Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

ПАТ "Златобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" [PERSON] звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 25 листопада 2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 188/10/СL, відповідно до якого позивач надав останньому відновлювану кредитну лінію для споживчих цілей з лімітом кредитування 275\~000 грн., строком до 25.11.2015р., зі сплатою 16 процентів річних. В квітні 2011 року між вищевказаними сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору № 188/10/СL від 25.11.2010р., якою текст кредитного договору викладено в новій редакції. Позивач зазначає, що він виконав умови кредитного договору, проте відповідач [PERSON] неналежним чином виконує умови кредитного договору. Таким чином, станом на 14.08.2015 року в [PERSON] виникла заборгованість за основним боргом та процентами в розмірі 192\~276,03 грн. та по сплаті пені та штрафу в розмірі 8\~415,06 грн, з яких: 174\~998,37 грн. заборгованість за кредитом; 17\~277,66 грн. заборгованість за процентами; 3\~337,24 грн. заборгованість по сплаті пені; 77,90 грн. 3% від простроченої суми/суми заборгованості та 5\~000,00 грн. штраф за неналежне виконання зобов'язань. Крім того, 25 листопада 2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки № 188/10/ СL/З-1 для забезпечення виконанння зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором № 188/10/СL від 25.11.2010 року, за повне та своєчасне виконання боржником своїх боргових зобов'язань перед позивачем в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суд з даним позовом. До початку розгляду справи по суті представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути солідарно з [PERSON] таЗенюк О.В. на користь ПАТ "Златобанк" заборгованість за кредитним договором № 188/10/СL від 25.11.2010р. (із усіма змінами та доповненнями до нього), що станом на 04.04.2016р. становить 257\~495,24 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився надіславши на електронну адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності та відмовити в задоволенні позову ПАТ "Златобанк", оскільки даної заборгованості не існує. Також просив при винесенні рішення врахувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.02.2016 року по справі № 127/345/16-ц. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не зявилася надавши суду клопотання про розгляд справи в її відсутність. Вимоги не визнає та просила в задоволенні позову відмовити так, як кошти по даному кредитному договору повністю виплачені. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 25 листопада 2010 року між ПАТ "Златобанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 188/10/СL, відповідно до умов якого банк надав позичальнику відновлювальну кредиту лінію для споживчих цілей з лімітом кредиттування 275\~000,00 грн., строком по 25.11.2015 року, зі сплатою відсотків в розмірі 16 процентів річних (а.с. 46-51 Т.1). Також суд вбачає, що 06 квітня 20111 року між ПАТ "Златобанк" та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № 188/10/СL від 25.11.2010 року, яким викладено текст кредитного договору № 188/10/СL в новій редакції (а.с. 54-61 Т.1). Зокрема, відповідно до п. 4.3.1. вищевказаної додаткової угоди, позичальник зобов'язався використати кредит на зазначені у п. 1.2. цього договору цілі. Повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами у повному обсязі, у строки та у порядку згідно з умовами цього договору. Пунктом 2.1. вищевказаної додаткової угоди визначено, що забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є іпотека житлової нерухомості 4-х кімнатна квартира житловою площею 45,3 кв.м., загальною площею 78,7 кв.м., яка знаходиться у [ADDRESS]. Також в п. 3.1. додаткової угоди зазначено, що повернення суми кредиту здійснюється на рахунок № 37390500015706, відкритий у АТ "Златобанк", щомісячно не пізніше 20-го числа місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Якщо останній день для сплати частини кредиту припадає на вихідний або святковий день, то сплата чергового платежу по кредиту здійснюється у перший робочий банківський день після вихідних або святкових днів. У випадку порушення позичальником зобов'язань за цим договором, він зобов'язаний відшкодувати банку збитки, а також сплатити штрафні санкції та інші видатки, понесені банком за цим договором (п. 6.2. додаткової угоди №1 до кредитного договору № 188/10/СL від 25.11.2010 року). Відповідно до п. 6.4. вищевказаної додаткової угоди, за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення за кожен день прострочення та обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості. Згідно п. 6.6. додаткової угоди, за кожен випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених п. 4.3. цього договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5\~000 грн. Крім того, слід зазначити, що 06 серпня 2013 року між ПАТ "Златобанк" та [PERSON] було укладено Договір про внесення змін до кредитного договору № 188/10/СL від 25.11.2010 року, відповідно до умов якого була викладена нова редакції п. 10.12. кредитного договору та доповнено догові пунктом 10.13 (а.с. 52-53 Т.1). Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. 25 листопада 2010 року з метою забезпечення виконання зобовязань по вищевказаному кредитному договору між ПАТ "Златобанк" та [PERSON] було укладено договір поруки № 188/10/СL /S-1 (а.с. 66-69 Т.1). У відповідності до п.п. 1.1, 1.2. договору поруки, поручитель зобовязується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником своїх боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобовязань. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобовязань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Судом встановлено, що ПАТ "Златобанк" свої зобов'язання за кредитним договором № 188/10/СL від 25.11.2010 року виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит у розмірі 275\~000,00 грн., що підтверджується випискою по особовим рахункам (а.с. 21-23 Т. 3). Разом з цим судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав належним чином взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, що призвело до утворення в нього перед банком заборгованості. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 04.04.2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором № 188/10/СL від 25.11.2010р. (із усіма змінами та доповненнями до нього) становить 257\~495,24 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) становить 174\~998,37 грн.; заборгованість за процентами 35\~208,49 грн.; заборгованість по сплаті пені 40\~195,81 грн.; 3% від простроченої суми/суми заборгованості 2\~092,57 грн. та штраф за неналежне виконання зобов'язання 5\~000,00 грн. (а.с. 13-17 Т.3). Ухвалою суду від 01 жовтня 2015 року провадження по даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням, яке буде ухвалено у цивільній справі № 127/19915/15-ц за позовом ПАТ "Златобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON], про визнання недійсним пункту договору. Так, рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 24 грудня 2015 року у задоволенні позову ПАТ "Златобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON], про визнання недійсним пункту договору - відмовлено (а.с. 223-225 Т.3). Зі змісту даного рішення суду вбачається, що в 2014 році між ПАТ "Златобанк" та [PERSON] було укладено дві Угоди про приєднання до публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб з розміра вкладів 100\~500, грн. та 100\~000, грн., а в 2015 році між даними сторонами було укладено договір про виконання зобов'язання третьою особою, а саме [PERSON] здійснив виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором у сумі 178\~242,41 грн., шляхом списання коштів з його рахунку. Згідно Постанови № 280 від 17.06.2004р., затвердженою Правлінням НБУ "Про запровадження Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкції про застосування Плану розрахунків бухгалтерського обліку банків України", встановлюється наступний режим та призначення рахунків: - 2630 короткострокові вклади (депозити) фізичних осіб; - 2203 довгострокові кредити на поточні потреби, що надані фізичним особам; - 2208 нараховані доходи за кредитами на поточні потреби, що надані фізичним особам; - 3739 транзитний рахунок за іншими рахунками. Так, з метою виконання договору від 12.02.2015р. з депозитних (вкладних) рахунків [PERSON] відкритих в АТ "Златобанк" № 26305508019216 та № 26306507019216, перерахована сума коштів у розмірі 178\~242,41 грн. на транзитний рахунок [PERSON] за кредитним договором № 37390500015706 з метою погашення заборгованості останнього (а.с. 48-51 Т.4). Одночасно з транзитного рахунку [PERSON] за кредитним договором № 37390500015706 відбулось перерахування коштів на рахунок № 2203, № 2208, № 6397, зокрема: на рахунок обліку довгострокові кредити на поточні потреби, що надані фізичним особам № 22037500015706 перераховано та погашено заборгованість за кредитним договором по кредиту у сумі 174\~998,37 грн. та на рахунок обліку нарахованих доходів за кредитами на поточні потреби, що надані фізичним особам за кредитом № 22082500015706 перераховано та погашено заборгованість за кредитним договором у сумі 3\~239,44 грн. Згідно ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на Уповноважену особу Фонду покладено обов'язок забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав визначених ч. 3 ст. 38 вказаного закону. Отже правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, коли банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. З огляду на вищевикладене, 05 травня 2015 року наказом № 266 Договір про виконання зобов'язання третьою особою, який укладений 12.02.2015р., між АТ "Златобанк" та [PERSON] віднесено до нікчемних договорів на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" так, як його умовами передбачено платіж, що надає окремому кредитору ([PERSON]А.) переваги (пільги) перед іншими кредиторами вкладниками. Враховуючи платність договору про виконання зобов'язання третьою особою від 12.02.2015р., [PERSON] повинен був сплатити на користь [PERSON] 178\~242,41 грн., а [PERSON] отримав перевагу перед іншими вкладниками, а саме отримав право повернення суми коштів від [PERSON] та право отримання 200\~000 грн. гарантованої суми вкладів згідно Закону України "Про фонд гарантування вкладів фізичних осіб". Відповідно до вимог п. 5 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", АТ "Златобанк" з рахунку № 37390500015706 [PERSON] здійснено повернення коштів у розмірі 174\~998,37 грн. на депозитні (вкладні) рахунки [PERSON] відкритих в АТ "Златобанк" № 26305508019216 та № 26306507019216. Згідно п. 1 ст. 26 вищевказаного Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200\~000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (п. 2 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"). Пунктом 5 ст. 26 вищевказаного Закону визначено, що відшкодування кощтів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону. Відповідно до п. 3 ст. 2 вищевказаного Закону, вклад кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Отже з матеріалів справи вбачається, що 09.07.2015 року відбулося списання гарантованої суми вкладів фізичних осіб для виплат ФГВФО з вкладного рахунку № 26305508019216 96\~889,56 грн. та № 26306507019216 96\~779,43 грн. Суд не приймає до уваги твердження відповідачів про те, що заборгованість по кредитному договору не існує так, як кошти повністю виплачені, оскільки воно спростовується виписками по позичковому рахунках боржника (а.с. 2- 249 Т. 2; 21-215 Т. 3; 7-27 Т.4), з яких вбачається, що заборгованість на даний час існує. Також, ухвалою суду від 26 квітня 2016 року провадження по даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням, яке було ухвалено у цивільній справі № 127/345/16-ц за позовом [PERSON] до ПАТ "Златобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Златобанк" [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON], про визнання договору дійсним, а зобов′язання за договором виконаними. Відповідно до рішення Апеляційного суду Вінницької області від 22.04.2016 року по справі № 127/345/16-ц, апеляційнй скаргу ПАТ "Златобанк" задоволено, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.02.2016 року скасовано та в задоволенні позову [PERSON] до ПАТ "Златобанк" про визнання договору дійсним, а зобов'язання за договором виконаним - відмовлено (а.с. 127-134 Т.4). так, зі змісту даного рішення суду вбачається, що наказом тимчасової адміністрації у АТ "Златобанк" від 05.05.2016 року договір про виконання зобов'язання третьою особою від 12 лютого 2015 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ "Златобанк", за яким [PERSON] здійснив виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 188/10/СL, на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" віднесено до нікчемних правочинів. Оскільки договір про визнання нікчемним [PERSON] не оскаржений, тому підстав для визнання цього договору дійсним не має. Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними. Підстави для визначення правочину (договору) нікчемним визначені, зокрема у ч. 3 ст. 38 Закону України "Про фонд гарантування вкладів фізичних осіб" одні з яких стосуються і Договору виконання зобов'язання третьою особою від 12.02.2015року. Аналогічна позиція висловлена в рішенні Апеляційного суду Вінницької області від 11.03.2016р. по справі № 127/10456/15-ц та ухвалі Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ від 21.10.2015р. Разом з тим, слід зазначити, що за період спірних взаємовідносин між позивачем та відповідачем в АТ "Златобанк" було запроваджено тимчасову адміністрацію, а потім введено ліквідацію. Так, постановою Правління НБУ від 12.05.2015 року № 310 було прийнято рішення відкликати банківську ліцензію та ліквідувати АТ "Златобанк". Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 99 від 13.05.2015 року в АТ "Златобанк" вирішено розпочати процедуру ліквідації та 24.03.2016 року прийнято рішення № 391 про продовження строку здійснення процедури ліквідації АТ "Златобанк" до 13.05.2018 року. Суд прийшов до висновку, що відносини, які виникли між сторонами є кредитними відносинами та підлягають врегулюваню відповідно до норм 1054-1056-1 ЦК України та загальних положень про зобов'язання. Стаття 1054 ЦК України, визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязань (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Стаття 554 ЦК України визначає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають пред кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає пред кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором № 188/10/СL від 25 листопада 2010року, утворення у зв'язку з цим заборгованості, а також враховуючи, що [PERSON] виступила поручителем [PERSON], суд вважає, що вони повинні відповідати як солідарні боржники. Заборгованість на користь позивача підлягає солідарному стягненню з них в примусовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути 2\~574,95 грн. понесених судових витрат, а також в дохід держави 1\~287,43 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved