Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив та остаточно просив визнати недійсним іпотечний договір № 6, укладений 14 травня 2007 року між приватною фірмою «Весна» та відкритим акціонерним товариством «Донгорбанк» (Публічним акціонерним товариством «Перший український акціонерний банк»), посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14 травня 2007 року між відповідачем та ПФ «Весна» був укладено іпотечний договір № 6, за яким ПФ «Весна» (іпотекодавець) передала відповідачу (іпотекодержателю) в іпотеку об'єкти нерухомого майна, а саме: будівлю промислового комплексу (літ. «А-1») загальною площею 1474,60 кв.м. та зливну яму (літ «К»), розташовані за адресою: [ADDRESS]. Після укладання іпотечного договору 20 листопада 2009 року позивач став власником нежитлових приміщень загальною площею 3562,7 кв.м. та земельної ділянки площею 0,4898 га за вищезазначеною адресою. Позивач вважає, що іпотечний договір від 14 травня 2007 року не відповідає вимогам ст..ст. 203, 215 ЦК України та ст..ст. 5, 18 Закону України «Про іпотеку», а тому має бути визнаний недійсним з наступних підстав. Як вбачається з іпотечного договору, предметом іпотеки є будівля промислового комплексу загальною площею 1474,60 кв.м. та зливна яма, розташовані за адресою: [ADDRESS], однак в технічному паспорті та в довідці КП «Харківське МБТІ» площею даної нежитлової будівлі зазначено 3562,7 кв.м., таким чином Банку в іпотеку було передано частину нежитлової будівлі, а саме нежитлові приміщення площею 1474,60 кв.м., розташовані за вказаною адресою, і оскільки зазначена частина нерухомого майна в натурі не виділялась, право власності на неї, як на окремий об'єкт нерухомості не реєструвалось, вказані приміщення не могли бути предметом іпотеки через пряму заборону, яка міститься в ст. 5 Закону України «Про іпотеку», що є підставою для визнання іпотечного договору недійсним. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, та одночасно представляє інтереси приватної фірми «Весна» як керівник фірми, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та пояснив про обставини, викладені вище. Представник відповідача ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» (далі ПАТ «ПУМБ») Брижань Ю.В., який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що відомості щодо параметрів об'єктів нерухомості літ. А-1 та літ. К, розташованих за адресою: [ADDRESS] повністю відповідають відомостям, що зазначені у витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно від 03 травня 2007 року №14431698, виданому КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації». Існування двох об'єктів з однаковим літеруванням на земельній ділянці, відповідно до положень Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 року №127, неможливе, а тому об'єкт нерухомості літ. А-1, розташований за вищезазначеною адресою є єдиним зареєстрованим об'єктом нерухомості та є предметом іпотеки в цілому, а не його частиною. Також представник відповідача звернув увагу на те, що об'єкт самочинного будівництва в іпотеку не передавався і штамп БТІ про самовільно побудовану мансарду Мс у технічному паспорті не може бути належним доказом наявності самочинно побудованого об'єкта нерухомості на момент укладення спірного договору іпотеки. Викладені у позові обставини вже були предметом судового розгляду по справі за позовом ПФ «Весна» до ЗАТ «Донгорбанк» про визнання договору іпотеки недійсним і постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.11.2010 року у задоволенні цих позовних вимог було відмовлено. Посилання позивача, як на підставу для визнання іпотечного договору недійсним, на вирок Калінінського районного суду м. Донецька від 21.06.2011 року не можуть бути прийняті, оскільки вирок скасований ухвалою апеляційного суду Донецької області від 11.05.2012 року з направленням кримінальної справи на додаткове досудове розслідування і до теперішнього часу вона не розглянута. Крім того, у ході розгляду справи представник відповідача подав заяву про застосування до позовних вимог строку позовної давності, яку необхідно обчислювати з моменту набуття [PERSON] права власності на спірне майно - 22.11.2009 року, оскільки з цього часу позивач як власник майна мав можливість дізнатись про наявність договору іпотеки. Представник третьої особи ТОВ «УКАН» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані сторонами письмові докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Між Закритим акціонерним товариством «Донгорбанк» (іпотекодержатель) та приватною фірмою «Весна» (Іпотекодавець) 14 травня 2007 року був укладений іпотечний договір № 06, за яким приватною фірмою «Весна» було передано ЗАТ «Донгорбанк» в іпотеку об'єкти нерухомого майна згідно п. 1.2 договору, а саме будівлю промислового комплексу (літ. "А-1") загальною площею 1474,60 кв.м. та зливну яму (літ. "К"), які розташовані за адресою: [ADDRESS] та належать іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 25.04.2000 року, зареєстрованого Харківським міжміським БТІ та записаного в реєстрову книгу № 1 під реєстровим № 52 від 26.04.2000 року. Згідно п. 1.3 договору, іпотека поширюється на належну іпотекодавцю на праві власності земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки і яка необхідна для його використання за цільовим призначенням, право власності на яку підтверджується Державним актом на право власності земельної ділянки Серія ХР № 043151, виданим 03.10.2001 року на підставі рішення ХУ сесії ХХШ скликання Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 29.03.2001 року. Відповідно до п. 2.1 договору, за рахунок предмета іпотеки задовольняються вимоги іпотекодержателя до ТОВ фірми "УКАН" за кредитним договором № 06 від 14.05.2007 року в повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу, а також будь-яке збільшення цієї суми та процентів за основним зобов'язанням. Іпотечний договір № 06 від 14.05.2007 року набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором та за кредитним договором № 06 від 14.05.2007 року, забезпеченням якого він є. Іпотечний договір № 06 від 14.05.2007 року посвідчено приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] 14.05.2007 року та, відповідно до ст. 73 Закону України "Про нотаріат" накладено заборону на відчуження переданого в іпотеку нерухомого майна та земельної ділянки до припинення дії спірного договору. Як вбачається зі змісту п.1.1 Статуту ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», затвердженого загальними зборами акціонерів (протокол № 63 від 24.12.2012 року) та погодженого 01.02.2013 року Національним Банком України, ПАТ Перший Український Міжнародний банк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань ПАТ «Донгорбанк» в результаті реорганізації останнього шляхом приєднання до Банку, згідно рішення загальних зборів акціонерів Банку від 15.07.2011 року та згідно рішення єдиного акціонера ПАТ «Донгорбанк» від 15.07.2011 року. Згідно витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 20.11.2009 року [PERSON] набув право власності на нежитлову будівлю промислового комплеку за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 30.10.2009 року, право власності зареєстровано 19.11.2009 року. Тобто на цей час правовідношення з приводу спірного іпотечного договору склалися між сторонами по справі. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.11.2010 року по справі за позовом приватної фірми «Весна» до ПАТ «Донгорбанк» про визнання недійсним іпотечного договору, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 23.02.2011 року, встановлені наступні обставини. Згідно Акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації, затвердженого розпорядженням Харківської районної державної адміністрації від 31.01.2000 року № 17, комісією було прийнято об'єкт - реконструйовану будівлю комплексу по виробництву продукції, розташовану за адресою [ADDRESS], загальною площею 3700 кв.м. Розпорядженням Харківської районної державної адміністрації від 31.01.2000 року № 17 було видано свідоцтво про право власності на будівлю промислового комплексу від 25.04.2000 року, згідно якого об'єкт в цілому, розташований в [ADDRESS] належить приватній фірмі "Весна" на праві приватної власності і складається з однієї будівлі. Дану будівлю, на підставі виданого свідоцтва про право власності, було зареєстровано в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації 26.04.2000 року за приватною фірмою "Весна" (запис у реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 52). Відповідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.05.2007 року №14431698, наданому КП "Харківське районне бюро технічної інвентаризації", загальна площа предмета іпотеки складає 1474,6 кв.м. Згідно з містобудівним обґрунтуванням, виготовленим КП "Архітектурне бюро Харківського району" 21.12.2006 року та затвердженого Головою райдержадміністрації Харківського району 11.01.2007 року, загальна площа предмета іпотеки складає 2140,61 кв.м. та площа мансардного поверху складає 524,1 кв.м. При цьому, відповідно до технічного паспорту станом на 18.10.2006 року загальна площа будівлі промислового комплексу, яка належить ПФ "Весна" та знаходиться за адресою: [ADDRESS] складає 3562,7 кв.м, в тому числі мансарда Мс 492,4 кв.м. Як вбачається з відповіді КП "Харківське районне бюро технічної інвентаризації" №456/1 від 22.07.2010 року, яка також надана до матеріалів справи, станом на час укладання іпотечного договору, на 14.05.2007 року, загальна площа спірного об'єкту становила 3562,70 кв.м, до якої входить у тому числі самочинно зведена прибудова «А14-1» і мансарда «Мс», а также враховується внутрішнє переобладнання приміщень. Як вбачається зі змісту постанови Харківського апеляційного господарського суду від 16.11.2010 року, позовні вимоги, які були предметом судового розгляду, ґрунтувалися на порушенні вимог ст.18 Закону України «Про іпотеку» та ст.ст.331, 376 ЦК України щодо достатності відомостей про ідентифікацію предмету іпотеки в спірному договорі, а також відсутності права власності позивача на нежитловий об'єкт на момент надання в іпотеку. Вищезазначеною постановою суду відмовлено у задоволенні позовних вимог приватної фірми «Весна» про визнання іпотечного договору № 06 від 14 травня 2007 року, укладеному між ЗАТ «Донгорбанк» та приватною фірмою «Весна». Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд виходив із того, що іпотечний договір містить опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації та всі необхідні реєстраційні дані: тип і адреса об'єкту, номер реєстрової книги та номер запису, назва будівель та споруд, літери в технічній інвентаризації, підстава виникнення права власності, а також із того, що проведення реконструкції не позбавляє особу права власності на будівлю на підставі приписів ч.1,2 ст.319 ЦК України, ст.375 ЦК України, самочинна реконструкція нерухомого майна не припиняє право власності. В зв'язку з тим, що вищевказані обставини були предметом розгляду Харківського апеляційного господарського суду, судом не надається оцінка тим доказам, які стосуються наявності в об'ємі спірного майна об'єктів самочинного будівництва та їх правового статусу, а також докази відповідності опису предмета іпотеки вимогам ст. 18 Закону України «Про іпотеку». Підставою для визнання іпотечного договору недійсним позивачем зазначено передачу в іпотеку частини нежитлової будівлі площею 1474,60 кв.м., яка не виділена в натурі і не зареєстрована як окремий об'єкт нерухомості, що порушує вимоги ст.5 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до п.3 ч.1 ст. 18 Закону України "Про іпотеку", іпотечний договір повинен містити опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації та/або його реєстраційні дані. При іпотеці земельної ділянки, має зазначатися її цільове призначення. Як було зазначено вище, судом встановлена невідповідність площі нерухомого майна, переданого в іпотеку - 1474,60 кв.м. фактичній площі нежитлової будівлі, яка була зареєстрована на праві власності за іпотекодавцем на момент укладення договору іпотеки, розташована за адресою: [ADDRESS] та належить на цей час на праві власності позивачу по справі - 3562,70 кв.м. Вищезазначена невідповідність вбачається також із матеріалів кредитної справи ТОВ «Укан» та матеріалів інвентаризаційної справи на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Так, матеріали інвентаризаційної справи містять дані щодо фактичної площі будівлі промислового комплексу за адресою: [ADDRESS] станом на 18.10.2006 року, тобто до укладення договору іпотеки, - 3562,70 кв.м., а також реєстрацію права власності на будівлю промислового комплексу вищезазначеною площею. Матеріали кредитної справи містять витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 14431698 від 03.05.2007 року, де площа майна, переданого в іпотеку зазначена 1474,60 кв.м. Зі змісту постанов Харківського апеляційного господарського суду від 16.11.2010 року та Вищого господарського суду України від 23.02.2011 року вбачається про відсутність підстав для визнання вищезазначеного витягу недостовірним, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про передачу в іпотеку лише частини спірного майна, площа якої входить до складу загальної площі спірного об'єкту. Матеріали справи не містять даних про виділення такої частини в натурі та реєстрацію її як окремого об'єкту права власності. Відповідно до ст.5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за умов, у тому числі, що нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений в натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлене законом. Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 355 ЦПК України за 1 півріччя 2012 року, які відповідно до вимог ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України, частина об'єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділу в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості відповідно до ч.3 ст.5 Закону України «Про іпотеку» (постанова Верховного Суду України від 23.05.2012 року у справі № 6-37цс12). Згідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання, в момент вчинення правочину сторонами, вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Стаття 203 ЦК України зазначає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною 1 ст. 236 ЦК України встановлено, що правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Таким чином, невідповідність спірного іпотечного договору вимогам ст.5 Закону України «Про іпотеку» є підставою для визнання цього договору недійсним. Підстав для застосування до позовних вимог за заявою представника відповідача позовної давності судом не встановлено. Відповідно до вимог ст.ст. 257, 261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідачем не надано до суду, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що позивачу було відомо, або в нього була можливість довідатися про наявність спірного іпотечного договору при набутті на підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 30.10.2009 року та реєстрації права власності на будівлі промислового комплексу за адресою: [ADDRESS], вимог про необхідність з'ясовувати наявність обтяжень при набутті права власності особою, яка набуває таке право, чинне законодавство не містить, а тому суд вважає слушними доводи позивача про те, що він довідався про порушення свого права власності через існування іпотеки після звернення відповідача до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судовий збір суд стягує з відповідача на користь позивача, у сумі, сплаченої позивачем, при пред'явленні позову, яка відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір» на момент пред'явлення позову та становить 114,70 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved