Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

15 вересня 2020 року ТОВ «Білопілля Агро» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення завданої матеріальної шкоди. Вимоги мотивовані тим, що 16 вересня 2017 року ТОВ «Білопілля Агро» проводило збирання зерна сої посів, якої був здійснений на земельних ділянках, розташованих на полі BA_SY_04_3002 загальною площею 155,4132 га та на полі BA_SY_04_3003 загальною площею 99,6807 га, які знаходяться на території Супрунівського старостату Миколаївської територіальної громади Білопільського району Сумської області. Збирання сої проводилось за допомогою комбайну CASE 5088, реєстраційний номер [NUMBER] та комбайну CASE 5088, реєстраційний номер [NUMBER] . Близько 10.00 год. того ж дня під час проведення позивачем на вищевказаних полях агротехнічних робіт по збиранню сої, мешканець с. Ганнівка-Тернівська Білопільського району [PERSON] спробував зупинити збирання сої та здійснив постріл з мисливської рушниці по комбайну CASE 5088, реєстраційний номер [NUMBER] . В результаті пострілу відповідачем було пошкоджено колесо комбайну, а саме автопокришка ROSAVA Agros 800/65R32-101 з камерою вартістю 29\~050 грн. та металевий диск переднього колесу комбайну марки CASE, модель 5088. Для відновлення втраченого майна (металевого диску) ТОВ «Білопілля АГРО» придбано диск під шину 800/65-32 вартістю 16\~500 грн. В результаті вчинених протиправних дій [PERSON] , позивачу ТОВ «Білопілля Агро» було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 45\~550 грн. Про вчинення вказаного злочину до Білопільського ВП звернувся комбайнер [PERSON] , та вказане повідомлення 16 вересня 2017 року зареєстроване в ЖЕО заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення за № 3881. На підставі вказаного повідомлення були внесені відомості до ЄРДР за № 12017200130000546 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Кваліфікація злочину у кримінальному провадженні змінена з ч. 4 ст. 296 на ч. 1 ст. 194 КК України. 16 жовтня 2019 року слідчим Білопільського ВП винесено постанову про закриття кримінального провадження та виділення матеріалів з кримінального провадження для притягнення особи до адміністративної відповідальності з тих підстав, що сума матеріальної шкоди, завданої в результаті умисного пошкодження майна, належного ТОВ «Білопілля Агро» не становить великих розмірів, а тому не охоплюється складом кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст. 194 КК України. Таким чином, факт завдання матеріальної шкоди ТОВ «Білопілля Агро» в результаті вчинення протиправних дій не заперечується й самим відповідачем, що підтверджується матеріалами кримінального провадження. Обставини вчинення правопорушення також встановлені постановою суду від 10 грудня 2019 року. Оскільки відповідач на даний час завдані збитки не відшкодував, позивач був змушений звернутись до суду для захисту та поновлення своїх прав. Посилаючись на викладені вище обставини, наявність вини відповідача у спричиненні майнової шкоди позивачу, генеральний директор ТОВ «Білопілля Агро» просить стягнути з [PERSON] на користь позивача 45 550 грн. у відшкодування матеріальної шкоди. Ухвалою від 28 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 27-28 ). Представник позивача - ТОВ «Білопілля Агро» Подибайло А.Ю., який діє на підставі довіреності направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують ( а.с. 35). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, належним чином двічі повідомлявся за місцем реєстрації про час, день та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив (а. с. 29, 34). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що представник позивача проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали\~справи,\~повно,\~всебічно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини справи, на\~яких ґрунтуються\~позовні вимоги,\~ об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Законодавець у ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 ст. 16 ЦК України визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів полягає у з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Відповідно до положень ст.\~11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України\~та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. ст.\~76-78,\~ст.\~81\~ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Під час розгляду справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заявлені клопотань. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі тих доказів, які надані сторонами. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Білопілля Агро» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі як юридична особа, місце знаходження є с. Коршачина , вул. Молодіжна, буд. 1 А Білопільського району Сумської області. Основний вид економічної діяльності товариств є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ( а. с. 5). Постановою старшого слідчого Білопільського ВП ГУНП в Сумській області Кірпікіної Ю.І. від 16 жовтня 2019 року кримінальне провадження № 12017200130000546 від 16 вересня 2017 року закрите у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 194 КК України (а. с. 8-16). В ході проведення досудового розслідування старшим слідчим Кірпікіною Ю.І. було встановлено, що 16 вересня 2017 року до чергової частини Білопільського ВП ГУНП в Сумській області від слідчого Білопільського ВП Чухліба В.В. надійшло повідомлення про те, що до нього звернувся комбайнер ТОВ «Білопілля Агро» [PERSON] , [INFO] , мешканець [ADDRESS] та повідомив, що 16 вересня 2017 року в обідній час керуючий ФГ «Коваленко Т.М.» - [PERSON] , з хуліганських мотивів та явної неповаги до суспільства, застосовуючи вогнепальну зброю невстановленого зразка, під час збирання врожаю бобових-сої на полі між с. Супрунівка та с. Ганнівка-Тернівська вчинив стрільбу та пошкодив переднє ліве колесо комбайна CASA, який належить ТОВ «Білопілля Агро». Того ж дня вказане повідомлення зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення Білопільського ВП за №3881 . 16 вересня 2017 року на підставі даного повідомлення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення № 12017200130000546 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. 15 жовтня 2019 року кваліфікація кримінального провадження №12017200130000546 від 16 вересня 2017 року змінено з ч. 4 ст. 296 на ч. 1 ст. 194 КК України. Також, слідчим в ході проведення досудового розслідування встановлено, що в результаті протиправних дій [PERSON] було пошкоджено майно, належне ТОВ «Білопілля Арго», а саме: в результаті пострілу було пошкоджено колесо комбайну CASE 5088, а саме: автопокришка з камерою та металевий диск. Вказане підтверджується висновком комплексної судово-балістичної експертизи та експертизи продуктів пострілу №19/119/6-3/3 52е, 19/119/7- 1/1537е від 29.12.2017, відповідно до якої пошкодження на внутрішній частині правої зовнішньої сторони шини №3ш, №4ш, №5ш, №6ш, наскрізне пошкодження на лівій зовнішній стороні шини №7ш та внутрішній частині лівої зовнішньої сторони шини №8, наскрізне пошкодження на правій зовнішній стороні камери №1к, наскрізне пошкодження на правій зовнішній стороні камери №3.1 к, наскрізне пошкодження на шві внутрішнього краю камери №4к, наскрізне пошкодження на лівій зовнішній стороні камери №10к, пошкодження на зовнішній стороні диску, між посадочними полками (ободами) №2д, пошкодження на лівій внутрішній стороні диску №3д, є вогнепальними кульовими пошкодженнями. Згідно видаткової накладної та рахунку, наданих ТОВ «Білопілля Агро» встановлено, що вартість автопокришки ROSAVA Agros 800/65R32-101 з камерою становить 29 050 грн. Вартість металевого диска під шину 800/65R-32 становить 16 500 грн. Тобто загальна вартість пошкодженого майна складає 45 550 грн. (а. с. 6-7, 17). Постановою Білопільського районного суду від 10 грудня 2019 року по справі № 573/2278/19 провадження у справі про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку притягнення до адміністративної відповідальності (а. с. 18-19). Із позовної заяви встановлено, що факт завдання [PERSON] матеріальної шкоди ТОВ «Білопілля Агро» в результаті вчинення протиправних дій не заперечується й самим відповідачем, що підтверджується матеріалами кримінального провадження № 12017200130000546. Крім того, встановлено, що правоохоронними органами в рамках досудового розслідування проводилася перевірка з приводу факту спричинення матеріальних збитків ТОВ «Білопілля Агро», за результатами якої встановлено заподіяння такої шкоди шляхом здійснення [PERSON] пострілів з мисливської рушниці по комбайну CASE 5088, реєстраційний номер [NUMBER] . В результаті пострілу відповідачем було пошкоджено колесо комбайну, належного ТОВ «Білопілля Агро». На думку представника позивача спричинення матеріальних збитків мають прямий причинно-наслідковий зв`язок між пошкодження майна позивача та умисними неправомірними діями відповідача, які спричинили збитки. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 22, 1166 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди». Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду в межах позадоговірних (деліктних) зобов`язань визначені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідальність за даною нормою настає за наявності складу правопорушення, а саме: наявність шкоди, неправомірна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною (неправомірною) поведінкою заподіювача, вина. Перераховані підстави є загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди. Відсутність хоча б однієї складової частини правопорушення є підставою для відмови у відшкодуванні шкоди. Неправомірними діє є тоді, коли прямо заборонені законом або суперечать прямим приписам закону. Якщо ж дії чи бездіяльність є «юридично байдужими», тобто не згадуються у законі взагалі і не існує спеціальної заборони щодо них, то неправомірними їх вважати не можна. В силу ст.\~22\~ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. У ч. 2 цієї статті зазначається, що збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Спричинення матеріальних збитків ТОВ «Білопілля Агро» відбулося внаслідок здійснення [PERSON] пострілів з мисливської рушниці по комбайну CASE [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] та підтверджується доданими до позовної заяви письмовими доказами, зокрема постановою про закриття кримінального провадження від 16 жовтня 2019 року . Виходячи з викладеного суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні доведено наявність неправомірної поведінки відповідача [PERSON] . Згідно із ч.ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. В даній справі предметом доказування є відшкодування матеріальної шкоди, яка завдана відповідачем позивачу пошкодженням майна останнього на заявлену суму 45 550 грн., яка в свою чергу підтверджується видатковою накладною та рахунком, наданих ТОВ «Білопілля Агро». В нормах чинного цивільного законодавства про заподіяння шкоди прийнято поділяти на такі складові елементи як: протиправна поведінка, настання шкоди, прямий причинний зв`язок між першим та другим елементом та вина завдавача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. У даному випадку при виконанні відповідачем [PERSON] вказаних дій, виражених у пострілі з мисливської рушниці по комбайну CASE\~5088,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~який належить\~ТОВ «Білопілля\~Агро» наявний причинний зв`язок. Таким чином суд приймає до уваги обґрунтований розрахунок шкоди, спричинений пошкодженням майна, оскільки його наявність доведена у вказаній сумі стороною позивача та враховуючи викладені вище обставини, приходить до висновку, що доведено належними доказами право позивача на відшкодування матеріальної шкоди у заявленому розмірі 45\~550 грн. Згідно з ст.\~17\~Закону України\~"Про\~виконання рішень\~і застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Таким чином, суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, дійшов висновку, що під час судового розгляду доведено, що причиною пошкодження майна є неправомірні дії відповідача, що свідчить про існування безпосереднього причинного зв`язку між діями відповідача та шкодою, завданою позивачу, а отже наявні правові підстави для покладення відповідальності по відшкодуванню заподіяної позивачу шкоди на відповідача. За таких обставин, які були перевірені в ході судового розгляду зібраними у справі доказами, суд дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 2\~102 грн. (а. с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved