Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення малолітньою дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] з 25 жовтня 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружжя на теперішній час мешкає окремо, малолітня дитина проживає з позивачем [PERSON], повністю знаходиться на її утриманні. Домовленості про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. На теперішній час позивач не працює, знаходиться в відпустці по догляду за дитиною, отримує лише державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в зв'язку з чим відчуває матеріальні труднощі. Враховуючи вказане, [PERSON] в судовому порядку просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в порядку ч. 2 ст. 84 СК України. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання пред'явлених до нього вимог, при цьому просить справу розглянути без його участі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, одночасно вказала, що проти вимог заперечує, при цьому інших пояснень, обґрунтувань прийнятої позиції не вказує. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 25 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом серії [NUMBER]. В шлюбі сторін [INFO] їх син [PERSON]. Спільне життя позивача з відповідачем припинено, шлюб офіційно не розірвано. Так, згідно паспортних даних адресою реєстрації та фактичного місця мешкання позивача є [ADDRESS]. Згідно паспортних даних адресою реєстрації та фактичного місця мешкання відповідача є [ADDRESS]. Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої 15.11.2015 року «Красноармійським центром єдиного замовника» з [PERSON] проживає малолітній син [PERSON], 2015 року народження. Згідно ст. 75 СК України подружжя зобов'язані матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина четверта зазначенної статті встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, право на аліменти у дружини матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. У судовому засіданні встановлено, що малолітній [PERSON], 2015 року народження, батьківство якого відповідачем не оспорюється, мешкає разом зі своєю матір'ю [PERSON] На теперішній час позивач не працює, оскільки перебуває в відпустці по догляду за дитиною, в зв'язку з чим дійсно потребує підтримки зі сторони свого чоловіка. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] працевлаштований, обіймає посаду дорожнього робочого в філії "Красноармійський Автодор" ДП "Донецький облавтодор", що підтверджено довідкою № 36 від 02 вересня 2015 року. Вказане свідчить, що відповідач отримує регулярну стабільну заробітну плату, а отже має можливість надавати матеріальну допомогу своїй дружині, в зв'язку з її перебуванням в відпустці по догляду за малолітньої дитиною. Частиною 1 статті 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вказаного, суд надає оцінку матеріальному становищу відповідача. Так, в довідці про доходи № 36 від 02.09.2015 року вказано, що середньомісячний заробіток [PERSON] за відрахуванням аналогів складає 2398,84 гривень. З позовної заяви вбачається, що позивачем [PERSON] надано відомості, що відповідач має аліментні зобов'язання перед [PERSON] щодо утримання своєї неповнолітньої доньки [PERSON], 2007 року народження. Також, позивач вказала, що в судовому порядку порушила позов про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина до досягнення повноліття. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів того, що відповідач [PERSON] сплачує аліменти на утримання неповнолітніх дій сторонами суду надано не було. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права і обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом (ч. 1, ч. 10 ЦПК України). На виконання зазначених вимог судом неодноразово було запропоновано сторонам надати докази щодо наявності між позивачем [PERSON], третьою особою [PERSON] (окремо) та відповідачем [PERSON] відносин з предмету сплати останнім аліментів, їх розміру, періоду стягнення, наявності заборгованості по зобов'язанням. Проте такі докази суду так і не було надано. Більш того, з довідки про доходи відповідача не вбачається, що з заробітної плати [PERSON] проводиться утримання по аліментам. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 23 лютого 2016 року відповідачем адресовано суду заяву про повне визнання пред'явлених до нього вимог. Доказів того, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси осіб, - суду не надано. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на утримання дружини [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів відповідача щомісячно, що відповідає ст. 80, ч. 2 ст. 84 СК України, ст. 174 ЦПК України, та найкращим чином захистить інтереси тимчасово непрацездатної позивачки в потребі в матеріальних коштах в зв'язку з її вихованням малолітньої дитини, та не призведе відповідача до скрутного матеріального становища. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину, дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. За статтею 88 ЦПК України суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, [PERSON] в силу Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати державного мита, тому судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] в дохід держави. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". На підставі ст.ст. 84, 191 СК України,

Outcome: approved