Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] з позовом до Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова, третя особа - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира про скасування наказу та поновлення на квартирному обліку. В обґрунтування позовних вимог вказав, що з 01.08.1990 р. по 25.10.2018 р. проходив військову службу у Збройних Силах України. В період служби поставлено на квартирний облік складом сім`ї чотири особи. 25.10.2010 р. згідно наказу Міністра оборони України № 1134, його, майора [PERSON] було звільнено відповідно до ч. 6 обов`язок у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту). 25.12.2010 р., наказом начальника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова, № 262, позивача виключено із списків особового складу військового інституту. Вислуга років позивача у Збройних Силах становить 20 років 2 місяці. Як вбачається з витягу із наказу начальника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова, № 262 від 25.12.2010 року під час проходження служби у ЗСУ житлом (постійним або службовим) за рахунок Міністерства оборони України не забезпечувався. Відповідно до витягу протоколу № 9 засідання житлової комісії Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова від 18.06.2019 р., на підставі вимог ч. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. зі змінами та на виконання наказу начальника Житомирського військового інституту ім.. С.П. Корольова, № 476 від 10.06.2019 р. «Про проведення інвентаризації облікових справ осіб, які перебувають на квартирному обліку», витягу із наказу начальника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова, № 262 від 25.10.2010 р. виключено із списків квартирного обліку (загальна черга) майора запасу [PERSON] , складом сім`ї чотири особи. 19.06.2019 р., наказом начальника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова, № 490, на підставі ч. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. зі змінами, наказу Міністерства оборони України від 30.07.2018 р. № 380 «Про затвердження інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України членів їх сімей жилими приміщеннями» та на виконання наказу начальника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова, № 476 від 10.06.2019 р. «Про проведення інвентаризації облікових справ осіб, які перебувають на квартирному обліку» майора запасу [PERSON] складом чотири особи, виключено із списків квартирного облік (загальна черга). Позивач вважає, що вищевказані дії відповідача, щодо виключення його та членів сім`ї з квартирного обліку є незаконними та такими, які порушують його права. В судовому засіданні позивач та його представник позовну заяву про скасування наказу та поновлення на квартирному обліку підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити з підстав, викладених у позові. Представники відповідачі заявлені позовні вимоги не визнавали у повному обсязі, просили відмовити у їх задоволенні. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представників відповідача, третьої особи та дослідивши матеріали справи та додані докази, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Зокрема ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби. Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 37 ЖК України, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов та залишили роботу на підприємствах, в установах та організаціях у зв`язку з виходом на пенсію беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з працюючими на цих підприємствах, в установах, організаціях громадянами. Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, згідно ст. 38 ЖК України, встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Радою Міністрів УРСР від 11.12.1984 р., № 470 були затверджені Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР. Згідно п.10 цих Правил громадяни, які залишили роботу на підприємствах, в установах, організаціях, що здійснюють квартирний облік, у зв`язку з виходом на пенсію, беруться на облік нарівні з робітниками і службовцями даного підприємства, установи, організації. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 р. було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей ( п.1 Порядку). Згідно п.3 даного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Крім того, даний Порядок передбачає і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1)поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження;3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством ( п. 30). Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених п.30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 р. Крім того, на час взяття позивача на квартирний облік порядок взяття на облік та отримання житла визначався Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних силах України, затвердженим наказом Міністра Оборони України № 20 від 03.02.1995 р. Пунктом 13 вказаного Положення передбачалося, що військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік. Тобто, даний нормативний акт також не передбачав можливість зняття з квартирного обліку з підстав звільненням в запас у зв`язку із закінченням строку контракту. Наказ Міністра Оборони України № 20 від 03.02.1995 р. втратив чинність на підставі Наказу Міністерства оборони № 577 від 06.10.2006 р., яким була затверджена Інструкція про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень. Пунктом 1.4 даної Інструкції передбачалося, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання, а військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року "Про внесення змін до статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку. Наказ Міністра Оборони України № 577 від 06.10.2006 р. втратив чинність на підставі Наказу Міністерства Оборони № 737 від 30.11.2011 р., яким була затверджена Інструкція про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка також передбачає, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання, а військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до 1 січня 2005 року (набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року "Про внесення змін до статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку - без врахування вислуги на військовій службі ( п. 1.4). Окрім цього у відповідності до п.2.18. вищевказаної Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби у разі: поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення; отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу ;подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 р. (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу - у разі звільнення з військової служби за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів та неможливістю проходити військову службу); обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством. Так до позовної заяви додано докази, що позивач має вислугу на військовій службі понад 20 років, поставлений на квартирний облік та чергу на отримання житла. За період з служби житлом за рахунок Міністерства оборони не забезпечувався. Позивач звільнений в запас на підставі пункту «а» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», тобто у зв`язку з закінченням строку контракту, а не за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, є пенсіонером, З урахуванням викладеного, можна прийти до обґрунтованого висновку, що, наведені норми Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями передбачають підстави для залишення позивача на обліку громадян потребуючих поліпшення житлових умов, з огляду його звільнення у запасу зв`язку із закінченням дії контракту, наявністю у понад 20 років календарної вислуги та зарахування його нам квартирний облік.. Саме така правова позиція викладена у висновку Верховного Суду від 06.06.2018 р. у постанові по справі № 752/5881/15-ц р., яку відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд повинен врахувати при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Суд бере до уваги правову позицію юридичної служби Збройних сил України, щодо правової колізії, яка існує у нормативно правових актах, що регламентують порядок забезпечення військовослужбовців житлом. Згідно даної позиції Юридична служба Збройних Сил України вважає, що у силу ст. 37 ЖК військовослужбовці у разі звільнення з військової служби у зв`язку з закінченням строку контракту набувають право залишитися на житловому обліку при наявності вислуги років, що дає право на пенсійне забезпечення. З урахуванням вказаного суд вважає, що посилання у протоколі засідання житлової комісії військового інституту, як на підставу зняття позивача з квартирного обліку на ст. 12 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є безпідставними, у зв`язку з чим підстав для зняття позивача з квартирного обліку були відсутні, тому таке відбулось неправомірно, а відтак право позивача на забезпечення його житлом підлягає судовому захисту шляхом скасування наказу у частині виключення (зняття) позивача зі складом сім`ї чотири особи, з квартирного обліку, визнання недійсним рішення житлової комісії, оформлене протоколом в частині зняття з квартирного обліку та зобов`язання житлову комісію поновити позивача на квартирному обліку. Відповідно ст. ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У силу ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач наполягає на відшкодуванні суми сплаченого судового збору 2 305,20 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 5 000,00 грн. Суд,

Outcome: approved