Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

28 листопаду 2017 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до Одеського національного морського університету про зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалою Приморського районого суду м. Одеси (суддя Тарасов А.В.) від 01 грудня 2017 року відкрито провадження по справі. 05 лютого 2018 року за результатами повторного автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявській Л.М. Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільно - процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року. Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою Приморського районого суду м. Одеси (суддя Чернявська Л.М.) від 07 лютого 2018 року прийнято до свого провадження справу за позовом [PERSON] до Одеського національного морського університету про зобов`язання вчинити певні дії. Вирішено розглядати справу за правилами ЦПК України, який набрав чинності з 15.12.2017 року, у порядку загального позовного провадження, на підставі матеріалів справи. Призначено проведення підготовчого судового засідання. 27 березня 2018 року від Одеського національного морського університету до суду надійшлов відзив на позов про зобов`язання вчинити певні дії. Зазначили, що в діях працівників Одеського національного морського університету немає порушень, про які йдеться у позові, просили відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 18 жовтня 2018 року відмовлено [PERSON] у задоволенні клопотання про зупинення провадження. 26 листопада 2018 року позивачка подала позовну заяву про збільшення позовних вимог, якою просить суд: - Зобов`язати Одеський національний морський університет (ідентифікаційний код юридичної особи: 01127777) провести міжкафедральний (розширений) семінар з питання попереднього захисту дисертації [PERSON] (реєстраційні номери облікової картки платника податків: [NUMBER] ) за результатами якого надати [PERSON] наступні документи: - відгук наукового керівника з оцінкою здобувача та його роботи у процесі підготовки дисертації [PERSON] (реєстраційні номери облікової картки платника податків: [NUMBER] ), який повинен бути наданий професором, доктором економічних наук, завідуючим кафедрою «Управління логістичними системами та проектами» Одеського національного морського університету [PERSON] та який повинен бути засвідчений печаткою Одеського національного морського університету та оформлений відповідно до вимог Наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України «Положення про спеціалізовану вчену раду» від 14.09.2011 № 1059 (далі по тексту - Положення №1059); - висновок Одеського національного морського університету про наукову і практичну цінність дисертації, її характеристика, із зазначенням особистості здобувача, із зазначенням ким і коли була затверджена тема дисертації, з визначенням конкретного персонального внеску здобувача до всіх наукових праць, опублікованих із співавторами, який повинен бути наданий Одеським національним морським університетом (ідентифікаційний код юридичної особи: 01127777) та який повинен бути оформлений як витяг з протоколу міжкафедрального (розширеного) семінару та підписаний керівником семінару і скріплений печаткою Одеського національного морського університету та оформлений відповідно до вимог додатку 2 до Положення про спеціалізовану вчену раду, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 14.09.2011 № 1059 та у строк, який передбачений п. 16 Порядку присудження наукових ступенів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 липня 2013 р. № 567 (аділ по тексту - Порядок №567) (у кількості двох примірників). Позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги діючим на час виникнення спору Положенням про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 1999 р. № 309 (далі по тексту - Положення №309), яке регламентує діяльність у галузі підготовки науково-педагогічних і наукових кадрів і є обов`язковим для всіх вищих навчальних закладів та наукових установ України незалежно від їх підпорядкованості та форми власності. Згідно Додатку 1 до Положення № 309 затверджена типова угода про підготовку аспіранта (докторанта) за рахунок державного замовлення. П. 17 Положення №309 регламентовані взаємозобов`язання аспіранта або докторанта, підготовка яких здійснюється за державним замовленням, та вищого навчального закладу, наукової установи визначаються в типовій угоді (додаток 1), якою передбачається своєчасне закінчення роботи над дисертацією, працевлаштування після закінчення аспірантури або докторантури, забезпечення відповідних умов праці, надання впорядкованого житла тощо, та відповідальність сторін у разі невиконання умов типової угоди. Отже, угода, яка була укладена між Позивачкою та Відповідачем не може буде змінена, так як затверджена типова форма. Як стверджує позивачка в своїй позовній заяві, Положення №309 не регламентує перелік та вимоги до документів, які подаються до спеціалізованої вченої ради з метою захисту дисертації. Ці вимоги регулюються саме Порядком №567 та Положенням №1059. Тому для цих правовідносин не можливо застосовувати дію Положення №309, оскільки ці норми не є диспозитивними, а імперативними. Відповідач не надавав та не складав висновок у 2014, 2015, 2017 рр., а [PERSON] не складала та не надавала відгук наукового керівника у 2014, 2015, 2017 рр. Тим паче, що [PERSON] та Позивачка продовжували працювати, а виправити дисертацію було не можливо, у зв`язку з тим, що рецензенти не надавали рецензії та відгуки, які були надані лише 20 червня 2018 року, та які декілька разів змінювалися. Деякі рецензії не надані і по теперішній час. І жодного разу Позивачка не відмовлялася вносити зміни до дисертації, тому що деякі зауваження можуть носити характер науково обґрунтованих. А від так Відповідач повинен організувати проведення міжкафедрального (розширеного) семінару з метою розгляду дисертації [PERSON] . Кафедральний семінар неможливо проводити, оскільки завідувач кафедри - науковий керівник [PERSON] , виникає конфлікт інтересів і підписувати висновок, як заінтересована особа немає права. Після правомірного публічного оприлюднення дисертації на здобуття наукового ступеня кандидата наук [PERSON] та прилюдного обговорення її дисертації на міжкафедральному (розширеному) семінарі, в результаті якого Відповідач зобов`язаний скласти та надати висновок про наукову і практичну цінність дисертації (далі по тексту - висновок) [PERSON] та відгук наукового керівника відповідно до діючого в Україні законодавства в іншому випадку поновити порушене право Позивачки неможливо. Крім того, позивачка зазначила, що п. 16. Порядку №567 встановлено, що вищий навчальний заклад або наукова установа, в якій виконувалася дисертація або до якої був прикріплений здобувач, проводить попередню експертизу дисертації та робить висновок про наукову та практичну цінність її результатів. Висновок видається здобувачеві не пізніше ніж через два місяці після надходження для попередньої експертизи кандидатської та не пізніше ніж через три місяці - докторської дисертації і включається до переліку документів, які подаються здобувачем до спеціалізованої вченої ради. Керівник вищого навчального закладу або наукової установи несе персональну відповідальність за якість, об`єктивність і своєчасність підготовки висновку. У разі відмови вищого навчального закладу або наукової установи підготувати обґрунтований висновок здобувач має право звернутися до Міністерства освіти і науки України (далі по тексту - МОН) для визначення подальшої процедури захисту дисертації. Відповідно до п. 17 Порядку №567 встановлено, що спеціалізована вчена рада: приймає для попереднього розгляду дисертацію за наявності супровідних документів за переліком, який визначає МОН. Підготовка Позивача-аспіранта здійснювалася відповідно до вимог пп. 32-43 Положення №309. Пункт 3.1 розділу ІІІ "Попередній розгляд дисертації у спеціалізованій ученій раді" Положення №1059 регламентовано, що Рада приймає дисертацію для попереднього розгляду за наявності документів, визначених у переліку (додаток 2), і доручає комісії (не менше трьох осіб) з членів ради (фахівцям за профілем дисертації) подати висновок про науковий рівень дисертації, відповідність її профілю ради, про кількість і обсяг публікацій та про повноту опублікованих матеріалів дисертації, а також пропозиції щодо призначення офіційних опонентів, у тому числі іноземних фахівців з відповідної спеціальності, і на випадок разового захисту щодо поповнення ради науковцями відповідного профілю та щодо розсилання автореферату дисертації. Згідно додатку №2 до Положення №1059 затверджений перелік документів, які подає до спеціалізованої вченої ради здобувач наукового ступеня - передбачено, зокрема, висновок про наукову і практичну цінність дисертації, виданий організацією, де виконувалася дисертація або до якої був прикріплений здобувач (2 примірники) (п. 8), відгук наукового керівника (наукового консультанта) з оцінкою здобувача та його роботи у процесі підготовки дисертації, засвідчений печаткою за основним місцем роботи наукового керівника (наукового консультанта) (п. 9). П. 8 Додатку №2 до Положення №1059 встановлені наступні вимоги до висновку про наукову і практичну цінність дисертації, який повинен бути виданий організацією, де виконувалася дисертація або до якої був прикріплений здобувач у кількості 2 примірників. Висновок оформлюється як витяг з протоколу засідання кафедри (міжкафедрального семінару), лабораторії, відділу, підписується завідувачем кафедри (керівником семінару), лабораторії, відділу, як правило, доктором наук, затверджується керівником наукової установи, вищого навчального закладу і скріплюється печаткою. У висновку поряд з іншими аспектами характеристики дисертації та особистості здобувача має бути зазначено, ким і коли була затверджена тема дисертації, визначено конкретний персональний внесок здобувача до всіх наукових праць, опублікованих із співавторами. Висновок чинний протягом одного року з дня його затвердження до моменту подання дисертації до розгляду у спеціалізовану вчену раду. З приводу реалізації свого права на здобуття наукового ступеня кандидата наук з урахуванням положень чинного законодавства і зверталась позивачка до Одеського національного морського університету, Міністерства освіти і науки України, Президента України із заявами про отримання вищезазначених документів, які передбачені додатком №2 до Положення №1059. Однак, Відповідач не надав відгуку наукового керівника та висновку, які передбачені Додатком №2 до Положення №1059. Таким чином, Відповідач порушив п. 16 Порядку №567, що сам підтвердив своїми висновками у відзиві на позовну заяву. Позивачка стверджує, що не може захистити дисертацію без проведення міжкафедрального (розширеного семінару) з метою отримання висновку та відгуку наукового керівника, а в подальшому звернутися до спеціалізованої вченої ради для захисту дисертації. 03 грудня 2018 року ухвалою суду визнано відвід, заявлений [PERSON] головуючому по справі в заяві від 28 листопада 2018 року необгрунтованим. Зупинено провадження, та передано вирішення питання про відвід іншому складу суду. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (суддя Домусчі Л.В.) відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] від 28.11.2018 року про відвід судді Чернявської Л.М. 11 грудня 2018 року ухвалою суду поновлено провадження по справі. Ухвалою суду від 11 квітня 2019 року зупинено провадження у справі № 522/22374/17 за позовом [PERSON] до Одеського національного морського університету про зобов?язання вчинити дії, пов?язані з проведенням міжкафедерального семінару для надання [PERSON] відгуку наукового керівника та висновку про наукову та практичну цінність її дисертації до набрання законної сили рішення у справі № 522/4884/19 за позовом [PERSON] до Одеського національного морського університету, [PERSON] про визнання дій протиправними та скасування рішення засідання кафедри та розширеного наукового семінару. 10 березня 2020 року ухвалою суду поновлено провадження по справі. Ухвалою суду від 06 липня 2020 року клопотання [PERSON] про залучення співвідповідача задоволено. Залучено [PERSON] у якості співвідповідача до участі у справі за позовом [PERSON] до Одеського національного морського університету про зобов`язання вчинити дії, пов`язані з проведенням міжкафедерального семінару для надання [PERSON] відгуку наукового керівника та висновку про наукову та практичну цінність її дисертації. 21 грудня 2020 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси закрито підготовче засідання по цивільній справі за позовом та призначено розгляд справи по суті. Позивачка та представник Одеського національного морського університету в судове засідання 02 лютого 2021 року з`явилися. Позивачка підтримала позовну заяву та просила задовольнити її в повному обсязі. Представник Одеського національного морського університету в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаної позовної заяви, посилаючись на відсутність підстав для цього та необґрунтованість вимог позивачки. [PERSON] не з`явилася в зал судового засідання просила суд розглядати справу за її відсутності. Позивачка змінювала позовні вимоги декілька разів, однак суд їх не прийняв, тому аргументи і доводи, які наявні в інших редакціях позовних заяв та відповідних відзивах на позовні заяви не приймаються судом, а справа вирішується за наявними матеріалами. Проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, з таких підстав. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2019 року у складі головуючого судді Науменко А.В. ухвалено: Позовну заяву [PERSON] до Одеського національного морського університету, [PERSON] про визнання дій протиправними та скасування рішення засідання кафедри та розширеного наукового семінару - задовольнити. Визнати протиправними дії Одеського національного морського університету (ідентифікаційний код юридичної особи: 01127777) в підготовки неякісного, необ`єктивного, несвоєчасного висновку про наукову та практичну цінність дисертаційної роботи, результати якого оформлені протоколом №26 від 02 травня 2018 року в одному примірнику, у зв`язку з порушенням п. 16 Порядку присудження наукових ступенів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 липня 2013 р. № 567, п. 8 Додатку 2 до Положення про спеціалізовану вчену раду, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 14.09.2011 № 1059; Визнати протиправними дії Одеського національного морського університету (ідентифікаційний код юридичної особи: 01127777) відтворення та оприлюднення дисертаційної роботи на правах рукопису [PERSON] , на тему: «Теоретичні основи використання аутсорсингу в проектах реструктуризації», що порушує ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» від 23 грудня 1993 року № 3792-ХІІ; Визнати протиправними дії Одеського національного морського університету (ідентифікаційний код юридичної особи: 01127777) припинення наукового керівництва Лапкіної Інни Олександрівни, результати якого оформлені протоколом №4 від 26 червня 2017 року, що порушує п. 25 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затверджене Постановою КМУ від 1 березня 1999 року № 309. Визнати недійсним висновок Одеського національного морського університету за результатами дисертаційного дослідження [PERSON] на тему «Теореоретичні аспекти використання аутсорсингу в проектах реструктуризації», що затверджений ректором Одеського національного морського університету від 18 травня 2018 року та відгук наукового керівника [PERSON] станом на 26 червня 2017 року та скасувати рішення засідання кафедри «Управління логістичними системами та проектами», прийнято протоколом № 26 від 02 травня 2017 року. Скасувати рішення розширеного засідання семінару «Проектний менеджмент у транспортних системах» щодо припинення наукового керівництва проф. [PERSON] , у зв`язку з відрахуванням [PERSON] з аспірантури 23 березня 2014 року та невідповідності дисертації вимогам до дисертаційних робіт на здобуття наукового ступеня кандидата наук, прийнято протоколом № 4 від 26 червня 2017 року. Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 26 червня 2020 року постановлено: заяву позивача [PERSON] про виправлення описки у рішенні Приморського районного суду міста Одеси від 17 грудня 2019 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до Одеського національного морського університету, [PERSON] про визнання дій протиправними та скасування рішення засідання кафедри та розширеного наукового семінару - задовольнити. Виправлено описки у рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2019 року у справі №522/4884/19, а саме: В описовій частині рішення замінити: з "порушений принцип" на "принцип"; з "позивачі" на "позивачу"; з "на ім`я відповідача [PERSON] " на "на ім`я відповідача [PERSON] "; з "здійснене" на "здійснений"; "проф. [PERSON] здійснила" замість вірного "проф. [PERSON] здійснила". В резолютивній частині рішення змінено: з "Теореоретичні аспекти" на "теоретичні аспекти" Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення, що кореспондується з приписами частини четвертої статті 82 ЦПК України де визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2019 року у складі головуючого судді Науменко А.В. встановлено, що позивачка навчалась в аспірантурі без відриву від виробництва в ОНМУ, згодом була переведена в аспірантуру з відривом від виробництва, а тому з припиненням нарахування стипендії з 01 квітня 2014 року. Науковим керівником призначено д.е.н., професора [PERSON] 30 грудня 2010 року між Одеським національним морським університетом в особі керівника Морозової І.В. та позивачкою укладена угода про підготовку аспіранта заочної форми навчання за рахунок державного замовлення № 4/з-10. Судом встановлено, що угода № 4/з-10 не відповідає Типовій угоді, яка є Додатком 1 до Положення №309, а саме: виключені наступні пункти в межах обов`язків ОНМУ: виплату відповідно до законодавства державної стипендії; місцем у гуртожитку на період навчання в аспірантурі (перебування в докторантурі) за рахунок коштів аспіранта (докторанта). У разі розірвання контракту право на проживання в гуртожитку припиняється; після закінчення навчання в аспірантурі (перебування в докторантурі) за умови виконання індивідуального плану місцем працевлаштування згідно з державним замовленням та цією угодою. Також виключений пункт обов`язку аспіранта - відпрацювати не менше трьох років. Згідно протоколу засідання Вченої ради Одеського національного морського університету від 26 січня 2011 року на засіданні Вченої ради ОНМУ затвердили тему дисертаційного дослідження позивача, а саме: «Теоретичні основи використання аутсорсингу в проектах реструктуризації» Позивачка склала всі кандидатські іспити (англійську, філософію, спеціальність - 05.13.22 - управління проектами та програмами). В 2014 року позивачка позитивно атестована рішенням кафедри «Системного аналізу і логістики». З індивідуального плану вбачається, що він виконаний повністю, однак зазначено, що дисертаційна робота в основному виконана, але потребує доробки. Судом встановлено, що позивачка протягом навчання в аспірантурі та до теперішнього часу продовжує займатися науковою діяльністю. З матеріалів справи вбачається, що позивачка написала 8 статей, приймала участь у 16 науково-практичних конференціях протягом навчання в аспірантурі. З 23 березня 2014 року ОНМУ припинило нарахування академічних годин за наукове керівництво науковому керівнику Лапкіній І.О. Також позивачка отримала свідоцтва про реєстрацію авторського права на письмовий твір № [NUMBER] від 08 серпня 2014 року, № [NUMBER] від 06 липня 2015 року, № [NUMBER] від 06 серпня 2015 року, написала дві монографії. Позивачка отримала акти використання результатів наукового дослідження в учбовому процесі ОНМУ від 05.08.2015, в науково-дослідній роботі ОНМУ від 05.08.2015, акт використання результатів наукового дослідження «Управління комунікаціями та інтеграціями» ТОВ «МАРКО ІНТЕРНЕЙШНЛ» від 11.09.2015, акт впровадження результатів наукового дослідження ПП «КОНСАЛТИНГОВО-ПРАВОВА КОМПАНІЯ «АВАНТЕ» від 01.10.2015. Позивачка виступала у березні 2014 р., 16 листопада 2015 р. з доповіддю про наукові результати, які відображені у її дисертації. На засіданні кафедри семінару «Проектний менеджмент у транспортних системах» ухвалено тему дисертаційного дослідження подати в наступній редакції: «Моделі використання аутсорсингу в управлінні проектами». Рекомендовано позивачці у дослідженні усунути висловлені зауваження рецензентів та доробити рукопис, додати розрахунки. 14 квітня 2017 року [PERSON] подала заяву про призначення розширеного наукового семінару. 12 червня 2017 року [PERSON] передала дисертацію науковому керівнику [PERSON] . Співробітники ОНМУ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] склали рецензії на дисертаційну роботу позивачки, які як стверджує позивачка не отримувала вчасно, а [PERSON] та [PERSON] змінювали декілька разів рецензії на одну і ту саму редакцію дисертації позивачки. 26 червня 2017 року був складений протокол № 4 розширеного засідання семінару «Проектний менеджмент у транспортних системах», в якому ухвалені наступні рішення: у зв`язку з відрахуванням [PERSON] з аспірантури 23 березня 2014 року вважати обов`язки з наукового керівництва проф. [PERSON] припиненими. Вважати, що подана дисертація не є завершеною науковою працею та не відповідає вимогам до дисертаційних робіт на здобуття наукового ступеня кандидата наук». З протоколу №4 від 26 червня 2017 року вбачається, що відсутня процедура голосування, що є обов`язковим для прийняття такого рішення. Також 26 червня 2017 року відбулося засідання Вченої ради Одеського національного морського університету, що підтверджується протоколом №13. В порядку денному засідання Вченої ради необхідно було розглянути п`ять питань. На засіданні вченої ради були присутні [PERSON] (рецензент дисертації позивачки), [PERSON] (науковий керівник позивачки), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в той же час цих осіб зазначили як присутніх на засіданні розширеного наукового семінару, що випливає зі змісту Протоколу №4 від 26 червня 2017 року. Відповідно до листа №к/1267 ОНМУ від 06 жовтня 2017 року, позивачці повідомили, що зобов`язань ОНМУ перед нею немає, а також що рецензії та відгуки співробітників ОНМУ, відгук наукового керівника [PERSON] та висновок про наукову та практичну цінність дисертації позивачки ОНМУ не складались. Не вирішення вказаного питання призвело до неможливості позивачкою реалізувати своє право на захист дисертації, підготовка якої наближається до завершення, та отримання ступеня кандидата наук. На підставі чого виник спір, позивачка зверталась із заявами до Одеського національного морського університету, адміністрації Президента України, Міністерства освіти і науки України. Однак, спір врегулювати в досудовому порядку не вдалось, а тому остання звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить наступне: зобов`язати Одеський національний морський університет (ідентифікаційний код юридичної особи: 01127777) провести міжкафедральний (розширений) семінар з питання попереднього захисту дисертації [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) за результатами якого надати [PERSON] наступні документи: відгук наукового керівника з оцінкою здобувача та його роботи у процесі підготовки дисертації та висновок Одеського національного морського університету про наукову і практичну цінність дисертації. Так суд встановив, що 15.04.2018 року юрисконсульт [PERSON] визнав позовні вимоги [PERSON] законними, також [PERSON] зазначив, що між науковим керівником [PERSON] та [PERSON] виникає конфлікт інтересів, про що зазначено у службовій записці від 13 квітня 2018 року на ім`я відповідача [PERSON] . З протоколу №26 від 02 травня 2018 року вбачається, що відбулося засідання кафедри «Управління логістичними системами та проектами» з наступним порядком денним: про зміст службової записки від юрисконсульта [PERSON] про проведення засідання кафедри з наданням висновку щодо дисертації [PERSON] та обрання голови засідання кафедри; розгляд дисертаційної роботи [PERSON] на тему «Теоретичні аспекти використання аутсорсингу в проектах реструктуризації». В протоколі №26 зазначено, що кафедру «Системний аналіз та логістика» перейменовано на кафедру «Управління логістичними системами та проектами» (далі по тексту - УЛСП). Позивачка отримала висновок за результатами дисертаційного дослідження у вигляді Витягу з протоколу засідання кафедри та відгук наукового керівника лише 20 червня 2018 року, а протокол №26 від 02 травня 2018 року тільки у січні 2019 року. 18 січня 2019 року у листі ОНМУ №К/116 зазначено, що проф. [PERSON] досі вважається науковим керівником [PERSON] . Судом, встановлено, що співробітники ОНМУ зробили копію дисертації позивачки, яка зберігається у сейфі завідуючого кафедри «УЛСП» [PERSON] . Позивачка стверджувала, що не надавала згоду на відтворення та оприлюднення її дисертації у 2017 та 2018 роках. 20 червня 2018 року представник відповідача надав позивачу в одному примірнику висновок у вигляді Витягу з протоколу засідання кафедри, який не відповідає протоколу №26. Відповідно до листа щодо виконання ухвали суду про витребування доказів ОНМУ №К/1039 від 18.09.2019 року (далі по тексту - лист №К/1039) зазначено, що Положення про проведення наукових семінарів в ОНМУ, де обговорюються дисертаційні роботи зі спеціальності 05.13.22 «Управління проектами та програмами», Положення про проведення семінару «Проектний менеджмент у транспортних системах», Положення про спеціалізовану вчену раду за спеціальністю 05.13.22 «Управління проектами та програмами» не існує. Суд встановив, що проведення семінару «Проектний менеджмент у транспортних системах» здійснене без будь-яких затверджених положень по процедурі, однак був започаткований на підставі наказу ректора №30-орг від 24.03.2000. Наразі даний наказ відсутній у ОНМУ, оскільки переданий до обласного архіву через давність. В архіві ОНМУ залишились лише реквізити документу, за якими він зберігається в обласному архіві №Р-5397, опис 7 справ постійного зберігання 2000-2005 р. справа №78. Також судом встановлено, що відповідач в своїй діяльності застосовує Положення про спеціалізовану вчену раду, затверджено Наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 14.09.2011 № 1059 (далі по тексту - Положення №1059). Склад кафедри УЛСП - 23 особи, з них 7 осіб, яким присуджений науковий ступень кандидата технічних наук, 3 особи, яким присуджений науковий ступень кандидата економічних наук, 1 особа, якій присуджений науковий ступінь кандидата фізико-математичних наук, 1 особа, якій присуджений науковий ступінь доктора економічних наук, 11 осіб - не мають наукового ступеня (лист №К/1039). Судом встановлено на підставі листа №К/1039, що за останні 10 років (без врахування здобувачів, докторантів) проф. [PERSON] здійснила наукове керівництво над дисертаційним дослідженням 14 аспірантів, з них 11 відраховані з певних причин, 3 продовжують навчатися, жодна з осіб не зверталась до спеціалізованої вченої ради ОНМУ щодо захисту дисертації. З вищенаведеного випливає, що за останні 10 років під науковим керівництвом [PERSON] жоден аспірант не захистив дисертацію. ОНМУ зазначив, що не пригадується жодного випадку усунення наукового керівництва чи наукового консультування з причин того, що він не забезпечує своєчасної та якісної підготовки аспірантів. Судом встановлено, що співробітники кафедри УЛСП захищали дисертацію після відрахування з аспірантури, так [PERSON] відрахована - 20.12.2015 р, захистила дисертацію - 15.12.2016 р., [PERSON] відрахована - 30.01.2004 р., захистила дисертацію - 12.09.2012 р., [PERSON] відрахована - 29.12.1990 р., захистила дисертацію - 16.11.1993 р., [PERSON] відрахована - 29.06.2016 р., захистила дисертацію - 29.06.2016 р., [PERSON] відрахована - 29.12.2006 р., захистила дисертацію - 19.03.2009 р. [PERSON] відрахована - 30.12.1982 р., захистила дисертацію - 25.10.2003 р., [PERSON] відрахована - 15.05.1999 р., захистила дисертацію - 21.06.2002 р., [PERSON] відрахована - 30.12.1999 р., захистила дисертацію - 07.07.2000 р., [PERSON] відрахована - 30.12.2012 р., захистила дисертацію - 17.12.2015 р., [PERSON] відрахована - 29.12.2005 р., захистила дисертацію - 22.11.2006 р., [PERSON] відрахована - 01.03.2005 р., захистила дисертацію - 18.06.2008 р., інші особи з 19 осіб не захистили дисертації. Таким чином, суд встановив, що з 19 осіб, які навчалися в аспірантурі 8 осіб не захистили дисертацію і по теперішній час, 10 осіб захистили дисертацію після закінчення аспірантури і лише у однієї особи дата захисту співпадає з датою відрахування з аспірантури. Відповідно в ОНМУ постійно особи захищаються після закінчення аспірантури, а від так провести розширений (міжкафедральний) семінар щодо розгляду дисертації позивачки може. Також суд відкидає доводи відповідача щодо відсутності обов`язку в наданні висновку про наукову і практичну цінність дисертації та відгук наукового керівника відповідно до пп. 8 та 9 Додатку №2 до Положення №1059 та у строки, які передбачені п. 16 Порядку №567. Суд встановив, що дійсно в діях відповідача вбачається порушення п. 16 Порядку №567 та пп. 8 та 9 Додатку №2 до Положення №1059. Так ОНМУ не надав висновок про наукову і практичну цінність дисертації в строк передбачений п. 16 Порядку №567. Суд встановив, що висновок не якісний, у зв`язку з тим, що виконаний станом на 26 червня 2017 року, з посиланням на Порядок присудження наукових ступенів і присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника МОН України, однак діє на теперішній час Порядок присудження наукових ступенів, затверджений Постановою КМУ від 24 липня 2013 р. № 567. Також суд встановив, що відсутнє ухвалене рішення щодо висновку, у голосуванні приймала участь ст. лаб. [PERSON] , що суперечить п. 9.2. Статуту, у зв`язку з тим, що посада «ст. лаборант» - не є науково-педагогічною та науковою посадою, так як не підпадає під вичерпний перелік в розумінні Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» від 14 червня 2000 р. № 963. Висновок є необґрунтованим, оскільки складався на кафедрі, де завідувач кафедри [PERSON] є науковим керівником [PERSON] , а всі хто були зазначені в протоколі засідання кафедри є її підлеглими, крім того [PERSON] підписала протокол №26 від 02 травня 2018 року, а відповідно виник конфлікт інтересів. Крім того підставою для засідання кафедри була службова записка юрисконсульта, а не заява [PERSON] . Також зазначена невірно названа дисертації [PERSON] . Крім того, суд встановив, що дисертаційна робота [PERSON] відтворена копіюванням та оприлюднена, зберігається у копії на кафедрі «Управління логістичними системами та проектами» (далі по тексту - УЛСП) (колишня назва САіЛ) в сейфі зав. кафедри УЛСП [PERSON] , а від так порушена ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» від 23 грудня 1993 року № 3792-XII. Відгук наукового керівника не містить оцінки здобувача та його роботи у процесі підготовки дисертації, відсутня дата його складання, також відгук складений у 2018 року станом на 26.06.2017 рік, тобто заднім числом. Таким чином, суд прийшов до висновку, що рішення засідання кафедри від 02 травня 2018 року та рішення засідання розширеного засідання семінару «Проектний менеджмент у транспортних системах» від 26 червня 2017 року підлягають скасуванню, а відгук [PERSON] та висновок за результатами дисертаційного дослідження визнаються судом недійсними. Станом на час звернення позивачки до Міністерства освіти і науки України, Одеського національного морського університету, адміністрації Президента України (і станом на час розгляду справи) процедурні питання навчання в аспірантурі та отримання ступеня кандидата наук регулюються: Законом України «Про вищу освіту» від 1 липня 2014 року № 1556-VII (далі по тексту - Закон №1556-VII), Положенням про спеціалізовану вчену раду, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 14.09.11 р. №1059 (далі по тексту - Положення №1059), Порядком присудження наукових ступенів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 липня 2013 р. № 567 (далі по тексту - Порядку №567), Положенням про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 1999 р. № 309 (далі по тексту - Положення №309). Позивачка навчалась в аспірантурі ОНМУ до 1 вересня 2016 року, а від так може скористатися наданим її правом захисту дисертацій на здобуття наукового ступеня кандидата наук відповідно до законодавства, чинного до набрання чинності цим Законом до 30 червня 2021 року, в іншому випадку подібні правовідносини будуть регулюватися Порядком підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у вищих навчальних закладах (наукових установах), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.16 р. №261. Установлено, що дія Порядку, затвердженого цією Постановою, поширюється на осіб, які продовжують здобувати наукові ступені відповідно до підпункту 7 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про вищу освіту", згідно з Порядком № 567 від 27.07.2016. У рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі №1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання діяльності Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти» від 27 липня 2016 р. № 567 визначено, що дія Порядку присудження наукових ступенів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 липня 2013 р. № 567 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 64, ст. 2328; 2015 р., № 73, ст. 2401), поширюється на осіб, які продовжують здобувати наукові ступені відповідно до підпункту 7 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про вищу освіту". Підпунктом 7 пункту 2 розділу XV Закону України «Про вищу освіту» від 1 липня 2014 року № 1556-VII визначено, підготовка кандидатів та докторів наук, що здійснюється вищими навчальними закладами та науковими установами і започаткована до 1 вересня 2016 року, продовжується в межах передбаченого строку підготовки відповідно до законодавства, чинного на момент набрання чинності цим Законом. За результатами захисту дисертацій на здобуття наукового ступеня кандидата наук та наукового ступеня доктора наук у спеціалізованих вчених радах, утворених центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки, здобувачам наукових ступенів присуджується науковий ступінь кандидата або доктора наук відповідно до законодавства, чинного до набрання чинності цим Законом, та видається диплом кандидата або доктора наук центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки до 30 червня 2021 року. Цей строк може бути подовжено на час академічної або соціальної відпустки, військової служби або тривалої хвороби. Відповідно до пункту 3.1 розділу ІІІ "Попередній розгляд дисертації у спеціалізованій ученій раді" Положення №1059 зазначено, що спеціалізована вчена рада приймає дисертацію для попереднього розгляду за наявності документів, визначених у переліку (додаток 2), і доручає комісії (не менше трьох осіб) з членів ради (фахівцям за профілем дисертації) подати висновок про науковий рівень дисертації, відповідність її профілю ради, про кількість і обсяг публікацій та про повноту опублікованих матеріалів дисертації, а також пропозиції щодо призначення офіційних опонентів, у тому числі іноземних фахівців з відповідної спеціальності, і на випадок разового захисту щодо поповнення ради науковцями відповідного профілю та щодо розсилання автореферату дисертації. Згідно додатку №2 Положення №1059 - Перелік документів, які подає до спеціалізованої вченої ради здобувач наукового ступеня - передбачено, зокрема, висновок про наукову і практичну цінність дисертації, виданий організацією, де виконувалася дисертація або до якої був прикріплений здобувач (2 примірники) (п. 8), відгук наукового керівника (наукового консультанта) з оцінкою здобувача та його роботи у процесі підготовки дисертації, засвідчений печаткою за основним місцем роботи наукового керівника (наукового консультанта) (п. 9). Додатком №2 Положення №1059 встановлені вимоги до вищезгаданих документів. Так, висновок про наукову і практичну цінність дисертації повинен бути виданий організацією, де виконувалася дисертація або до якої був прикріплений здобувач (2 примірники). Висновок оформлюється як витяг з протоколу засідання кафедри (міжкафедрального семінару), лабораторії, відділу, підписується завідувачем кафедри (керівником семінару), лабораторії, відділу, як правило, доктором наук, затверджується керівником наукової установи, вищого навчального закладу і скріплюється печаткою. У висновку поряд з іншими аспектами характеристики дисертації та особистості здобувача має бути зазначено, ким і коли була затверджена тема дисертації, визначено конкретний персональний внесок здобувача до всіх наукових праць, опублікованих із співавторами. Висновок чинний протягом одного року з дня його затвердження до моменту подання дисертації до розгляду у спеціалізовану вчену раду (п. 8 Додатку 2 до Положення №1059). Відгук наукового керівника (наукового консультанта) з оцінкою здобувача та його роботи у процесі підготовки дисертації, засвідчений печаткою за основним місцем роботи наукового керівника (наукового консультанта) (п. 9 Додатку 2 до Положення №1059). Згідно п. 16 Порядку №567 зазначено, що заклад вищої освіти або наукова установа, в якій виконувалася дисертація або до якої був прикріплений здобувач, проводить попередню експертизу дисертації та робить висновок про наукову та практичну цінність її результатів. Висновок видається здобувачеві не пізніше ніж через два місяці після надходження для попередньої експертизи кандидатської та не пізніше ніж через три місяці - докторської дисертації і включається до переліку документів, які подаються здобувачем до спеціалізованої вченої ради. Керівник закладу вищої освіти або наукової установи несе персональну відповідальність за якість, об`єктивність і своєчасність підготовки висновку. У разі відмови закладу вищої освіти або наукової установи підготувати обґрунтований висновок здобувач має право звернутися до МОН для визначення подальшої процедури захисту дисертації. Таким чином, з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як вбачається з матеріалів справи при подачі позову до суду позивачкою було сплачено судовий збір квитанція № 14 від 27.11.2017 року на суму 640 гривень, квитанція № 25 від 14.08.2018 року на суму 704,80 гривень. Загальна сума сплаченого судового збору становить 1344,80 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved