Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ- КАПІТАЛ", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець Коваль Віталій Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування позову позивач зазначає, що 10 лютого 2021 року приватний нотаріус Григорян Діана Гагіківна видала виконавчий напис № 532 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості, в загальній сумі 14 472, 68 грн. Вважаючи такий виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню. На думку позивача, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Позивач зазначає, що постановою від 20 березня 2015 року Окружний адміністративний суд міста Києва по справі № 826/20084/14 визнав недійсними положення п. 1, 2 Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року, в частині норм, що передбачали стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин без нотаріального посвідчення таких договорів. Також 22 лютого 2017 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду по справі №826/20084/14 повторно визнано незаконною в цій частині постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року. Постановою від 20 червня 2018 року Велика Палата Верховного суду відмовила у задоволенні заяви про перегляд такого рішення. Позивач зазначав, що відповідач не міг дотриматися вимог щодо надання приватному нотаріусу оригіналу нотаріально посвідченого договору про надання кредиту, оскільки від самого початку кредитний договір був укладений без нотаріального посвідчення. Позивач наголошує на тому, що відповідач не надав жодних доказів в підтвердження безспірності заборгованості позивача. Позивач стверджує, що відповідач не повідомив позивача про намір звернутися до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису. Таким чином через порушення процедури видачі виконавчого напису та відсутності належних доказів на підтвердження безспірності заборгованості боржника, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 532, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною 10 лютого 2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ- КАПІТАЛ" заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 14472,68 грн., та та 930 грн. за вчинення виконавчого напису. Ухвалою судді від 23.03.2021 року відкрито провадження у зазначеній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20.04.2021 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву. Ухвалою суду від 05.05.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надав відзив за змістом якого позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову. Мотиви відзиву зводяться до того, що через невиконання Позивачем умов кредитного договору № 1261306 від 16 березня 2020 року утворилась заборгованість, право вимоги за яким ТОВ «Мілоан» було передано 18 листопада 2020 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за договором № 53-МЛ. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направляло на адресу відповідача повідомлення про необхідність погашення заборгованості. Отже, вважав відсутніми підстави для задоволення позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений відповідно до закону з дотриманням передбаченої процедури на підставі документів, що підтверджують безспірність заборгованості позивача. У судовому засіданні треті особи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, жодних клопотань та заяв до суду не надали. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Суд встановив, що 10 лютого 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна видала на підставі п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, виконавчий напис, реєстр № 532, за яким з [PERSON] , [INFO] , за кредитним договором 1261306 від 16 березня 2020 року, укладеним з ТОВ «Мілоан», правонаступником якого за договором від 18 листопада 2020 року № 53-МЛ є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернуто стягнення на заборгованість за період з 18 листопада 2020 року по 24 грудня 2020 року на суму 14472,68 грн., а також 930 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача в загальному розмірі 15402,68 грн. (а.с.14). Суд також встановив, що на підставі заяви представника стягувача приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталієм Олександровичем, постановою від 10 березня 2021 року відкрито виконавче провадження № 64779854 про примусове виконання виконавчого напису нотаріусу Григорян Д. Г. від 10 лютого 2021 року, реєстр № 532. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Суд зазначає, що відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (в редакції до 26 листопада 2014 року), документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. При цьому для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Натомість постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 були внесені зміни. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині внесених змін, зокрема, розділ 2, за яким внесено до такого «Переліку документів» «кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису за якими додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» При цьому ухвалою від 1 листопада 2017 року Вищого адміністративного суду України постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Таким чином суд встановив, що для видачі виконавчого напису нотаріусу відповідно до «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є саме нотаріально посвідчені кредитні угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, які для одержання виконавчого напису повинні подаватися нотаріусу в оригіналі разом із документами, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року по справі № 826/20084/14. Натомість договір кредитування №1261306 від 16 березня 2020 року, укладений з ТОВ «Мілоан», правонаступником якого за договором від 18 листопада 2020 року № 53-МЛ є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не був нотаріально посвідчений, внаслідок чого у порушення ст. 87 Закону України «Про нотаріат», пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», приватним нотаріусом Григорян Діаною Гагіківною було видано 10 лютого 2021 року спірний виконавчий напис, реєстр № 532. На підставі викладеного, суд відхиляє посилання у відзиві представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на законність спірного виконавчого напису приватного нотаріусу Григорян Діани Гагіківни, виданого 10 лютого 2021 року, реєстр № 532, враховуючи, що наразі є чинною правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 20 червня 2018 року по справі № 826/20084/14. Також суд зазначає, що на підставі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Тобто сам по собі цей факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості. Таким чином суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур, оскільки суд повинен установити чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник безспірну заборгованість перед стягувачем. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15 а також Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 16 травня 2018 року по справі № 320/8269/15-ц, від 27 березня 2019 року по справі № 137/1666/16-ц та від 2 липня 2019 року по справі № 916/3006/17. Суд зазначає, що нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише стягувачем, тому не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином суд робить висновок, враховуючи положення ст. 15, 16, 18 ЦК України та ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. В свою чергу, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: 1) з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення; 2) а також з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Отже, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зважаючи на наведене, суд не вбачає необхідності вдаватись до вирішення питання про безспірність вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року по справі № 645/1979/15-ц. Таким чином, встановивши в судовому засіданні факт порушення приватним нотаріусом Григорян Д. Г. процедури вчинення виконавчого напису від 10 лютого 2021 року, реєстр № 532, за яким з [PERSON] , [INFO] , за кредитним договором №1261306 від 16 березня 2020 року, укладеним з ТОВ «Мілоан», правонаступником якого за договором від 18 листопада 2020 року № 53-МЛ є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», на користь якого і звернуто стягнення на заборгованість у загальній сумі 15402,68 грн., то вказане є самостійною та достатньою підставою для визнання зазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, враховуючи, що суд повністю задовольнив заявлені позовні вимоги позивача, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені витрати позивачем на оплату судового збору в загальному розмірі 1362,00 грн. відповідно до вимог ст. 137, 141 ЦПК. На підставі викладеного,

Outcome: approved