Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]В про визнання права власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,04 га, що знаходяться в адміністративних межах Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Мотивує позов тим, що дані земельні ділянки належали його батькові [PERSON]Ю, який помер 12 березня 2016 року. Позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв. Не може оформити свої спадкові права у зв"язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності померлого на це нерухоме майно. В судове засідання представник позивача за дорученням [PERSON] не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, згідно поданої заяви не претендує на земельну ділянку, що є предметом спору. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 128, 223 ЦПК суд ухвалив слухати справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є сином [PERSON] (копія свідоцтва про народження, а.с. 19). 12 березня 2016 року [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть серія І-СР № 276999, а.с. 4). Після його смерті відкрилася спадщина на: - земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,04 га, кадастрові номери 7125186400:05:000:0073 та 7125186400:04:000:1129, що знаходяться в адміністративних межах Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, які належали померлому згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 052537 від 02.08.2002 року (а.с.16) У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] 26 лютого 2016 року склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Мельниківської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 26, яким заповів все своє майно [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, а легковий автомобіль марки М-2140 [PERSON] (а.с.5). Статтею 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Обставини, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 179 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. З довідки Мельниківської сільської ради № 1279 від 18 жовтня 2016 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті проживав в [INFO] разом з дружиною [PERSON], сином [PERSON], невісткою [PERSON], онуками [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). З листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 308-01/16 від 28.03.2018 вбачається, що після смерті [PERSON], заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору не поступали (а.с. 29). Тобто спадщину померлого прийняли позивач та відповідач [PERSON] Позивач звертався до нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно йому відмовлено, у зв"язку з відсутністю оригіналів правостановлюючих документів на дане спадкове майно (копія листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 2075/02-16 від 20.12.2017, а.с. 11). Разом з тим, відповідач на частину земельної ділянки (паю) не претендує (заява, а.с. 16а). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В розумінні глави 12 Цивільного кодексу України земельна ділянка як нерухоме майно є об"єктом цивільних прав. Згідно ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об"єктом права власності. За приписом ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. За положенням ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів\~ є визнання права. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Враховуючи викладені обставини, грунтуючись на вищезазначених нормах права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач прийняла спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено його право на спадкування зазначеного майна за законом та його належність на час смерті спадкодавцю.

Outcome: approved