Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду та свої вимоги мотивує тим, що в квітні 2021 року він дізнався про те, що приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату від 26.04.2021 по виконавчому провадженню № 65237499, він є боржником а ТОВ "Вердикт капітал" стягувачем. Про існування виконавчого провадження йому стало відомо від співробітників ТОВ "БМС-ЛАЙН СЕРВІС", де він працює директором, а саме: на адресу ТОВ надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. З постанови\~приватного виконавця\~виконавчого округу\~Сумської області\~Закорко В.В.\~ [PERSON] \~стало відомо,\~що 24.02.2021\~приватним нотаріусом\~Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Личуком\~Т.В.\~вчинено виконавчий\~напис за\~реєстровим номером\~2368\~про стягнення\~заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал» з [PERSON] у сумі: 118900,31 грн. Від ТОВ «Вердикт Капітал» Сидоренко О.В. жодних вимог про сплату заборгованості не отримував. Про існування виконавчого напису нотаріуса він дізнався лише в квітні 2021 року. Більше того, жодних договорів з ТОВ «Вердикт Капітал» він не\~укладав,\~кредитів не отримував. У вищевказаній постанові приватного виконавця\~зазначена адреса,\~за якою\~він не проживає з 2016 року та взагалі не має до неї жодного відношення. Також, зазначає про те, що по вказаному, в оскаржуваному виконавчому написі, кредитному договору № 35 від 28.10.2005,\~який було\~укладено між ПАТ «СВЕДБАНК» та [PERSON] , ПАТ «СВЕДБАНК»\~в судовому\~порядку вже стягнуто заборгованість за\~вказаним кредитним\~договором,\~рішенням Зарічного\~районного суду Суми від 15.02.2007 по справі № 2-554/07. Вказане\~судове,\~рішення виконане\~ [PERSON] в повному обсязі, що підтверджується Довідкою Зарічного відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 20.10.2010. У зв`язку з цим просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 24.02.2021, зареєстрований в реєстрі за № 2368, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про стягнення на користь ТОВ "Вердикт капітал" з [PERSON] заборгованості у сумі 118900,31 грн. Представник відповідача - ТОВ "Вердикт капітал", якому надсилалась копія позову, пояснень на позов не подав. Третя особа - Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., якому надсилалась копія позову, пояснень на позов не подав. Третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко В.В., якому надсилалась копія позову, пояснень на позов не подав. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП № 65237499 (а.с. 11-12). 24.02.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. було вчинено виконавчий напис, згідно з яким запропоновано стягнути на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість за кредитним договором № 35 від 28.10.2005, який укладений між ПАТ "СВЕДБАНК" та [PERSON] невиплаченої в строк. Правонаступником ПАТ "СВЕДБАНК" за вказаним кредитним договором є ТОВ "Вердикт Фінанс", правонаступником якого є ТОВ "Вердикт Капітал", за період з 17.07.2020 по 18.12.2020, у розмірі: 117900,31 грн., у т.ч.: 117900,31 грн. заборгованість за відсотками та комісією; а також 1000,00 грн. за вчинення виконавчого напису. Зареєстровано в реєстрі за № 2368 (а.с.13). 28.10.2005 між АКБ "ТАС-Комерцбанк" та [PERSON] було укладено договір на грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 70000,00 грн. (а.с. 14-17). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15.02.2007, - стягнуто на користь АКБ "ТАС-Комерцбанк" в особі Сумської філії з [PERSON] 51359,34 боргу по кредитному договору № 35 від 28.10.2005, 543,59 понесених судових витрат, а всього 51902,93 коп. (а.с. 19). Згідно довідки від 20.10.2010 за № 6301, виданої Зарічним відділом ДВС Сумського міського управління юстиції в тім, що борг згідно виконавчого листа № 2-554 від 08.05.2007 Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з [PERSON] на користь АКБ "ТАС-Комерцбанк" в сумі 51902,93 грн. сплачено в повному обсязі згідно квитанції (а.с. 20-22). 22.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. винесено постанови: про арешт майна боржника, про стягнення з боржника основної винагороди; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, у ВП № 65237499 (а.с. 24-28). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України,- кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України,- нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат»),- нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат»,- для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку,- для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,- захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Даний правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі №6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі №6-141цс14. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України,- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доводів у їх сукупності, оскільки відповідачем не надано суду жодних аргументів на підтвердження безспірності розміру заборгованості за кредитним договором, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, враховуючи, що виконавчий напис було здійснено з порушенням процедури його вчинення, визначеної ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, суд вважає за необхідне позов задовольнити і визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 24.02.2021, зареєстрований в реєстрі за № 2368, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про стягнення на користь ТОВ "Вердикт капітал" з [PERSON] заборгованості у сумі 118900,31 грн. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України,- з відповідача ТОВ "Вердикт капітал" на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню 908,00 грн. на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, 454,00 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову, а всього 1362 грн. 908+454=1362

Outcome: approved