Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", третя особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, згідно якого просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5109, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення зі [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" заборгованості в розмірі 10 662,97 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на примусовому виконанні у державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №65544354 з примусового виконання виконавчого напису № 5109 від 24.07.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" заборгованості в розмірі 10 662,97 грн. за кредитним договором №010/0141/82/0304527 від 13.07.2016 року, укладеного між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] . Вважає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. виконавчий напис № 5109 від 24.07.2020 року вчинено з порушенням норм Закону «Про нотаріат» та постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безпірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Також позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову по цивільній справі, в якій просив зупинити стягнення по виконавчому провадженню. Ухвалою суду від 02.07.2021 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №5109, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 24.07.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет" суми боргу у розмірі 10 662,97 грн. Ухвалою суду від 05.07.2021 року по вказаній справі було відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання. 20.08.2021 року до суду надійшло клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" Яворського Р.І. про врегулювання спору за участю судді, згідно якого він вказує, що спір можливо вирішити в мирному порядку за умов взаємних поступок, оскільки наявність заборгованості за кредитним договором позивачем не спростовується, містяться лише посилання щодо надмірно великої суми заборгованості, у зв`язку з чим пропонує вирішити спір в мирному порядку на наступних умовах: у разі сплати позивачем 1 919,33 грн. на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" у строк до 18 год. 00 хв. 11.09.2021 року, частина заборгованості у розмірі 8 743,64 грн., буде списана, а заборгованість за кредитним договором № 010/0141/82/0304527 від 13.07.2016 року та виконавчим написом № 5109 вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі. Ухвалою суду від 06.09.2021 року у задоволенні клопотання директора ТОВ "Фінпром Маркет" Яворського Романа Ігоровича про врегулювання спору за участю судді по цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", третя особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, було відмовлено. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшло клопотання, згідно якого він просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду від директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" надійшла заява про визнання позовних вимог, згідно якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" визнає позовні вимоги [PERSON] та просив задовольнити позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису № 5109 від 24.07.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" заборгованості в розмірі 10 662,97 грн., таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 454,00 грн. (інші 50 відсотків судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч.1 ст. 142 ЦПК України), та подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227 грн. (інші 50 відсотків судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч.1 ст. 142 ЦПК України) інші вимоги позивача такі як стягнення орієнтованих судових витрат в розмірі 7000 грн. не визнаються. В підготовче судове засідання третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, пояснення щодо позову не надав. Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 24.07.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис №5109 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінпром Маркет" заборгованості за період з 08.05.2018 року по 24.07.2020 року, сума заборгованості складає 10 662,97 грн., в тому числі: - заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 374,29 грн.; - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією у розмірі 238,68грн.; - плата за вчинення виконавчого напису у розмірі 50 грн.. Також встановлено, що на примусовому виконанні у державного виконавця Індустріального районного відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Іванова В.С. перебуває виконавче провадження №65544354 з примусового виконання виконавчого напису №5109 від 24.07.2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського МНО Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінпром Маркет" заборгованості у розмірі 10 662,97 грн. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону "Про нотаріат"), зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок). Відповідно до ст. 87 Закону (в редакції на час вчинення виконавчого напису), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону (в редакції на час вчинення виконавчого напису) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника. Як слідує зі змісту ч. 10 ст. 84 ЦПК України якщо учасник справи без поважних причин не надає докази для підтвердження обставин, які б спростовували доводи позивача, то суд може здійснити розгляд справи на підставі наявних доказів. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Правовідносини, які є предметом розгляду у цій справі, виникли з договору, укладеного сторонами шляхом підписання позивачем заяви № 010/0141/82/0304527 від 13.07.2016 року. Розмір боргових зобов`язань, який визначений у виконавчому написі нотаріуса, не підтверджений виписками по рахункам договорів відступлення прав вимог за кредитним договором, зазначених у виконавчому написі, а також відсутні докази належного направлення позивачу та отримання ним письмових вимог щодо сплати заборгованості за вказаним договором в досудовому порядку. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу з метою вчинення виконавчого напису не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, а тому, суд бере до уваги те, що позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості, у зв`язку з чим не міг як оспорити вимоги ТОВ "Фінпром Маркет", так і виконати їх, що, в свою чергу, не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення, яку [PERSON] не визнає та заперечує проти наявності такого розміру заборгованості, що також може свідчити про відсутність безспірності вимог до боржника. Приватним нотаріусом документи витребуванні ухвалою суду на підтвердження наявності підстав для вчинення виконавчого напису, в тому числі виконавчий напис, та будь-яких пояснень також не надано, а з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ "Фінпром маркет", зазначений у написі є безспірним. Відповідачем до суду також не надано будь-які документи на підтвердження заборгованості [PERSON] перед ТОВ "Фінпром маркет", розмір якої зазначений у виконавчому написі. Крім того, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а як вбачається з виконавчого напису, на час звернення Банку до приватного нотаріуса про вчинення виконавчого напису, з моменту виникнення заборгованості минуло більше трьох років, тобто, нотаріус вчинив виконавчий напис поза межами передбаченого ст. 88 Закону України "Про нотаріат" трьохрічного строку, на що звернув увагу позивач у позовній заяві. За такого, виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 24.07.2020 року з порушенням вимог ст. 88 Закону України "Про нотаріат", оскільки такий вчинено поза межами трьохрічного строку щодо заборгованості, яка не є безспірною. Крім того, 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин", яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Згідно вказаного Переліку для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14, про визнання не чинним і скасування п. 1 та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 визнано незаконним та не чинним, зокрема розділ "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин", а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Оспорюваний виконавчий напис було вчинено 24 липня 2020 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14. Заява № 001-21010-290513 від 29 травня 2013 року, на підставі якого було вчинено спірний виконавчий напис, не була посвідчена нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020 року. За такого, враховуючи, що виконавчий напис нотаріуса вчинено поза межами трьохрічного строку щодо заборгованості, яка не є безспірною, а також те, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, визнання відповідачем позовних вимог, суд доходить висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір" у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачеві слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. А тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у загальній сумі 908,00 грн. (50 відсотків судового збору за подання позовної заяви та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову).

Outcome: approved