Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач по справі Публічне акціонерне товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" ( далі ПАТ «Миколаївгаз») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння шляхом виселення, мотивуючи вимоги тим, що ПАТ "Миколаївгаз" є власником квартири № 79 у житловому будинку № 7 по вул. Рожева, у м. Первомайську Миколаївської області, на підставі договору купівлі-продажу квартири № 7760 від 09.01.2003 року, який було зареєстровано в Первомайському міському бюро технічної інвентаризації. 27.06.2003 року вказана квартира була запропонована для тимчасового проживання працівнику Первомайського управління газового господарства старшому майстру ВБГО - [PERSON] та членам його сімї на період роботи в газовому господарстві. 27.09.2013 року відповідач [PERSON] звільнився з Первомайського УЕГГ за власним бажанням, у звязку із чим у позивача виникло питання про звільнення та повернення вказаної квартири відповідачем. Позивачем направлявся відповідачу рекомендованим повідомленням лист-вимога щодо добровільного звільнення житлового приміщення а саме квартири № 79 у житловому будинку № 7 по вул. Рожева, у м. Первомайську Миколаївської області, який був вручений відповідачу під підпис 17.09.2016 року. В добровільному порядку відповідач звільнити квартиру не бажає, а тому позивач змушений звернутися до суду, крім того у вказану квартиру позивач планує поселити іншого працівника. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не визнала позовні вимоги та заперечувала проти їх задоволення, мотивуючи невизнання позову тим, що відповідач разом із сімєю дійсно заселився у спірну квартиру на підставі ордеру на жиле приміщення № 23 від 11.06.2003 року, працюючи в цей час на посаді старшого майстра ВДГО. 27.09.2013 року [PERSON] звільнений з посади головного інженера Первомайського УЕГГ за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, таким чином [PERSON] пропрацював у позивача з моменту вселення у спірну квартиру понад десять років, а тому в силу ч.3 ст. 125 ЖК України він не може бути виселений . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити повністю за таких підстав. Судом встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу квартири від 09.01.2003 року № [NUMBER] "Миколаївгаз" є власником квартири № 79 у житловому будинку № 7 по вул. Рожева у м. Первомайську Миколаївської області. Згідно реєстраційного посвідчення на обєкт и нерухомого майна, які належать юридичним особам[ADDRESS] у житловому будинку по вул. Рожева в м. Первомайську Миколаївської області на праві колективної форми власності та на підставі договору купівлі - продажу обєкту нерухомості, посвідченого Первомайською філією Південної Товарної Біржі від 09.01.2003 року, зареєстрована за Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз". Згідно трудової книжки серії БТ-ІІ № 34905778 [PERSON], 21.08.1995 року прийнятий на роботу до Первомайського управління експлуатації газового господарства . 18.03.1997 року [PERSON] В,О. переведено на посаду майстра ВДГО. 01.03.1998 року [PERSON] переведено на посаду старшого майстра ВДГО. 19.07.2005 року [PERSON] прийнятий по переводу із Первомайського управління експлуатації газового господарства на посаду головного інженера. 03.11.2008 року [PERSON] переведений на посаду начальника Первомайського УЕГГ. 01.06.2010 року [PERSON] Переведений на посаду головного інженера Первомайського УЕГГ. 27.09.2013 року [PERSON] звільнений з посади головного інженера Первомайського УЕГГ за власним бажанням , на підставі ст.ст. 38 КЗпП України. Таким чином встановлено, що [PERSON] працював у позивача безперервно з 21.08.1995р. по 27.09.2013р., - на протязі більше ніж 18(вісімнадцять) років. Рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області № 269 від 30.05.2003р., закріплено в рахунок службових за Первомайським управлінням газового господарства придбану управлінням трикімнатну квартиру [ADDRESS] і службовий ордер [PERSON] , склад сімї 4 чоловіки. На підставі ордеру на житлове приміщення № 23 серія 045725 від 11.6.2003 року [PERSON] та членам його сімї - дружині [PERSON] , доньці - [PERSON] та сину [PERSON] надано право на зайняття житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS]. Відповідно до наказу № 199-К від 27.09.2013 року [PERSON] був звільнений з посади головного інженера Первомайського УЕГГ за власним бажанням. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази повинні бути належними та допустимими, як того вимагають ст.ст. 58,59 ЦПК України. Згідно ст.47 Конституції України, кожен громадянин України має право на житло. Відповідно до ч.3 ст. 125 ЖК України особу не може бути виселено із службових жилих приміщень без надання іншого жилого приміщення, яка пропрацювала на підприємстві, установі, організації, що надали їй службове приміщення, не менше десяти років. Поскільки відповідач був прийнятий на роботу до Первомайського управління експлуатації газового господарства 21.08.1995 року, а звільнений 27.09.2013 року з посади головного інженера Первомайського УЕГГ за власним бажанням, а тому в силу ч.3 ст. 125 ЖК України не може бути виселений зі спірної квартири без надання позивачем іншого жилого приміщення. За таких обставин вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed