Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

27 травня 2016 року до Овідіопольського районного суду Одеської області, звернулась позивачка, з вищеназваним позовом в якому зазначила, що приблизно з сепня 1994 року по 2013 рік, вона та відповідач - [PERSON], фактично проживати разом однією сімєю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, в результаті цих стосунків, 24.05.2002 року, у них народився син - [PERSON]. У зв'язку з тим, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі та відповідач добровільно не звернувся із заявою про визнання свого батьківства до органів реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання, запис про батька дитини в актовому записі про її народження було здійснено за прізвищем матері, ім'ям та по батькові - за її вказівкою. На теперешій час відповідач відмовляється визнавати [PERSON] своєю дитиною і подавати разом з позивачкою заяву до органів ДРАЦС щодо свого батьківства, а також з 2013 року жодної участі у вихованні та утриманні сина не приймає , ( ні в грошовій, ні в натуральній формі), в звязку з чим вона змушена звернутися до суду із зазначеним позовом. Відповідач у судове засідання не з'являвся неодноразово, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за встановленим зареєстрованим місцем постійного проживання. Суд у зв'язку з його неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку\~статті 169 ЦПК України враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача, який не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Позивачка та її представник, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін за суттю спору,\~повно та всебічно зясувавши обставини, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] з наступних підстав:\~\~ Положеннями п. 3\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006\~\~року N 3\~\~"Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства\~\~та стягнення аліментів\~встановлено, що при розгляді справ\~\~про\~\~встановлення\~\~батьківства\~\~щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми\~Кодексу про Шлюб та Сімю України, беручи до уваги всі докази, що достовірно\~\~підтверджують визнання відповідачем батьківства,\~\~в їх сукупності зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідача з матір'ю дитини до її народження , спільне виховання або утримання ним дитини.\~\~ Як вбачається з копії свідоцтва про народження, виданого на ім"я [PERSON], він народився 07.08.2002 року , у зв"язку з чим до даних правовідношень необхідно застосовувати положення КпШС України. Відповідно до ст. 53 вказаного Кодексу в разі народження дитини у\~\~батьків,\~\~які\~\~не\~\~ перебувають\~\~у\~\~шлюбі,\~ \~при\~\~відсутності\~\~ спільної\~\~заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна\~\~ (піклувальника)\~\~ дитини , особи на утриманні якої знаходиться дитина , а також самої дитини , після досягнення нею повноліття. Враховуючи, що належними чином повідомлений про відкрите у цій справі судове провадження не скористався своїми процесуальними правами, не з'явився у судове засідання, не надав жодних належних доказів щодо спростування обставин, повідомлених позивачкою, та їх правової оцінки зі сторони позивача, суд в заочному провадженні має виходити з встановлення та визнання доведеності обставин, заявлених позивачем на обґрунтування своєї правової позиції. З огляду на це, суд має визнати доведеними наступні обставини, які, втім, можуть бути спростовані відповідачем з наданням відповідних доказів в разі подання ним на це заочне рішення заяви про його перегляд. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, а також поясненями свідків, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з 1994 року , з того часу проживали, як чоловік та жінка однією сім"єю та вели спільне господарство по 2013 рік, в результаті цих стосунків, 24.05.2002 року, у них народився син - [PERSON], про що складений актовий запис №10 від 07.08.2002 року, відповідно до свідоцтва про народження , серії І-ЖД № 394650, зареєстрованого виконкомом Новомиколаївської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, в якому запис про батька провадився за прізвищем матері , ім'я, по батькові та національність батька дитини за її вказівкою, як передбачено ст.55 КпСШ України , згідно якої, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері , а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно рішення суду. При народженні дитини у матері , яка не перебуває в шлюбі , якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства , запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері , ім'я, по батькові та національність батька дитини за її вказівкою. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачкою були надані докази , які підтверджують, що відповідач за час проживання\~однією сім"єю , цікавився та займався вихованням сина, тобто визнавав себе його батьком , а саме: сімейними фотокартками з вказаними на них датами, виписками з медичної карти дитини, які видані на імя [PERSON] , це підтверджує , що саме відповідач , на той час, приводив сина на медичний огляд, а також довідкою про склад сімї, яка була видана гр. [PERSON] [PERSON] селищною радою Овідіопольського району Одеської області від 10.08.2009 року за № 1174, в якій зазначено, що його сімя складається з 3-х осіб, а саме [PERSON], [PERSON] - [INFO] та [PERSON] [INFO] і що вони проживають з ним за адресою: Одеська область , Овідіопольський район , с. Мізікевича , ж/м Чорноморка -2 , вул. Овідіопольська ,буд. № 1/8, яка була необхідна для зарахування [PERSON] до першого класу в Одеську загальноосвітню школу № 65 1-3 ступенів, , за адресою: м. Одеса , вул. Академіка Корольова , № 90. Свідок, [PERSON] , [INFO], пояснила суду, що дану сім"єю знає довгий час, неодноразово бувала у них дома, так як відповідач є хрещеним батьком її дитини, тому їй відомо, що [PERSON] та [PERSON], разом\~проживали близько 16 років, хоча в зареєстрованому\~шлюбі не перебували, в них є\~спільна дитина, вихованням та забезпеченням якої,на час\~їхнього проживання однією сімєю , займалися вони разом, також зазначила ,що [PERSON] схожий на батька,тому в неї не має сумнівів ,що саме відповідач є його рідним батьком. Свідок, [PERSON] , [INFO],пояснила суду, що дану сім»ю знає тривалий час\~, приблизно з 2000 року, також стверджує , що неодноразово була у них в гостях, де особисто чула , як [PERSON] називав [PERSON] батьком, а він його ,в свою чергу,сином і що відповідач приймав безпосередню участь у його вихованні , тому в неї не має сумнівів, що саме він є рідним батьком [PERSON]. У відповідності до\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з наданих суду пояснень свідків, представлених доказів щодо обставин справи, враховуючи пояснення матері дитини та відсутність належних й обґрунтованих заперечень зі сторони відповідача на посилання позивачки, суд вважає доведеним, той факт, що [PERSON] та [PERSON], проживали однією сімєю\~\~та\~\~вели\~\~спільне\~\~господарство\~\~до\~\~народження\~\~дитини - [PERSON], та факт спільного\~\~виховання\~\~та утримання сина, а також, що відповідач у справі є батьком дитини - [PERSON] , [INFO]. Щодо вимоги позивача про забезпечення доказів шляхом призначення судової генетичної експертизи для встановлення кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] , то судом не могло бути вирішено вказане питання у зв'язку з неодноразовою неявкою належним чином сповіщеного відповідача у призначені судові засідання, оскільки проведення такого дослідження є можливим лише за особистої участі ймовірного батька дитини. Втім, права на це зберігається за стороною в разі подання заяви відповідачем про перегляд цього заочного рішення. Також у судовому засіданні встановлено, що малолітній [PERSON], з 2013 року, знаходиться на утриманні матері. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої\~Постаново Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII частин 7, 8\~ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В силу\~ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 СК України\~гарантовано, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~та роз'яснень, що надані у п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття.\~\~\~\~\~ У відповідності з ч. 1\~ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини;\~\~стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного\~\~віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Згідно\~ст. 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) одного з батьків. Згідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти\~\~ на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON], підлягає задоволенню і в частині стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON] у розмірі ? частини від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку встановленого діючим Законом України «Про державний бюджет», щомісячно, починаючи з 27.05.2016 року до повноліття [PERSON] , тобто 24.05.2020 року.\~\~ З урахуванням обставин справи та підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів позов підлягає задоволенню в повному обсязі.\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved