Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] ; судові витрати віднести за її рахунок. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що їй належить на праві власності квартира [ADDRESS] . 9/10 часток квартири належить згідно договору дарування, укладеного 09 лютого 2019 року, посвідченого приваним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Дядковою О.М., реєстровий №113. 1/10 частка належить на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Департаментом міського господарства Рівненської міської Ради народних депутатів 22 серпня 1996 року зареєстрований в реєстровій книзі за №84-231-23511 та перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02 лютого 2019 року державним реєстратором Цукановою О.О., реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна: 1758948456101. За вказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON] . Відповідач, в момент укладення договору дарування вищевказаного нерухомого майна зобов"язувався зареєструватися за фактичним місцем проживання в [ADDRESS] , проте станом на час звернення до суду із даним позовом обіцяного не виконав. Дана обставина перешкоджає їй повністю реалізувати право власності на житло, ускладнює оформлення субсидії та покладає додаткові витрати про оплаті житлово-комунальних платежів. Відповідач відсутній за місцем реєстрації без поважних причин більше одного року, будь-яких домовленостей щодо вказаного житла у них немає. Відповідач самостійно покинув спірне житло у 2016 році та більше там не проживає, отже він втратив право користування вказаним житлом. Ухвалою суду від 05 серпня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 20 вересня 2021 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді та заперечень. В судове засідання позивач подала заяву (вх.№53438/21 від 20.09.2021), в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Від відповідача на електронну адресу суду за вх.№53413/21 надійшла заява, в якій вказує, що від своєї сестри, [PERSON] йому стало відомо про судове засідання, яке призначено на 11.00 год. 20 вересня 2021 року. В суд з"явитися не може, у зв"язку із зайнятістю на роботі. Не заперечує проти його виселення, так як давно не проживає за спірною адсреою, а має інше постійне місце проживання. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] . 1/10 частка квартири належить на підставі Свідоцтва про право власності на житло, видане Департаментом міського господарства Рівненської міської Ради народних депутатів 22 серпня 1996 року, записано в реєстровій книзі за №84-231-23511 від 29 серпня 1996 року та 9/10 часток квартири належить згідно Договору дарування від 09 лютого 2019 року, посвідченого приваним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Дядковою О.М., зареєстровано в реєстрі за №113. Згідно Актів обстеження житлових умов, про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб) від 08.04.2021 №59/1 та від 22.06.2021 №73, затверджених головою правління ОСББ "Парковий узвіз" Лавріновим Г.Л., підтверджується, що [PERSON] фактично зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає за вказаною адресою з 2016 року. Згідно відповіді відділу обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління державної Міграційної служби в Рівненській області від 04.08.2021, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 09.12.2010. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 317 та ст. 319 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Враховуючи всі обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Вимоги про відшкодування судових витрат не заявлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved