Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

У грудні 2020 року до суду надійшла позовна заява адвоката Ліфлянчика С.І. в інтересах [PERSON] до АТ "АЛЬФА-БАНК", ТОВ "КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог вказує, що після того, як позивачу було заблоковано належні йому рахунки, він дізнався про стягнення в примусовому порядку заборгованості за кредитним договором та накладення арешту на все його нерухоме майно в межах виконавчого провадження № 63586085, відкритого Приватним виконавцем Щигарцева І.В. Під час ознайомлення з виконавчим провадженням стало відомо, що воно відкрито на виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 4042, відповідно до якого з [PERSON] стягнуто на користь АТ "АЛЬФА-БАНК" заборгованість за період з 01.06.2017 року по 01.06. 2020 року за Кредитним договором № 42/03-7 від 17.04.2007 року, укладеним позивачем з АКБ "УКРСОЦБАНК", правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ "АЛЬФА-БАНК", в загальному розмірі 24403, 50 дол. США (на день вчинення цього напису, згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют 28,33, становить: 691351 грн. 15 коп. і 1500 грн. 00 коп.), що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 11540,22 дол. США, прострочена заборгованість за відсотками та комісією - 12863,28 дол. СІІІА. Вказує, що виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням Закону України "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки при його видачі нотаріус не перевірив факт безспірності суми, яка була запропонована до стягнення, факт укладення Кредитного договору, факт видачі грошей позивачу, факт існування прострочення та заборгованості, вірність розрахунків боргу тощо. Спірність стягнутої суми підтверджується рішенням Царичанського районного суду м. Полтави від 13.09.2017 року, яким в задоволенні позову ПАТ "УКРСОЦБАНК" про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 42/03-7 від 17.04.2007 року було відмовлено у зв`язку з застосуванням строків позовної давності, а приватний нотаріус Личук Т.В., грубо порушуючи приписи ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", п. 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 22.12.2012 року № 296/5, а також встановлені вказаним судовим рішенням обставини, проігнорував факт пропущення стягувачем трьох років з дня виникнення права вимоги. Крім того, позивач не визнає існування боргових зобов`язань перед відповідачами, оскільки кредит він не отримував, а відповідних належних і допустимих доказів зворотного відповідачі не надали, в період з 01.06.2017 року по 01.06. 2020 року, за який стягнуто заборгованість за спірним виконавчим написом, між [PERSON] та відповідачами жодних правовідносин не виникало, в порушення вимог чинного законодавства нотаріусом не перевірено, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженому постановою Кабінет Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року та не враховано відсутність серед таких документів оригіналу кредитного договору, укладеного між позивачем та АТ "АЛЬФА-БАНК", що посвідчений нотаріально. Спірний виконавчий напис виданий АТ "АЛЬФА-БАНК", стягнення на його підставі повинно виконуватись саме на користь вказаного товариства, проте до виконання він з незрозумілих підстав пред`явлений ТОВ "КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ". Просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 4042, відповідно до якого з [PERSON] стягнуто на користь АТ "АЛЬФА-БАНК" заборгованість за Кредитним договором № 42/03-7 від 17.04.2007 року, таким, що не підлягає примусовому виконанню. Ухвалою судді від 23.12.2020 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків. 14.01.2021 року від представника позивача адвоката Ліфлянчика С.І. на виконання вимог, викладених в ухвалі від 23.12.2020 року, до суду надійшла заява про усунення недоліків та квитанція про сплату судового збору. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 15.01.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справ, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судовий розгляд. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 15.01.2021 року за заявою представника позивача адвоката Ліфлянчика С.І. забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 4042 від 03.10.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем - до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 553/2693/20за позовом адвоката Ліфлянчика Станіслава Ігоровича в інтересах [PERSON] до Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК", Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ", треті особи - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личу Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор В`ячеславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 09 лютого 2021 року представник відповідача АТ "АЛЬФА-БАНК" Стеценко М.В. подав відзив на позов, в якому вказав, що позовні вимоги не визнає. Вказує, що доводи позивача про втрату у відповідача права звернутись до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису з огляду на сплив строку позовної давності не відповідають дійсності, суперечать висновкам об`єднаної палати КЦС Верховного Суду в постанові від 23.01.2019 року в справі № 355/2385/17, позаяк позивач зобов`язання за кредитним договором не виконує, заборгованість не виплачує, тобто Кредитний договір продовжує діяти та зобов`язання не припинені та залишаються чинними. Крім того, в постановіВеликої Палати Верховного суду від 15.01.2020 року по справі № 305/2082/14-ц зазначено, що навіть наявність під час винесення виконавчого напису судового спору про стягнення заборгованості не свідчить про спірність кредитної заборгованості та не є підставою для задоволення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.Твердження позивача про неотримання кредиту та про те, що на місці його підпису стоїть підпис, який йому не належить, нічим не підтвердженні. Письмова вимога про усунення порушень основного зобов`язання на адресу [PERSON] направлялася 14.08.2020 року та була ним отримана 21.08.2020 року, відповідно до витягу трекінгу з офіційного веб-сайту "Укрпошта" № 0231724453386. Зазначив, що станом на день вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14 не була належним чином виконана та розділ Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, яким регулюється вчинення виконавчих написів нотаріусів на кредитних договорах, які не були нотаріально посвідчені, не був належним чином скасований. На офіційному веб-сайті Верховної Ради України при відкритті Постанови КМУ від 29.06.1999 року № 1172 безпосередньо в самому Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів відображається розділ Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин. Посилання позивача на неотримання нотаріусом первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту та здійснення свого часткового погашення є безпідставними, оскільки відповідно до п. 5.6 Постанови Правління Національного банку України від 18.06.2003 року № 254 «Про затвердження Положення організацію операційної діяльності в банках України», виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних операцій. Також вказав, що витрати на правову допомогу вважає надмірними та неспівмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, у зв`язку з чим підлягають зменшенню судом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, не повідомивши про причини неявки, доручив представляти свої інтереси адвокату Ліфлянчик С.І. Представник позивача адвокат Ліфлянчик С.І. в судове засідання не з`явився, надіславши клопотання про розгляд справи без його участі, в якому зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Представники відповідачів АТ "АЛЬФА-БАНК", ТОВ "КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ", треті особі приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личу Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев І.В.,будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, відповідач ТОВ "КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ" відзив на позовну заяву не подав, треті особи пояснення щодо позову не надали. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення відповідача АТ "АЛЬФА-БАНК" проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що03 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4042, про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 42/03-7 від 17.04.2007 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" (правонаступник АТ "УКРСОЦБАНК") та [PERSON] , [INFO] , правонаступником усіх прав та обов`язків АТ "УКРСОЦБАНК" за вказаним кредитним договором є АТ "АЛЬФА-БАНК" на підставі рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ "УКРСОЦБАНК" від 15.10.2019 року про реорганізацію АТ "УКРСОЦБАНК" шляхом приєднання до АТ "АЛЬФА-БАНК",на користь стягувача АТ "АЛЬФА-БАНК". Стягнення заборгованості проводитьсяза період з 01.06.2017 року по 01.06.2020 року, сума заборгованості складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 11540доларів США 22 центи, прострочена заборгованість за відсотками та комісією - 12863 доларів США 28 центів,строкова заборгованість за сумою кредиту 0доларів США 00 центів, строкова заборгованість за відсотками та комісією 0доларів США 00 центів, штрафні санкції 0доларів США 00 центів, суми плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису - 1500 грн. 00 коп. Загальна сума заборгованості 24403 доларів США 50 центів, що на день вчинення цього напису згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют становить 691351 грн. 15 коп. і 1500 грн. 00 коп. 11.11.2020 року Представник ТОВ "КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ" звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Дніпропетровської області Щигарцева І.В. з заявою про примусове виконання рішення, в якій просив відкрити виконавче провадження на підстав виконавчого напису № 4042 від 03.10.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ "КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ"заборгованості в розмірі 24403 доларів США 50 центів і 1500 грн. 00 коп. за вчинення виконавчого напису. Разом з вищевказаною заявою стягувачем надано приватному виконавцю наступні документи: оригінал виконавчого напису № 4042 від 03.10.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., та копію довіреності на представника ТОВ "КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ". Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. 12.11.2020 року винесена постанова про відкриття виконавче провадження № 63586085 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. № 4042 від 03.10.2020 року. В рамках вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанову від 12.11.2020 року про стягнення з боржника основної винагороди, відповідно до якої вирішено стягнути з боржника [PERSON] на користь Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. основну винагороду в сумі 2440 доларів США 35 центів та 150 грн. 00 коп.; постанову від 12.11.2020 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, визначених в сумі 579 грн. 00 коп.; постанову від 12.11.2020 року про накладення арешту на майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахування основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 26843 доларів США 85 центів та 2229 грн. 00 коп.; постанову про арешт коштів боржника від 12.11.2020 року, згідно з якою накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику [PERSON] ; постанову від 09.12.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію. Та інші доходи боржника,згідно з якою звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] у Приватному підприємстві будівельній компанії "Асоль", за адресою: Полтавська, обл. Полтавський р-н, с. Розсошенці, у розмірі 20 % від суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове держане соціальне страхування, до виплати загальної суми боргу за виконавчим провадженням, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, в сумі 26843 доларів США 85 центів, що еквівалентно 753775 грн. 30 коп. та 2229 грн. 00 коп. Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 69239794 від 13.11.2020 року, виданого приватним виконавцем Щигарцевим І.В. 13.11.2020 року, на все рухоме майно [PERSON] накладено арешт на підставі постанови приватного виконавця від 12.11.2020 року. Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 55115237 від 12.11.2020 року, виданим державним реєстратором прав на нерухоме майно, приватним виконавцем Дніпропетровської області Щигарцевим І.В., вирішено провести державну реєстрацію обтяження, арешту нерухомого майна боржника. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень № 232374378 від 13.11.2020 року, сформованого приватним виконавцем Щигарцевим І.В., 12.11.2020 року на все нерухоме майно [PERSON] накладено арешт на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.11.2020 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві послався на те, що виконавчий напис вважає вчиненим з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусом та за недоведеності безспірності заборгованості, що була стягнута. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як передбачено в п. п. 3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 2-2 "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" № 2 від 31 січня 1992 року, при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року N 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. При цьому, необхідно враховувати, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Таким чином, слід встановити, чи банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перевірці підлягає не лише додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону "Про нотаріат" у такому спорі перевірці підлягають також і доводи боржника в повному обсязі, установлення та зазначення чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду № 6-887цс-17 від 05.07.2017 року та № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом "2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України "Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. Отже, приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів - вже не чинні. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В ході судового розгляду відповідачами не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог, в тому числі не надано доказів подання приватному нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуку Т.В. усіх документів, передбачених чинним законодавством, для видачі виконавчого напису, в тому числі документів, що підтверджують безспірність заборгованості позивача. Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13.09.2017 року в справі № 196/335/17 за позовом ПАТ "УКРСОЦБАНК" (правонаступником прав та обов`язків якого є АТ "АЛЬФА-БАНК") до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, в задоволенні позову ПАТ "УКРСОЦБАНК " відмовлено. Предметом розгляду в справі № 196/335/17 була заборгованість за кредитним договором № 42/03-7 від 17.04.2007 року станом на 04.04.2016 року в загальному розмірі 20093,13 дол. США, яка складається з: заборгованості за кредитом - 11540,22 дол. США; заборгованості за відсотками - 8552,91 дол. США. В задоволенні позову відмовлено на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України через сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі. Про вказане рішення мало бути достовірно відомо АТ "АЛЬФА-БАНК", яке звернулось до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором№ 42/03-7 від 17.04.2007 року, нарахованої після цього. При цьому, встановлені судом обставини не дають суду підстав для висновку про те, що позивач [PERSON] , будучи обізнаний про відмову судом у задоволенні позові про стягнення з нього боргу за кредитним договором № 42/03-7 від 17.04.2007 року, міг передбачати стягненні з нього коштів за цим же договором в іншому порядку, мав можливість подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно ставить під сумнів наявність законних підстав для вчинення виконавчого напису. Посилання представника відповідача АТ "АЛЬФА-БАНК" Стеценка М.В. у відзиві на позов на направлення 14.08.2020 року на ім`я [PERSON] письмової вимоги про усунення порушень основного зобов`язання за вих. № L31AB-20200807-68 від 01.06.2020 року та її отриманняадресатом 21.08.2020 року відповідно до витягу трекінгу з офіційного веб-сайту "Укрпошта" № 0231724453386, суд вважає непереконливими. Жодного належного доказу того, що поштове відправлення від АТ "АЛЬФА-БАНК" було вручене саме позивачу у даному провадженні [PERSON] , як і доказів того, що 14.08.2020 року на його адресу направлялась саме вимога № L31AB-20200807-68 від 01.06.2020 року (тобто через 2,5 місяця після створення документу), відповідачем суду не надано. Відповідно, встановлені судом обставини та досліджені докази у своїй сукупності дають підстави стверджувати про те, що заборгованість, яка стягнута з [PERSON] на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В від 03.10.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4042, не має характеру безспірної, що є однією з основних умов для її стягнення в такому порядку. Оцінюючи посилання представника відповідача АТ "АЛЬФА-БАНК" Стеценка М.В. на висновки Великої Палати Верховного суду, наведені у постанові від 15.01.2020 року по справі № 305/2082/14-ц, суд враховує наступне. У вищевказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі N 137/1666/16-ц (провадження N 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі N 916/3006/17 (провадження N 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що сам факт звернення кредитора до суду не є підставою для визнання заборгованості спірною, позаяк спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї, а за об`єктивним закріпленням такого виду заборгованості у Переліку. Таким чином, вирішуючи питання правомірності вчинення виконавчого напису у розумінні статті 88 Закону України "Про нотаріат" слід враховувати, що наявність спору в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за кредитним договором не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника та жодним чином не свідчить про неправомірність вчинення виконавчого напису. Велика Палата Верховного Суду також звертає увагу на те, що спір про право, який унеможливлює вчинення виконавчого напису і, як наслідок, зумовлює певну правову реакцію нотаріуса, міг вбачатися нотаріусом винятково із заяви боржника про зупинення виконавчого провадження, поданої відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України "Про нотаріат" і обґрунтованої тим, що боржник звернувся до суду із відповідною позовною заявою про оспорювання заборгованості, а також на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження його позовної заяви. Але навіть такі обставини свідчили б про існування спору про право, проте не змінювали б правової характеристики цього виду заборгованості як безспірної. Таким чином, у даній справі Верховний Суд надав висновок у ситуації, коли в період вчинення оспорюваного виконавчого напису на розгляді в суді перебували справа про стягнення заборгованості, яка була предметом стягнення згідно з виконавчим написом. Правовідносини між сторонами в даній справі не є аналогічними, а посилання представника вдповідача на висновкиВеликої Палати Верховного суду, викладені у постанові від 15.01.2020 року по справі № 305/2082/14-ц, такими, що не заслуговують на увагу. З матеріалів справи вбачається, що спір про стягнення заборгованості за кредитним договором № 42/03-7 від 17 квітня 2007 року, яка утворилась станом на 04.04.2016 року, вирішувався у Царичанському районному суді Дніпропетровської області за позовом ПАТ "УКРСОЦБАНК" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13.09.2017 року у вищевказаній справі в задоволенні позову ПАТ "УКРСОЦБАНК" відмовлено на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України через сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі. Відтак, підстави для стягнення заборгованості за цим же договором, яка нарахована правонаступником ПАТ "УКРСОЦБАНК" після вказаного рішення в період 2017-2020 років, підлягають перевірці та відповідній правовій оцінці. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що заборгованість, яка виникла у зв`язку з порушенням позивачем умов кредитного договору № 42/03-7 від 17квітня 2007 року, щодо якої нотаріусом вчинено оспорюваний виконавчий напис, не може вважатися безспірною і такою, що не потребує додаткового доказування, а відтак і не може стягуватися шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи встановлені по справі обставини, аналізуючи наявні у справі докази та вищенаведені вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені при зверненні до суду, які складаються з судового збору в загальній сумі 1261 грн. 20 коп., в тому числі за подання позовної заяву в сумі 840 грн. 80 коп. та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 420 грн. 40 коп., в рівних частинах з кожного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved