Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

У вересні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" із позовом про стягення збитків у зв"язку із не виконанням договірних зобов"язань. В обгрунтування заявлених позовних вимог вказував, що 31.10.2016 року між Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал" та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено Договір №33-3110/2016-1 про участь у Фонді фінансування будівництва житлового комплексу що розташований за адресою : [ADDRESS]. Позивач вказував, що згідно вимог вказаного Договору позивач передав Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал" в управління грошові кошти з метою отримання позивачем у власність житла, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал" прийняв на себе зобов"язання прийняти кошти на рахунок ФФБ у довірчу власність та здійснювати від свого імені та за плату позивача цими коштами в порядку та на умовах передбачених цим Договором, Правилами ФФБ виду А "ЖК ГЕРЦЕН ПАРК", Договором між забудовником Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал" №10/12/13 від 10.12.2013 р та чинним законодавством. Позивач вказував, що на момент укладення Договору будівельна адреса квартири кв. [ADDRESS]. Позивач вказував, що відповідно до вказаного договору термін введення будинку в експлуатацію визначено 30 версня 2016 р. та термін передачі об`єкта інвестування довірителю до 31 грудня 2016 р. 08.11.2016 р. на виконання умов вказного договору та з метою отримання у власність житла позивачем оплачено повну вартість квартири в сумі 2037376,80 р. Позивач вказував, що свої зобов"язанні виконав належним чином. Однак. відповідачем не тільки порушено його права через несвоєчасне введенння в експлуатацію даного нерухомого майна про що відпвідача було неодноразово повідомлено листами від 19.01.2017 р., 22.02.2017 р., 31.03.2017 р., 05.05.2017 р., 07.07.2017 р., 17.08.2017 р. а і в подальшому коли квартири було надано для огляду позивачем було встановлено ряд недоліків на які відповідачу було ним вказано відповідно до листів від 19.09.2017 р., 24.10.2017 р. Однак, вказані недліки усунуто відповідачем ише 15.12.2017 р., про що між сторонами підписано відповідний акт. А тому позивач просить суд з посиланням на вимоги Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю"", Закону України "Про захист прав споживачів" суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне виконання зобов"язання, за період з 01.01.2017 року по 15.12.2017 року за 349 днів у сумі 21 331 333 грн. 70 коп., яка розрахована у відповідності до ч.5 чт.10 Закону України "Про захист прав споживачів", вивходячи із розміру 3% від вартості об"єкту інвестування, а саме 2 037 376 грн. 80 коп., :100х3%= 61121 грн. 30 коп. х 349 днів= 21 331 333 грн.70 коп. Відповідно до ухвали судді Святошинського районного суду м.Києва від 01 жовтня 2018 р. відкрито провадження по справі. 02.11.2019 р. відповідачем ТОВ «Укрбуд Девелопмент» подано відзив на позовну заяву в якому в задоволенні заявлених вимог просили відмовити. 21.12.2018 р. позивачем подано відпвідь на відзив. 24.01.2019 р. представником відповідач подано заперечення на відповідь на відзив. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 27 лютого 2019 р. закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач підтримав заявленні позовні вимоги та просив суд позов задовольнити, посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві до уточненому розрахунку до неї. Представник відповдача у судовому засіданні проти позову заперечував, подав письмовий відзив з запереченнями проти позову та просив суд у задоволенні позову відмовити, в подальшому в судові засіданя не з`явився, про прични неявки усд не повідомив, тому є можливим розгляд справи в відсутності вказаного представника. Представник третьої особи в судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому є можливим розгляд справи в його відсутності. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмиові докази додані до справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 31.10.2016 року між Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал" та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено Договір №33-3110/2016-1 про участь у Фонді фінансування будівництва житлового комплексу що розташований за адресою : [ADDRESS], авдповідно до якогоза визначеними особами було закріплено об`єкт інвестування - квартиру №358 в об`єкті будівництва « будівництво комплексу житлових будинків з вбудованими приміщеннями за адресою: [ADDRESS]». Пунктом 1.9. Договору про участь у ФФБ визначено планово-орієнтовний термін введення об`єкта будівництва в експлуатацію та планово-орієнтовний термін здачі об`єкта будівництва під заселення визначено 31 грудня 2016 р. 08.11.2016 р. на виконання умов вказного договору та з метою отримання у власність житла позивачем оплачено повну вартість квартири в сумі 2037376,80 р. В подальшому 09.11.2016 р. між ТОВ «ФК «Житло-Капітал» як управителем та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як довірителями укладено договір № М33-3110/2016-1 відступлення майнових прав, за умовами якого довіритель прийняли майнові права на об`єкт інвестування, що підлягають передачі їм після завершення забудовником будівництва, у порядку та на умовах договору про участь у Фонді фінансування будівництва. Додатковою угодою № 8 до договору управителя із забудовником від 10 серпня 2016 року, ТОВ «Укрбуд Девелопмент» погодило з ТОВ «ФК «Житло-Капітал» зміну планово-орієнтовного строку прийняття в експлуатацію об`єкту будівництва (секція 3) на 31 грудня 2016 р. Згідно додаткової угоди № 12 до договору управителя із забудовником від 31 грудня 2016 року, планово-орієнтовний строк прийняття в експлуатацію об`єкту будівництва (секція 2) перенесено на 30 вересня 2017 року. Відповідно до витягів з Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.01.2018 року та 30.10.2018 року позивач володіє на праві спільної часткової власності 1/3 частини квартири [ADDRESS] власниками інших 2/3 частин є [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач не є одноособовим власником зазначеного об`єкта інвестування (квартири), тоді як позовні вимоги до суду заявлені саме ним і витребувати вказану суму пені він просить лише на свою користь. Окремо слід звернути увагу, що в даному випадку 10.12.2013 р. між ТОВ «ФК « Житло-Капітал» як управителем та ТОВ «Укрбуд Девелопмент» укладено договір № 10/12/13 управителя із забудовником. Відповідно до частини першої статті 1029 ЦК України за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача). Спеціальним законом, який встановлює загальні принципи, правові та організаційні засади залучення коштів фізичних і юридичних осіб в управління з метою фінансування будівництва житла та особливості управління цими коштами є Закон України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (далі - Закон № 978-IV від 19 червня 2003 року). З метою отримання довірителями у власність житла фінансова установа, як управитель, створює фонд фінансування будівництва (ФФБ), управління яким здійснює відповідно до затверджених Правил фонду та договору управління майном (статті 5, 6, 7, 9 Закону № 978-IV від 19 червня 2003 року). Відповідно до частини другої статті 12 Закону № 978-IV від 19 червня 2003 року правила ФФБ визначають вид ФФБ, процедуру створення ФФБ, порядок організації взаємовідносин забудовника, управителя та довірителів, порядок встановлення управління майном, умови, особливості та обмеження здійснення управління майном, напрями та порядок використання залучених коштів, порядок участі у фонді та відмови від участі в ньому, типи вимірних одиниць об`єктів інвестування, порядок та умови закріплення об`єкта інвестування за довірителем, розмір винагороди управителя, відповідальність управителя і забудовника за невиконання прийнятих на себе зобов`язань, порядок отримання довірителем страхового відшкодування у разі несвоєчасного введення об`єкта будівництва в експлуатацію, невиконання робіт, передбачених договором між управителем і забудовником та договором між управителем і установником фонду, або неналежного виконання таких робіт та інші умови функціонування ФФБ. Частинами першою, другою статті 18 Закону № 978-IV від 19 червня 2003 року передбачено, що управитель здійснює контроль за дотриманням забудовником умов та зобов`язань за договором з метою своєчасного запобігання виникненню ризикових ситуацій у процесі будівництва внаслідок дій забудовника, що можуть призвести до: змін технічних характеристик об`єктів будівництва та/або об`єктів інвестування; погіршення споживчих властивостей об`єктів будівництва та/або об`єктів інвестування; зростання вартості будівництва більше ніж на двадцять відсотків; збільшення строків будівництва більше ніж на дев`яносто днів. У разі виявлення управителем ризику порушень умов договору управитель має право припинити фінансування будівництва, вимагати розірвання договору, повернення забудовником усіх спрямованих на фінансування будівництва цього об`єкта коштів, відшкодування заподіяних забудовником збитків, перерахування на рахунок ФФБ коштів, необхідних для розрахунків з довірителями відповідно до вимог статті 20 цього Закону, що виходять із ФФБ у зв`язку із розірванням договору про участь у ФФБ, а також здійснювати інші заходи щодо виконання забудовником своїх зобов`язань за договором, визначені цим Законом. Положеннями пунктів 2.1.1.12, 2.1.1.13 договору № 33-3110/2016-1 про участь у Фонді фінансування будівництва, на управителя додатково покладено обов`язки: у разі зміни умов договору, укладеного між управителем та забудовником, укласти з довірителем додатковий договір (внести зміни, викласти у новій редакції); письмово повідомити довірителя про внесення змін до умов договору управителя із забудовником щодо перенесення строків здачі в експлуатацію об`єкта будівництва більш ніж на 90 днів та у випадку зміни забудовника. Таким чином, встановлено, що заявлені позивачем вимоги про стягнення пені грунтуються на обставинах недотримання ТОВ «Укрбуд Девелопмент» планово-орієнтовного строку введення в експлуатацію об`єкта інвестування, передбаченого пунктом 1.9 договору № 33-3110/2006-1 від 31 жовтня 2016 р. про участь у Фонді фінансування будівництва, укладеного між ТОВ «ФК «Житло-Капітал» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та пунктом 5.3 договору № 10/12/13 управителя із забудовником від 10 грудня 2013 року, а тому умови зазначених договорів не визначають цивільно-правової відповідальності забудовника перед довірителем, зважаючи на відсутність безпосередньо між ними договірних правовідносин. За змістом статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка має на меті окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. До моменту вчинення порушення пеня відіграє забезпечувальну функцію, і навпаки, з моменту порушення - являє собою міру відповідальності. Враховуючи наведене, суд не вачає можливим застосувати до правовідносин, які склались між сторонами Закон України «Про захист прав споживачів», з огляду на наступне. Статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3). Відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої у разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання у натурі. Оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону. Наведене дає підстави для висновку, що норми Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються до правовідносин фінансового-кредитних механізмів при будівництві житла та операціях з нерухомістю в частині, не врегульованій спеціальним законом. Ураховуючи, що Закон № 978-IV від 19 червня 2003 року, як спеціальний нормативно-правовий акт, передбачає, що контроль за дотриманням забудовником умов та зобов`язань за договором про участь у Фонді фінансування будівництва, у тому числі у частині збільшення строків будівництва більше ніж на дев`яносто днів, віднесено до повноважень управителя, який від свого імені та за встановлену плату здійснює управління коштами з метою забезпечення досягнення довірителем мети - отримання у власність житла (об`єкта інвестування), та наділяє управителя правом, зокрема, але не виключно, у разів виявлення ризику порушення умов договору: припинити фінансування будівництва, вимагати розірвання договору, повернення забудовником усіх спрямованих на фінансування будівництва цього об`єкта коштів, відшкодування заподіяних забудовником збитків, перерахування на рахунок фонду фінансування будівництва коштів, необхідних для розрахунків з довірителями, апеляційний суд дійшов обгрунтованого висновку, що на спірні правовідносини, у частині регулювання відповідальності забудовника щодо виконання робіт зі спорудження житла, не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, за умовами договору № 33-3110/2016-1 від 31 жовтня 2016 р. про участь у Фонді фінансування будівництва позивач є споживачем послуг ТОВ «ФК «Житло-Капітал» з управління грошовими коштами, внесеними ним та іншими особами [PERSON] , [PERSON] які не є учасниками судового розгляду на рахунок Фонду фінансування будівництва, у той час як ТОВ «Укрбуд Девелопмент» не є стороною зазначеного договору, що виключає його відповідальність відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому внесення забудовником за згодою управителя змін до договору № 10/12/13 від 10.12.2013 року у частині визначення планово-орієнтовного строку прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва (секція № 3 в будинку № 2 ) шляхом перенесення початкової дати не може свідчити про порушення ТОВ «Укрбуд Девелопмент» прав позивача щодо об`єкту інвестування, а відтак - про наявність підстав для стягнення з відповідача пені за порушення договору. Щодо вимог позивача про витребування пені за несвоєчасне виконання зобов`язань щодо усунення недліків об`єкту інвестування слід зазначити наступне. Статтею 19 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми та управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» визначено порядок взаємодії управителя, забудовника та довірителя після введення об`єкта будівництва в експлуатацію. Визначено, що після введення об`єкта будівництва в експлуатацію забудовник письмово повідомляє про це управителя та надає дані щодо фактичної загальної площі об`єктів інвестування. На підставі даних щодо фактичної загальної площі об`єктів інвестування довіритель за поточною ціною вимірної одиниці об`єкта інвестування здійснює остаточні розрахунки з управителем ФФБ та отримує в управителя ФФБ в обмін на свідоцтво про участь у ФФБ довідку за встановленою формою. Ця довідка є документом, що підтверджує право довірителя на набуття у власність закріпленого за ним об`єкта інвестування. Довіритель має право у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання акта прийняття-передачі об`єкта інвестування або підписати підготовлений забудовником акт прийняття-передачі об`єкта інвестування із зазначенням інформації про відсутність претензій довірителя до забудовника щодо об`єкта інвестування, або подати у письмовій формі свої обґрунтовані зауваження щодо невиконання забудовником своїх зобов`язань по об`єкту будівництва і об`єкту інвестування та щодо виявлених будівельних недоліків. У разі наявності у довірителя зауважень щодо невиконання забудовником своїх зобов`язань по об`єкту будівництва та об`єкту інвестування забудовник зобов`язаний забезпечити безоплатне усунення недоліків у п`ятнадцятиденний строк з дня подання зауважень або забезпечити безоплатне повторне виконання неналежно виконаної роботи чи виготовлення непоставленої чи пошкодженої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості. Відтак, законодавчо закріплено можливість позивача звернутись до забудовника з вимогою про виправлення виявлених недоліків Об`єкта будівництва та Об`єкта інвестування виключно після прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію ц порядку, визначеному чинним законодавством України та підготовки відповідного Акту приймання-передачі Об`єкта інвестування шляхом направлення забудовнику відповідних зауважень. В свою чергу, порядок прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію визначено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Частиною 2 статті 39 зазначеного Закону визначено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката. Таким чином, зауваження стосовно Об`єкта інвестування та Об`єкта будівництва у розумінні положень Закону України «Про фінансово-кредитні механізми та управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» Позивач має право направити Забудовнику виключно після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Подібні заяви до введення об`єкта будівництва в експлуатацію, з об`єктивних причин, зокрема, у зв`язку з незавершенням будівельних робіт - не можуть розглядатися. Як вбачається з матеріалів справи, сертифікатом серія ІУ № 163172721109 від 29.09.2017 року було засвідчено готовність об`єкта будівництва «Будівництво комплексу житлових будинків з вбудованими приміщеннями за адресою: [ADDRESS]» до експлуатації. Як сам позивач і зазначив, після введення об`єкта будівництва в експлуатацію, ним було передано заяву від 24.10.2017 року та аналогічну заяву від 06.11.2017 року стосовно усунення недоліків об`єкта інвестування. Відповідач засвідчує, що зазначена заява від 24.10.2017 р. була отримана лише 09 листопада 2017 року та зареєстрована в журналі вхідної кореспонденції під №0495/1 від 09.11.2017 року про що свідчить запис про реєстрацію безпосередньо на зазначеній заяві та у журналі реєстрації вхідної кореспонденції ТОВ «Укрбуд Девелопмент» розпочатого 11.01.2017 року та закінченого 29.12.2017 року. Другу заяву довірителів, і в тому числі позивача, було отримано відповідачем поштовим відправленням 13 листопада 2018 року та зареєстровано у журналі вхідної кореспонденції під №0503 від 13.11.2017 року. 15 грудня 2017 року підписано Акт приймання-передачі об`єкта інвестування -після чого більше не надходило жодних заяв/клопотань/вимог/звернень тощо від позивача та інших співвласників даної квартири, щодо невиконання Забудовником взятих на себе зобов`язань. Кім того, як і зазначалось судом раніше, відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів», сферою його регулювання є відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку, що у разі виявлення управителем ризику порушень умов договору управитель має право припинити фінансування будівництва, він має право вимагати розірвання договору, повернення забудовником усіх спрямованих на фінансування будівництва цього об`єкта коштів, відшкодування заподіяних забудовником збитків, перерахування на рахунок ФФБ коштів, необхідних для розрахунків з довірителями відповідно до вимог статті 20 цього Закону, що виходять із ФФБ у зв`язку із розірванням договору про участь у ФФБ, а також здійснювати інші заходи щодо виконання забудовником своїх зобов`язань за договором, визначені цим Законом, а тому позивач не вірно обрав спосіб захисту порушеного права.

Outcome: dismissed