Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду, мотивуючи це тим, що його батько 02 листопада 1985 року вступив у члени колгоспу «Україна» Петрівського району Кіровоградської області і весь цей час, будучи членом колгоспу «Україна», працював там до 1998 року. 19 квітня 1996 року Зеленською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області КСП «Україна» було видано державний акт на право колективної власності на землю. У зв'язку з цим відбулося розпаювання земель цього підприємства, однак прізвище його батька з невідомих причин не було внесено до списку (додатку) до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Україна», хоча він, на момент розпаювання працював у господарстві сторожем та залишався членом підприємства. [INFO] року батько позивача [PERSON] помер. На момент його смерті вони проживали разом та вели спільне господарство, тому позивач фактично вступив в управління та володіння належним батькові на момент смерті майном. Про наявність у батька права на земельну частку (пай), як члена колишнього КСП «Україна», він дізнався лише у вересні 2018 року, при отриманні відомостей із відділу Держгеокадастру у Петрівському районі, а тому просить суд поновити строк позовної давності звернення до суду з даним позовом, визнавши причини пропуску поважними, встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька та визнати за ним право на земельну частку в порядку спадкування після смерті батька. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримав повністю. Представник відповідача також у підготовче судове засідання не з'явився, але подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2019 року вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. На виконання вимог ст.178 ЦПК України відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав. Враховуючи те, що позивач позовні вимоги підтримує, а представник відповідач їх визнає повністю, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України. Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батько позивача - [PERSON] проживав в с. Зелене Петрівського району Кіровоградської області, а [INFO] року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Зеленською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області 26 березня 1998 року (а.с.11). Факт родинних відносин позивача з батьком підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданим Комісарівською сільською Радою народних депутатів П'ятихатського району Дніпропетровської області 09 липня 1983 року (а.с.10). 02 листопада 1985 року [PERSON] вступив у члени колгоспу «Україна» Петрівського району Кіровоградської області і весь цей час, будучи членом колгоспу «Україна», працював там до 1998 року, що підтверджується архівною довідкою Трудового архіву Петрівського району Кіровоградської області № 0125/81 від 17 лютого 2017 року (а.с.13). 19 квітня 1996 року Зеленською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області КСП «Україна» було видано державний акт на право колективної власності на землю (а.с.14). У зв'язку з цим відбулося розпаювання земель цього підприємства, однак прізвище батька позивача з невідомих причин не було внесено до списку (додатку) до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Україна», хоча [PERSON], на момент розпаювання працював у господарстві та залишався його членом (а.с.15), чим було порушено принцип земельного законодавства, передбачений п. б ст. 5 Земельного кодексу України, щодо забезпечення рівності права власності на землю громадян. Крім того, це також не відповідає п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", де зазначається, що право на земельну частку (пай) мають особи, які являються членами сільськогосподарських підприємств на час отримання державного акту, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в них і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Петрівському районі № 443/120-18 від 25 вересня 2018 року середній розмір земельної частки (паю) по колишньому КСП «Україна», розташованому на території Зеленської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, становить 8,15 га в умовних кадастрових гектарах, вартістю 25596 гривень (а.с.15). Згідно з довідкою Зеленської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області № 1643 від 18 жовтня 2018 року, на території сільської ради є вільні земельні ділянки із земель пайового фонду (а.с.17). У п. 11 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування " зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 " Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з довідками Зеленської сільської ради № 1643 від 18 жовтня 2018 року та № 508 від 27 березня 2019 року [PERSON], [INFO], проживав на території сільської ради з 1985 року до дня смерті в 1998 році за адресою: [ADDRESS]; разом з ним за даною адресою проживав та вів спільне господарство його син [PERSON], [INFO], (а.с.16, 29), чим підтверджується факт вступу позивача в управління та володіння належним батькові на момент смерті майном. Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області №107/01-16 від 05 березня 2019 року після смерті [PERSON], який помер [INFO], спадкова справа приватним нотаріусом не заводилась (а.с.26). Відповідно до інформації, наданої Петрівською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області №95/01-16 від 28 лютого 2019 року, спадщина після смерті [PERSON], який помер [INFO], згідно алфавітних книг в нотаріальній конторі відсутня (а.с.23). Згідно ст.549 ЦК УРСР, чинного на період відкриття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав нотаріальному органові за місцем відкриття спадщини заяву про відкриття спадщини. В той же час, згідно ст.548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На це наголошується також у п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», де зазначається що у випадку, якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини не залежно від оформлення права на спадщину. У відповідності з пунктом 4 чинної на момент відкриття спадщини Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» з послідуючими змінами - передбачений ст. 549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до п.2 ч.1 ст.81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. На підставі викладеного та враховуючи те, що на день видачі КСП «Україна» державного акту на право колективної власності на землю, батько позивача, працюючи в даному господарстві, залишався його членом, тому мав право на земельну частку (пай), а позивачем, встановлений законом строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, а також враховуючи те, що позивач правомірно прийняв спадщину, вступивши в управління спадковим майном, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.81 ЗК України, та

Outcome: approved