Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом в суд та просить стягнути з відповідача на його користь 7355 гривень 53 копійки боргу за кредитним договором та судові витрати по справі в розмірі 1218 гривень, мотивуючи свою заяву тим, що у встановлений договором позики строк, відповідач в добровільному порядку суму боргу не погасив, на пропозицію умови договору виконати в добровільному порядку не відреагував. В судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву з проханням справу розглядати в його відсутності та позов підтримав в повному об'ємі. Відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснивши що ним було сплачено, крім інших коштів, 2200 гривень в рахунок пайового внеску, а тому просить спрямувати ці кошти на погашення його кредиту та процентів по ньому. Крім того рахує, що так як термін дії кредитного договору закінчився 04 грудня 2014 року, з цієї дати позивач не мав права нараховувати відсотки, так як сума заборгованості за кредитом та відсотках має бути зафіксована станом на дату закінчення строку дії кредитного договору. Тобто станом на 04 грудня 2014 року сума заборгованості за тілом кредиту становить 3034,53 гривні і заборгованість за відсотками становить 787,16 гривень. Пояснити чому позовні вимоги не визнає зовсім, не зумів. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши відповідача по справі, рахує що позов обґрунтований та підлягає до задоволення із наступних підстав. 10 лютого 2010 року [PERSON] подав заяву до спостережної ради КС "Кредитна спілка профспілок УМВС України в Рівненській області" з проханням прийняти його в члени спілки. Рішенням спостережної ради він був прийнятий в члени Кредитної спілки "Кредитна спілка профспілок УМВС України в Рівненській області" (протокол № 4 від 10.02.2010 року). Кредитна спілка " Кредитна спілка профспілок УМВС України в Рівненській області" є юридичною особою та діє на підставі і в межах Статуту, затвердженого рішенням загальних зборів кредитної спілки (протокол № 315 від 14 квітня 2015 року). 04 грудня 2013 року між Кредитною спілкою "Кредитна спілка профспілок УМВС України в Рівненській області" та [PERSON] відповідно до поданої останнім заяви, було укладено строковий кредитний договір № 225 про надання кредиту в розмірі 13200,00 гривень на соціальні потреби терміном на 12 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 29% річних від суми кредиту за кожен день користування та становить 325,12 гривень на місяць. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Відповідно до п. п. 2.4, 2.5 Кредитного договору - погашення кредиту та відсотків за користування ним відбувається шляхом внесення готівки в касу кредитодавця та оформляється видачою прибуткових касових ордерів на отримані суми. Позивач прийняті на себе зобовязання за кредитним договором виконав повністю, надавши кредит відповідачу, що підтверджується видатковим касовим ордером від 04 грудня 2013 року, відповідно до котрого відповідачу видано 13200 гривень готівки, про що свідчить його особистий підпис на цьому платіжному документі. Вимог договору позичальник не виконав, в зв'язку з чим станом на 05 листопада 2015 року має заборгованість в розмірі 7355,46 гривень, з котрих 3034,53 гривень по тілу кредиту та 4320,93 гривень по не сплачених процентах за користування кредитом. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 27 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2015 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» - положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. При таких обставинах, доводи відповідача про те, що сума по відсотках має бути зменшена до 787,16 грн. копійок є невмотивованими та не грунтуються на вимогах закону. Не може суд прийняти до уваги вимогу відповідача про зарахування 2200 гривень сплаченого ним пайового внеску в рахунок погашення боргу по кредиту та відсотках з наступних причин. Порядок внесення та повернення додаткового пайового внеску члена спілки врегульований п.2.2.2 Положення про фінансове управління кредитної спілки, копія якого долучена до матеріалів справи. Відповідно до цього Положення [PERSON] має право звернутися до позивача із заявою про вихід із членів спілки та повернення для нього добровільного пайового внеску. На сьогоднішній день він цим правом не скористався та це право в нього не втрачене. При таких обставинах, сума боргу підлягає до безспірного стягнення із відповідача на користь позивача а також судові витрати по справі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved