Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, треті особи - Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", Перша Львівська державна нотаріальна контора, про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, визнання права власності, звільнення майна з-під арешту, виключення з акту опису та арешту. Ухвалою судді Галицького районного суду м.Львова від 10.02.2014 року залишено без розгляду позовну заяву [PERSON] в часті визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], зареєстрованого в реєстрі за №. 6-1810, посвідченого 16.07.2009 року державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори, видане на ім'я [PERSON] та визнання за [PERSON] права приватної власності на ? частки на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування заявленого позову [PERSON] покликається на те, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 11.12.2014 року за нею визнано право приватної власності на ? (одну другу) ідеальну частку квартири [ADDRESS] як спільну сумісну власність подружжя. Постановою заступника начальника Галицького ВДВС ЛМУЮ Пиць А.А. від 12.02.2013 року на виконання виконавчого листа №1304/5046/12 виданого 24.01.2012 року Галицьким районним судом м.Львова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №600/03.3-50 від 14.03.2008 року в сумі 1 014 371,53 грн. шляхом звернення стягнення на спадкове майно, накладено арешт на квартиру [ADDRESS] та оголошено заборони на його відчуження. Вважає, що вказані заборони порушують її право власності на частку у вищевказаному майні. Просить суд виключити з акту опису й арешту майна від 14.02.2013 року складеного державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ в процесі виконавчого провадження ВП №36315120 ? (одну другу) ідеальну частку квартири [ADDRESS]; звільнити з-під арешту ? (одну другу) ідеальну частку квартири [ADDRESS], накладеного державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ постановою від 12.02.2013 року у виконавчому провадженні ВП №36315120 при примусовому виконанні виконавчого листа №1304/5046/12 виданого 24.01.2012 року Галицьким районним судом м.Львова про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №600/03.3-50 від 14.03.2008 року в сумі 1014371,53 грн. шляхом звернення стягнення на спадкове майно, а саме, квартиру [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надавши пояснення, які за своїм змістом є аналогічними викладеним у позовній заяві. Представник відповідача Галицького ВДВС ЛМУЮ у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. 25.02.2015 року подала клопотання про проведення розгляду справи без її участі (а.с.87). Представник третьої особи - першої ЛДНК у судове засідання не з'явився, подавши клопотання про проведення розгляду справи без його участі (а.с.32). Представник третьої особи - ПАТ "Укрсоцбанк" у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін, які подали відповідні заяви, на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та батько відповідачки - [PERSON], перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.07.1989 року, що стверджується свідоцтвом про одруження виданного відділом реєстрації актів громадського стану Галицького районного управління юстиції у м.Львові, актовий запис №248, серія [NUMBER] (а.с.11). 09 вересня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] посвідчений Третьою львівською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 3-6272. У договорі зазначено, що цей договір посвідчено в зв'язку з обміном вказаної в договорі квартири на квартиру [ADDRESS]. 21 грудня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] шлюб було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 633. Дата видачі свідоцтва про розірвання шлюбу 03 липня 2007 року. 14 червня 2008 року між АКБ СР "Укрсоцбанк" (правонаступник ПАТ "Укрсоцбанк") та ФОП [PERSON] був укладений Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №600/03.3-50, згідно з умовами якого, позичальнику надається кредит в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 1250000,00 грн. з відповідним графіком зниження максимального ліміту заборгованості, встановленого в п.1.1.1. Договору кредиту. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Рішенням Апеляційного суду Львівської області у справі №461/10891/13 (Провадження №22-ц/783/6913/14) від 11.12.2014 року у справі за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Галицького районного суду м.Львова від 22.09.2014 року за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: Перша Львівська державна нотаріальна контора, Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на частку квартири задоволено частково. Вирішено рішення Галицького районного суду м.Львова від 22.09.2014 року скасувати на ухвалити нове рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON], треті особи: Перша Львівська державна нотаріальна контора, Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на частку квартири задовольнити частково. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], зареєстроване в реєстрі за №6-1810, посвідчене 16.07.2009 року державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори, яке видане на ім'я [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER] в частині ? (однієї другої) ідеальної частки. Визнати за [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) право приватної власності на ? (одну другу) ідеальну частку квартири [ADDRESS] як спільну сумісну власність подружжя. Рішенням апеляційного суду Львівської області встановлено, що між ПАТ "Укрсоцбанк" як кредитором та відповідачкою [PERSON] як спадкоємцем за законом після смерті її батька [PERSON], існував спір щодо виконання останньою зобов'язань, взятих її батьком за кредитним договором від 14.03.2008 року і, як вбачається з рішення апеляційного суду Львівської області від 06.12.2012 року, яким вимоги кредитора задоволено, позивачка [PERSON] не була стороною у справі та не відносилась до кола спадкоємців. Рішення не було оскаржене сторонами в касаційному порядку. Відповідно до норм ч. 1 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 1 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент винесення постанови) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Постановою заступника начальника Галицького ВДВС ЛМУЮ Пиць А.А. від 12.02.2013 року на виконання виконавчого листа №1304/5046/12 виданого 24.01.2012 року Галицьким районним судом м.Львова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №600/03.3-50 від 14.03.2008 року в сумі 1 014 371,53 грн. шляхом звернення стягнення на спадкове майно, накладено арешт на квартиру [ADDRESS] та оголошено заборони на його відчуження (а.с.17). Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 статті 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання права (п.1), припинення дії, яка порушує право (п.3) та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (п.10 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" від 27 серпня 1976 року за № 6 (з наступними змінами та доповненнями) встановлено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року за № 20, судовий захист права здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про виключення майна з опису. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження " передбачено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. Статтею 1 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що захист порушених прав фізичних осіб є завданням цивільного судочинства, та справи про захист порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин проводиться за правилами іншого судочинства, розглядаються в порядку цивільного судочинства (ч. 1 ст. 15 ЦПК України). Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved