Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач 09.02.2015 року звернувся в суд із позовом до відповідача про втрату права користування житлом, виселення без надання іншого житлового приміщення. Підставою звернення із позовом вважає те, що згідно поданої заяви та угоди на проживання в учнівському гуртожитку [PERSON] та членам його сім»ї була надана для проживання кімната в гуртожитку ДНЗ «Монастирищенський професійний ліцей» (далі-ліцей) [ADDRESS]. Сім»я [PERSON] в складі 4-х осіб-[PERSON], [PERSON]-його дружини, [PERSON]-його сина, [PERSON] Миколайовича-його сина, була поселена в кімнаті [NUMBER] учнівського гуртожитку ліцею в липні 1988 року. [PERSON] померла [INFO]. [PERSON] помер [INFO]. З членів сім»ї [PERSON] залишився зареєстрованим в учнівському гуртожитку ліцею [PERSON]. У зв»язку із тим, що відповідач [PERSON] в кімнаті [NUMBER] гуртожитку ліцею не проживає із березня 2012 року, що підтверджується актами комісії, не платить квартирну плату та за опалення, вони вимушені звертатись до суду з даним позовом, так як відповідач добровільно знятися з обліку та висилитися не бажає. [PERSON] неодноразово направлялись досудові попередження. Просить визнати [PERSON], таким, що втратив право на користування кімнатою [NUMBER] гуртожитку ДНЗ «Монастирищенський професійний ліцей» [ADDRESS] та виселити з даної кімнати без надання іншого житлового приміщення. У судовому засіданні представник позивача Державного навчального закладу «Монастирищенського професійного ліцею» підтримала позов, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Додатково пояснила, що останньою угодою про проживання відповідача в гуртожитку, є угода від 20.08.2006 року, інші угоди не укладалися. У телефонному режимі, приблизно 2 роки назад, відповідач повідомяв її особисто, що наміру в гуртожитку проживати немає. Після чого зв"язок з ним перервався. У судові засіданя відповідач [PERSON] двічі не з»явився, про прични неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Поскільки від відповідача ненадійшло будь-яких заяв, суд вважає, що є підстави для розгляду справи на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення у відповідності до ст.ст.224-226 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення виходячи із наступного: -відповідно до угоди від 20 серпня 2006 року [PERSON] адміністрація ПТУ-25 надає тимчасово для проживання кімнату [NUMBER] в гуртожитку училища площею 36,5 м2 строком на 1 рік, термін дії угоди до 20 серпня 2007 року. Угода може бути продовжена на наступний 1-річний термін і на тих самих умовах, які були передбачені, у разі відсутності заяви, при умові виконання сторонами усіх пунктів даної угоди (а.с.14); -згідно повідомлення відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастирищенського районного управління юстиції у Черкаській області №707/08-02/01-09 від 16.12.2014 року в архіві відділу виявлено актовий запис про смерть [PERSON] (актовий запис про смерть №110 від 16.10.2001 року) (а.с.10); -відповідно до повідомлення відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції Вінницької області №1669-2.1-18 від 02.09.2014 року [PERSON] помер [INFO] в с.Степанівка Теплицького району Вінницької області (а.с.13); - відповідно до ч.3 ст.64 ЖК Української РСР якщо члени сім"ї наймача перестали бути членами сім"ї наймача, вони мають такі ж права і обов"язки, як наймач і члени його сім"ї; - угода про проживання від 20.08.2006 року, укладена між [PERSON] та адміністрацією позивача передбачала строк дії угоди для проживання [PERSON] з сім"єю 1 рік. Відповідно до даної угоди квартиронаймач виселяється при не поновленні угоди на слідуючий період; - доказів укладення угоди позивача з відповідачем суду не надано; -згідно актів комісії від 12.02.2013 року, 11.09.2013 року, 20.01.2014 року, 20.10.2014 року мешканець гуртожитку [PERSON] не проживає в кімнаті [NUMBER] (а.с.6-9); -відповідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР право користування житловим приміщенням зберігається за відсутнім наймачем понад шість місяців у випадках, прямо передбачених діючим законодавством; -згідно ст.72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином судом встановлено, що відповідач понад встановлений законом термін без поважних причин не проживає в спірній кімнаті, із заявами до уповноважених органів про причини своєї відсутності не звертався, обов'язки по сплаті комунальних послуг не несе, доказів наявності поважності причин відсутності суду не надав, а також доказів укладення угоди на проживання, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, само по собі рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, у відповідності до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є підставою для подальшого зняття останнього з реєстрації в цьому приміщенні. судові витрати стягнути з відповідача на підставі ст.88 ЦПК УКраїни. На підставі викладеного,

Outcome: approved