Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 03.06.2013 року між ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник ТзОВ "Комерційний Банк Дельта") та відповідачем було укладено кредитний договір №002-02026-030613. У відповідності до кредитного договору, позивач надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 12300,00 грн. Станом на 23.06.2013 р. відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 12103,70 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором на загальну суму 12103,70 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак у поданій заяві просить проводити розгляд у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не повідомила суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач у поданій заяві не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з»явились, тому згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В свою чергу, згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1, 2 ст. 207 ЦК України право чин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Право чин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами. Судом встановлено, що 03.06.2013 р. між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON] укладено письмовий кредитний договір №002-02026-030613, котрий підписаний сторонами. Згідно п.2.1., 2.3. частини 2 даного договору, банк відкрив поточний рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні та надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії та на день укладення цього договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 12300,00 грн. Відповідач отримав картку [NUMBER], що підтверджується його підписом. У п. 7.1. частини 3 кредитного договору [PERSON] підтвердив, що складовою та невід»ємною частиною цієї пропозиції є Правила та Тарифи Банку, з якими він ознайомлений, повністю згідний, їх зміст розуміє та зобов»язався їх положення неухильно дотримуватись. Із наданих суду тарифів на обслуговування платіжних карток, тарифний пакет "Святкова Нова Готівочка" встановлено, що [PERSON] ознайомлений із тарифами, що підтверджується його підписом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З дослідженого судом розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач неналежно виконує умови кредитного договору, оскільки у нього існує перед ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за даним договором в сумі 12103,70 грн., яка в судовому засіданні не спростована жодними доказами зі сторони відповідача. Статтями 10 і 60 ЦК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Проте, всупереч вищенаведених норм відповідач на судовий розгляд справи не надав суду жодних належних та допустимих доказів, котрі б спростували доводи позивача щодо невиконання зобов»язання від 03.06.2013 р. та розмір заборгованості по кредитному договору. Таким чином, в ході розгляду справи судом встановлено, що між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] 03.06.2014 р. укладено договір №002-02026-030613, який зі сторони [PERSON] неналежно виконується, внаслідок чого утворилась заборгованість перед ПАТ "Дельта Банк" на загальну суму 12103,70 грн., яка в судовому засіданні доведена позивачем та не спростована жодними доказами зі сторони відповідача, а тому підлягає стягненню в користь позивача, а також судові витрати.

Outcome: approved