Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

У серпні 2018 року представник ОСББ "Житло - 2008" звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], згідно якої просив: -стягнути з [PERSON] на користь об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житло-2008" (65009 м. Одеса, вул. Зоопаркова, буд.2, ЄДРПОУ 55695920) заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS], у розмірі 30830,95 грн. (тридцять тисяч вісімсот тридцять гривень 95 <:пінок) та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок) та витрати на правову допомогу у розмірі 2200,00 грн. (дві тисячі двісті гривень 00 копійок). Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСББ "Житло-2008" є балансоутримувачем будинку, забезпечуючи управління майном, що перебуває у нього на балансі та несе відповідальність за його експлуатацію. Проте, не зважаючи на безперебійне та якісне надання комунальних та експлуатаційних послуг, деякі мешканці будинку мають заборгованість з їх оплати. Позивач зазначив, що власник квартири [ADDRESS] [PERSON] не здійснює оплату із утримання та обслуговування будинку, у якому розташована належна їй квартира, безперебійного та вчасного отримання комунальних послуг та благоустрою будинку та прибудинкової території. Заборгованість станом на 01.08.2017р. по внескам на утримання будинку по квартирі № 39 склала 30830,95 грн., у зв'язку із чим ОСББ "Житло-2008" змушено звертатись до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву згідно якої просив розглядати цивільну справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача надав суду заяву, згідно якої просив розглядати цивільну справу без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, власником квартири зв адресою: [ADDRESS] є [PERSON]. На установчих зборах 03.12.2007 р. власниками квартир та нежитлових приміщень будинку по вул. Зоопаркова, було прийнято рішення про створення Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житло-2008», яке оформлено протоколом № 1 установчих зборів власників квартир та нежитлових приміщень [ADDRESS] від 03.12.2007р. На підставі вказаного рішення виконавчий комітет Одеської міської ради Одеської області провів державну реєстрацію Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житло-2008" 15.01.2008р., про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про державну реєстрацію юридичної особи 21.01.2008р., номер запису: 15561200000030697. Балансоутримувач - БУ №463 ВАТ "Чорноморгідробуд" передав на баланс ОСББ "Житло- 2008", а останній прийняв будинок. Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦК України власники квартир для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку, користування квартирами та спільним майном житлового будинку можуть створювати об'єднання власників квартир (житла). Частиною 18 ст. 6 Закону "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" від 14.05.2015р. передбачено, що колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об'єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об'єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також, документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р.балансоутримувач будинку утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Тобто, ОСББ "Житло-2008" є балансоутримувачем будинком, забезпечуючи управління майном, що перебуває у нього на балансі та несе відповідальність за його експлуатацію. ОСББ "Житло-2008" забезпечує надання житлово-комунальних послуг у будинку шляхом договорів з відповідними підприємствами, установами, організаціями, результат господарської діяльності яких спрямований на забезпечення умов проживання та перебування осіб у будинку. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем укладено такі договори: Договір про вивіз твердих побутових відходів від 09 жовтня 2009 року; Договір № 10017 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення від 01.12.2015 року; Договір про тимчасове постачання електричної енергії з електролічильником № 60207 від 18.12.2009 та 18.02.2010 рр.; Договір про часткове технічне обслуговування ліфтів від 15. Жовтня 2009 року; Договір № 008511(3) -ТН на постачання за регульованим тарифом для суб'єктів господарювання, що надають послуги населенню з опалення та гарячого водопостачання від 01.07.2015 року; Договір № 008511-ТК-ТП на постачання та транспортування природного газу підприємствам, які відпускають теплову енергію для потреб населення, бюджетних установ та організацій від 01.10.2008 року та Договір № 008511-Т від 01.01.2010 рр. тощо. На загальних зборах ОСББ "Житло-2008" затверджені тарифи внесків на утримання будинку та прибудинкової території, котельної, на благоустрій території. ОСББ "Житло-2008" оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень. Згідно Статуту, ОСББ "Житло-2008" самостійно здійснює функції управителя, воно за договором з постачальниками комунальних послуг є колективним замовником (абонентом) таких послуг. Тому позивач несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих комунальних послуг, а саме за утримання будинку та прибудинкової території, опалення, холодне та гаряче водопостачання і водовідведення. Таким чином, між позивачем та відповідачем існують відносини, що породжують цивільні права та обов'язки, оскільки позивач виступає колективним споживачем (замовником) житлово- комунальних послуг, а відповідач ними користуються. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Статтями 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 22 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлює, що об'єднання виступає колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг та договори з управителем укладаються об'єднанням відповідно до закону. Співвласники зобов'язані укласти договір про обслуговування та оплату комунальних послуг з управителем. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших співвласників об'єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку. Тобто, відсутність між сторонами укладеного договору не звільняє відповідача від обов'язку сплати послуг, які їй надаються та якими вона користується. Як вбачається з розрахунку відповідач не сплачувала за житлово-комунальні послуги, в результаті чого станом на 1 серпня 2017 року утворилась заборгованість в розмірі 30830,95 гривень по внесках на утримання будинку та прибудинкової території. Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, п. п. 4, 17, 29 Правил наданню населенню послуг з газопостачання споживачі зобов'язані своєчасно оплачувати надані їм житлово-комунальні послуги (опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та газопостачання) та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно загальної площі квартири, згідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529, а з 01.06.2011 року згідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869. Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 14 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року плата за використовування теплової та електричної енергії, газу та водопостачання і каналізацію та інші послуги власниками квартир, наймачами, орендарями вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами. У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на вищевикладене суд дійшов висновків, що відповідач отримує житлово-комунальні послуги, які надаються позивачем, проте не сплачує їх вартості, у результаті чого станом на 1 серпня 2017 року за відповідачем утворилася заборгованість, що не заперечується та не спростовується останньою, тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] 30830,95 гривень по внесках на утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено 1600,00 гривень судового збору. Отже, з відповідача на користь позивача належить до стягнення вказана сума судового збору. Відповідно до ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. З договору про надання правовової допомоги від 27.06.2016 року; Акту приймання-передачі наданих послуг від 29.09.2017 року, розрахунку витрат, пов'язаних з правовою допомогою вбачається, що позивач понесла витрати на правову допомогу в сумі 2900,00 грн. за надання консультацій щодо характеру правовідносин та складання позовної заяви та підготовки інших процесуальних документів тощо. Проте, в матеріалах справи відсутнє підтвердження сплати витрат на правову допомогу (квитанція, платіжне доручення), у зв'язку із чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог у цій частині. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial