на території Троковицької сільської ради Черняхівського району Житомирської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №028516 виданого 18.08.2004 року (а.с.6). [PERSON] за життя заповіт не склав. Позивач після смерті [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову в зв"язку із відсутністю доказів проживання разом із спадкодавцем однієї сім"єю (а.с.8). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захситом своїх прав особистих немайнових або майнових прав та інтересів у спосіб передбачений законом. Метою встановлення факту спільного проживання заявника із спадкодавцем є реалізація права на спадкування, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Таким чином, судом встановлено той факт, що позивачка постійно проживала із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що об"єктивно підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved