Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс", треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 вересня 2019 року між нею та ТзОВ "СС ЛОУН" було укладено договір про споживчий кредит № 659116-А. У вересні 2020 року вона дізналася, що приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. 20 серпня 2020 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату у межах виконавчого провадження № ВП 62702945 щодо виконання виконавчого напису №7957, виданого 03 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з неї на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" заборгованості в розмірі 11661 грн. Оспорюваний виконавчий напис приватного нотаріуса вважає незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки кредитний договір було укладено між нею та ТзОВ "СС ЛОУН" і вона сплачувала кредит. Про зміну кредитора її не повідомлено, правонаступник не направляв їй вимог щодо сплати боргу, який є спірним і нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не з`ясовано строк позовної давності, не перевірено первинні бухгалтерські документи та безспірність розміру сум, які підлягають стягненню за виконавчим написом. Просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В судовому засіданні позивачка заявлений позов підтримала та вказала, що про заміну кредитора дізналася у січні 2020 року. Оскільки здійснювала погашення кредиту, то вважає, що сума заборгованості в розмірі 11661 грн. є безпідставною. Просила позов задовольнити. Не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач та треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 03 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис №7957 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" заборгованості в розмірі 11661 грн. Приватний виконавець Дорошкевич Віра Леонідівна 20 серпня 2020 року винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у межах виконавчого провадження № ВП 62702945 щодо виконання виконавчого напису №7957, виданого 03 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем (а.с. 8). Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, насамперед, встановлюються Законом України «Про нотаріат» (далі - Закон) і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до статті 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону та пунктами 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено умови вчинення виконавчих написів. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3). Умови до форми та змісту письмової заяви стягувача на вчинення виконавчого напису передбачені підпункти 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджується документами, чітко визначеними Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). Пунктом 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати: оригінал кредитного договору; засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Виходячи з такого підходу до вирішення цих спорів, Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Суд дійшов висновку, що заборгованість, про стягнення якої просив відповідач не можна вважати безспірною, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Ним взято до уваги тільки розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, який зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивачки. Тобто, виконавчий напис було вчинено виключно на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого стягувачем, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог до позивача. Також з матеріалів справи вбачається, що кредитний договір було укладено із ТзОВ "СС ЛОУН", яке відступило своє право вимоги ТзОВ "ФІНФОРС", однак про зміну кредитора [PERSON] не була повідомлена, жодних листів щодо сплати заборгованості не отримувала, тому не мала можливості оспорити вимоги ТзОВ "ФІНФОРС" або ж виконати їх. Крім того, відповідачем не надано документи на підтвердження того, що письмова вимога про стягнення заборгованості взагалі направлялася боржниці, і, відповідно, була нею отримана. На думку суду, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Беручи до уваги наведене, суд вважає позов обгрунтованим, а тому оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного, Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5,

Outcome: approved