Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

16.12.2015 до суду надійшов даний позов, в якому позивач просить ухвалити рішення та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 12\~966,04 грн. за кредитним договором б/н від 27.02.2007. \~\~\~\~\~ Свій позов позивач мотивує тим, що відповідно до вказаного кредитного договору (далі [PERSON]) відповідач отримала кредит у розмірі 2\~000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобовязання за Договором виконав, а саме: надав відповідачу кредит. Відповідач не надавала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у звязку з чим у неї виникла заборгованість перед позивачем. Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за Договором не погашає, тому і подано даний позов до суду. Представник позивача по довіреності [PERSON] у судове засідання не зявився у заяві вказав, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача . Відповідач у судове засідання зявилася, позов не визнала та дала суду наступні пояснення. Що вона не сплатила всю суму боргу. Крім того, відповідач заявила клопотання про застосування судом строку позовної давності до предявленого позову, пояснивши, що позивачем пропущені строки на вимогу про стягнення вказаних сум боргу, а на підставі цього у задоволенні позову просить суд відмовити. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши надані докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, тому суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті і прийшов до висновку про часткове задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір б/н від 27.02.2007, шляхом підписання відповідачем заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між позивачем та відповідачем [PERSON] (а.с. 9). Копії Умов та правил надання банківських послуг додані позивачем\~ до позовної заяви (а.с. 10-15). На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] "ПРИВАТБАНК", у звязку з чим 17.07.2009 р. проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк, копія першої сторінки якого додається до позовної заяви (а.с.19). При укладанні вказаного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 27.02.2007 відповідачу було встановлено кредитний ліміт у сумі 1\~800 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк (позивач) нараховує проценти за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 Правил користування платіжною карткою, які містяться у розділі ІІ Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно статей 526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу банку клієнт зобовязаний виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. У п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг вказується, що при порушенні позичальником термінів платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. \~\~\~ Відповідач не надавала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у звязку з чим у неї виникла заборгованість перед позивачем. Таким чином, у порушення умов Договору та ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобовязання\~ не виконала. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за Договором. Ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення клієнтом зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за Договором відповідач станом на 31.10.2015 має заборгованість 12\~966,04 грн., яка складається з наступного (враховуючи додаткові пояснення позивача, а.с.41): - \~ \~ \~ \~1\~764,78 грн. - заборгованість за кредитом (в т.ч. поточна); - \~ \~ \~ \~7\~607,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - \~ \~ \~ \~2 500, 00 грн. - пеня; а також штрафи відповідно до умов Договору: - \~ \~ \~ \~500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - \~ \~ \~ \~593,62 грн. - штраф (процентна складова). Розрахунок суми заборгованості, який відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги, додано на а.с.6-8, 42-46. Як вбачається з вказаного розрахунку, станом на 31.10.2015 відповідач має прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 665,02 грн. Враховуючи приписи ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України, у звязку із порушенням відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту, позивач предявив вимогу про стягнення з відповідача суми кредиту у повному обсязі: 1\~764,78 грн. (1\~099,76 грн. поточна заборгованість + 665,02 грн. прострочена заборгованість). Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Інформації, яка б підтверджувала припинення дії Договору, до суду не надано. У статті 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобовязання за Договором відповідач порушила зазначені вище норми законодавства та умови Договору. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.\~ Відповідно до норм ст.257 ЦК України (загальна позовна давність) стягнення боргу обмежується останніми трьома роками перед зверненням кредитора до суду. Згідно ч.2 ст.258 ЦК України (спеціальна позовна давність) до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік . Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як встановлено з наданого розрахунку заборгованості, то суми кредиту та процентів нараховувались протягом більше ніж три роки, а суми пені за несвоєчасність виконання відповідачем зобовязань за Договором нараховувались протягом більш ніж рік. Однак,згідно даних цього ж розрахунку заборгованості, відповідач 29.07.2013 здійснила погашення заборгованості за Договором, тобто вчинила дії, що свідчать про визнання нею свого боргу, а отже і перебіг позовної давності перервався 29.07.2013. Позивач звернувся до суду у грудні 2015 року, тобто з вимогою про стягнення кредиту та процентів за користування кредитом позивач звернувся в межах строку позовної давності, тому заборгованість за кредитом та процентами за користування кредитом підлягає стягненню в повному обсязі, у розмірі 9\~372,42 грн. Що стосується вимоги про стягнення пені, то згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. У своїй постанові у справі № 6-738цс15 від 24.06.2015, яка в силу ст.360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції, Верховний Суд України вказав, що по заяві сторони про застосування судом строку позовної давності, суд застосовує ці вимоги, як до загального строку так і до строку спеціальної позовної давності. Відповідач заявила клопотання про застосування судом до всіх вимог строку позовної давності. А тому суд у даному позові застосовує строк позовної давності, передбачений ст.258 ЦК України до вимог позивача про стягнення пені. Так, відповідно до норм ч.2 ст.258, ст.266 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Як вбачається з наданих документів, до суду позивач звернувся 11.12.2015; сума пені, яку позивач просив стягнути із відповідача, складала 2\~500,00 грн.; сума нарахованої пені станом на 11.12.2014 (за рік до звернення позивача до суду) складає 1\~400,00 грн. Отже, підлягає стягненню пеня у розмірі 1\~100,00 грн. Також, згідно умов Договору, при порушенні позичальником термінів платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. \~\~\~ Як вбачається з наданих документів, порушення термінів платежів відповідачем триває більш ніж 120 днів, тому з відповідача підлягає стягненню штраф. Оскільки з відповідача стягується пеня не у повному обсязі, то і сума штрафу, визначеного у процентному відношенні, підлягає перерахунку: 1\~764,78 грн. (заборгованість за кредитом) + 7\~607,64 грн. (заборгованість за процентами за користування кредитом) + 1\~100,00 грн. (пеня) + 500,00 грн. (фіксована сума штрафу) = 10\~972,42 грн. (сума позову); 10\~972,42 грн. (сума позову) х 5% = 548,62 грн. (сума штрафу, визначеного у процентному відношенні). Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, на підставі наданих позивачем доказів, пояснень відповідача та заявленого клопотання про застосування строку позовної давності, вимог закону, та в межах заявлених вимог, що заявлені станом на 31.10.2015, суд вважає, що позивач належним чином\~ обґрунтував та довів свій позов, довів, що відповідач не виконала умови Договору, а тому з відповідача підлягає до примусового стягнення заборгованість за Договором у розмірі 11\~521,04 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На це ж вказано і у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» і у п. 36 розяснено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). У звязку із частковим задоволенням даного позову, суд, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судові витрати (сплачений судовий збір) в сумі 172, 82 грн.

Outcome: partial