Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON], позивач [PERSON] яка діє у власних інтересах та як законний представник - [PERSON], [PERSON] звернулися до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, третя особа на стороні відповідача - КП «ЖРЕР №1» про зобов'язання надати інше благоустроєне жиле приміщення з врахуванням вимог закону щодо норм, розміру та вимог до житлової площі. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що будинок [ADDRESS] в якому проживали та були зареєстровані позивачі , визнаний рішенням виконкому Ужгородської міської ради №209 від 22.09.1987 року аварійним, в зв'язку з чим частину мешканців відселено у благоустроєні квартири. 19.06.2012 року, сталася пожежа в будинку [ADDRESS], внаслідок якої частина квартир згоріла повністю, а квартира [NUMBER], в якій проживала сім'я [PERSON], [PERSON] та двоє її неповнолітніх дітей - [PERSON], [PERSON], стала непридатною для проживання, а її мешканці підлягали виселенню з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення. Дана квартира перебувала у комунальній власності, а між КП "ЖРЕР №1" та [PERSON] 01.05.2011 року був укладений договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій. Крім того, позивачі вкаують на те, що як їм стало відомо частину житлового будинку в якій знаходилась кв.[NUMBER] де проживали позивачі було знесено. З посиланням на вище викладені обставини, на відсутність у них іншого житла, а також на норми Конституції України, норми ст.ст. 47,50,110,112,113 ЖК УРСР України просить постановити рішення, яким зобов'язати виконавчий комітет Ужгородської міської ради надати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] інше благоустроєне жиле приміщення з врахуванням вимог закону щодо норм, розміру та вимог до житлової площі, розміром не менше 54,6 кв.м. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові , надавши суду пояснення аналогічні вказаним. В наступне судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Позивач [PERSON] яка діє у власних інтересах та як законний представник - [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Подала до суду заяву у якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача Виконавчого комітету Ужгородської міської ради в судовому засіданні подав письмові заперечення. В наступні судові засідання не з'явився хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомляв. Представник третьої особи на стороні відповідача - КП «ЖРЕР №1» повторно в судове засідання не з'явився хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи у його відсутності та письмових заперечень до суду не надходило. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як встановлено судом, позивачі [PERSON], [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають у [ADDRESS] Позивачі [PERSON], [PERSON] та неповнолітній [PERSON] , за виключенням неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , зареєстровані за вказаною адресою , що стверджується довідкою КП "ЖРЕР №1" від 06.09.2013 року № 2539 /а.с. 13/ Як встановлено судом, спірна квартира перебувала у комунальній власності, тобто у власності Ужгородської міської ради. 01.05.2011 року між КП "ЖРЕР №1" та [PERSON] укладено договір № 1918 про надання послуг з утримання будинку та прибудинкових територій, предметом якого є [ADDRESS], що стверджується договором № 1918 від 01.05.2011 року, копія якого приєднана до матеріалів справи./ а.с.12/ На підтвердження позовних вимог, позивачі посилаються на рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 209 від 22.09.1987 року про те, що будинок [ADDRESS] визнано аварійним. Згідно копії рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 209 від 22.09.1987 року, наданого представником відповідача до суду, відсутні жодні відомості про прийняте рішення відносно будинку [ADDRESS]. Разом з тим слід зазначити, що у листі - відповіді № К -1686/02-6 від 11.12.2003 року за підписом міського голови [PERSON], який надісланий на адресу Закарпатської обласної державної адміністрації та гр. [PERSON], міський голова зазначає, що рішенням виконкому № 209 від 22.09.1987 року будинок [ADDRESS] визнано аварійним, частину мешканців відселено у благоустроєні квартири. У зв'язку з відсутністю коштів на житлове будівництво, відселення сім'ї [PERSON] у благоустроєну квартиру вирішуватиметься при наявності житла, згідно списків першочерговиків. Проведення ремонтних робіт у згаданому будинку для забезпечення хоча б елементарних умов для проживання мешканців, є недоцільним через його аварійний стан /а.с.64/ Як встановлено судом, 19.06.2012 року сталася пожежа в будинку [ADDRESS], внаслідок якої пошкоджено зокрема , квартиру [NUMBER], що стверджується довідкою Ужгородського районного відділу Управління Держтехногенбезпеки у Закарпатській області від 20.06.2012 року за №01/625 та даними акту про пожежу від 19.06.2012 року /а.с. 14,15/ Внаслідок аварійного стану будинку та пожежі, квартира [ADDRESS] в якій проживала сім'я [PERSON], [PERSON] та двоє її неповнолітніх дітей - [PERSON], [PERSON] непридатна для проживання, що стверджується даними довідки КП "ЖРЕР №1" від 06.09.2013 року № 2539 /а.с. 13/, а отже її мешканці підлягали виселенню з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення. Варто зазначити, що представником відповідача на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог надано до суду копії актів перевірки дотримання паспортного режиму від 26.06.2012 року, від 03.07.2012 року КП "ЖРЕР №1" згідно яких, [PERSON], [PERSON] зареєстровані, але не проживають у [ADDRESS] з 2000 року / а.с. 39-40/ Проте, суд не може прийняти їх до уваги як доказ, оскільки такий вважає недопустимим. Крім того, зазначені в актах обставини, щодо непроживання у спірній квартирі позивачів [PERSON], [PERSON] з 2000 року не можуть не викликати певні сумніви, оскільки в той же час КП "ЖРЕР №1" 01.05.2011 року укладає договір з [PERSON] за № 1918 про надання послуг з утримання будинку та прибудинкових територій, предметом якого є [ADDRESS]. Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються Конституцією України, Житловим кодексом УРСР. Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я , честь і гідність, недоторканість та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно положень ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 7 Житлового кодексу України передбачено, що непридатні для проживання жилі будинки і жилі приміщення переобладнуються для використання в інших цілях або такі будинки зносяться за рішенням виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів. Відповідно до п. б ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчого органу міських рад делеговані наступні повноваження, зокрема: облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням; надання відповідно до закону громадянам, які потребують соціального захисту, безоплатного житла або за доступну для них плату; видача ордерів на заселення жилої площі в будинках державних та комунальних організацій. Відповідно до ст. 110 ЖК України громадяни виселяються з жилих будинків державного і громадського житлового фонду з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення, якщо будинок, в якому знаходиться жиле приміщення, підлягає знесенню, будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом; будинок (жиле приміщення) підлягає переобладнанню в нежилий. Згідно ч.1 ст. 50 ЖК України жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. Відповідно до п. 5 Положення "Про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання" № 189, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 26.04.1984 року, якщо під час обстеження стану жилих будинків буде виявлено невідповідність санітарним і технічним вимогам цих будинків (жилих приміщень), яку можливо і доцільно усунути шляхом проведення капітального ремонту, житлово-експлуатаційна організація вирішує в установленому порядку питання про проведення такого ремонту. Відповідно до ст. 112 ЖК України якщо будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом, громадянам, виселюваним з цього будинку (жилого приміщення) інше благоустроєне жиле приміщення надається виконавчим комітетом місцевої ради чи державною, кооперативною або іншою громадською організацією, а разі неможливості надання жилого приміщення цією організацією - виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів. Відповідно до ст. 113 ЖК України надаване громадянам у зв'язку з виселенням інше благоустроєне жиле приміщення повинно знаходитись у межах даного населеного пункту і відповідати вимогам статті 50 цього Кодексу. Громадянам, які займали окрему квартиру, повинно бути надано окрему квартиру. Якщо наймач займав більш як одну кімнату, йомунадається жиле приміщення, що складається з того ж числа кімнат. За розміром жилеприміщення має бути не меншим за те, яке займав наймач, однак у межах норми жилої площі. Аналізуючи наведені норми законодавства, обставини справи та зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачі [PERSON], [PERSON] та двоє її неповнолітніх дітей - [PERSON], [PERSON] у яких відсутнє інше житло, мають право на отримання іншого благоустроєного жилого приміщення у зв'язку з тим, що будинок [ADDRESS] , в якому знаходиться квартира, де вони проживають, є непридатним для проживання і за твердженням позивачів частина будинку де знаходилась їх квартира було знесено . Однак до цього часу питання щодо надання мешканцям даного будинку та, зокрема [PERSON], [PERSON] та її неповнолітнім дітям - [PERSON], [PERSON], іншого житла (постійного місця проживання) з належними умовами проживання не вирішено. З урахуванням всіх обставин справи, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення, оскільки представник позивача в судовому засіданні належними і допустимими доказами довів ті обставини на які посилався, як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ст. ст. 7, 15, 50, 110, 112, 113 ЖК Української РСР , ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування Україні»,

Outcome: approved