Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційного банку "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Коростенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про звільнення майна з під арешту, в якому зазначило, що відповідно до укладеного договору № МК180-06КО від 10.11.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.11.2011 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором публічне акціонерне товариство комерційного банку "ПриватБанк" і [PERSON] 10.11.20106 року уклали договір іпотеки, згідно якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 35,00 кв. м (житловою 11,5 кв. м,) який розташований: Житомирська область, м. Коростень, вул. Заводська, 16/2. Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору 07.12.2011 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області постановлено рішення про стягнення з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" заборгованість у сумі 15284,47 доларів США. 27.11.2014 року [PERSON] довіреністю уповноважив публічне акціонерне товариство комерційного банку "ПриватБанк" на продаж вищевказаного нерухомого майна. Під час продажу будинку представникам банку стало відомо, що Коростенським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області накладено арешт на предмет іпотек, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 35,00 кв. м (житловою 11,5 кв. м), який розташований: Житомирська область, м. Коростень, вул. Заводська, 16/2. Тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача до суду не зявився, однак надав суду заяву, де просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про день та час розгляду справи повідомлений судовою повісткою, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та просив розглянути справу без його участі. Представник третьої особи - Коростенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області до суду не зявився, однак надав суду заяву, де просить розглянути справу в його відсутність, по суті спору покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № МК180-06КО від 10.11.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.11.2011 року (а.с.7). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором публічне акціонерне товариство комерційного банку "ПриватБанк" і [PERSON] 10.11.20106 року уклали договір іпотеки, згідно якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 35,00 кв. м (житловою 11,5 кв. м), який розташований: Житомирська область, м. Коростень, вул. Заводська, 16/2 (а.с.13,14). Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору 07.12.2011 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області постановлено рішення про стягнення з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" заборгованість у сумі 15284,47 доларів США. 27.11.2014 року [PERSON] довіреністю уповноважив публічне акціонерне товариство комерційного банку "ПриватБанк" на продаж вищевказаного нерухомого майна (а.с.4). Під час продажу будинку представникам банку стало відомо, що Коростенським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області накладено арешт на предмет іпотек, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 35,00 кв. м (житловою 11,5 кв. м), який розташований: Житомирська область, м. Коростень, вул. Заводська, 16/2. Згідно положень статті 1 Закону України "Про іпотеку" "… іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом". Порядок задоволення вимог іпотекодержателя\~ за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України "Про іпотеку". Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Статтею 20 Закону України "Про заставу" передбачено переважне право заставодержателя зареєстрованої застави на задоволення вимог із заставленого майна. Відповідно до ст.60 ч.5 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з під арешту. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивач позбавлений можливості реалізувати свої права, так як накладення арешту позбавило його такого права і розпорядитися заставним майном він не має змоги. Отже аналізуючи норми закону та надані сторонами докази на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved