Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

10.07.2020 року заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури Сорока С.Г. звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації до відповідачів, в якому просить: поновити у Державному земельному кадастрі запис про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 7425556000:07:000:2008, площею 2 га, розташованої на території Седнівської селищної ради Чернігівського району та області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №25-6089/14-19-сг від 04.09.2019 [PERSON] ; витребувати на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у [PERSON] , земельні ділянки з кадастровими номерами 7425556000:07:000:2030, 7425556000:07:000:2029, 7425556000:07:000:2041, 7425556000:07:000:2028, 7425556000:07:000:2027, 7425556000:07:000:2026, 7425556000:07:000:2025, 7425556000:07:000:2023, 7425556000:07:000:2040, 7425556000:07:000:2039, 7425556000:07:000:2038, 7425556000:07:000:2037, 7425556000:07:000:2036, 7425556000:07:000:2042, 7425556000:07:000:2035, 7425556000:07:000:2034, 7425556000:07:000:2033, 7425556000:07:000:2032, 7425556000:07:000:2031, та у [PERSON] , земельну ділянку з кадастровим номером 7425556000:07:000:2024, які розташовані на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області; стягнути з Відповідачів на користь прокуратури Чернігівської області судовий збір у розмірі 4204 грн. Свої вимоги мотивує тим, що гр. [PERSON] було незаконно передано земельну ділянку з кадастровим № 7425556000:07:000:2008, яка в подальшому останнім була відчужена на користь [PERSON] , яка в свою чергу здійснила поділ зазначеної земельної ділянки на земельні ділянки з кадастровими номерами 7425556000:07:000:2030, 7425556000:07:000:2029, 7425556000:07:000:2041, 7425556000:07:000:2028, 7425556000:07:000:2027, 7425556000:07:000:2026, 7425556000:07:000:2025, 7425556000:07:000:2023, 7425556000:07:000:2040, 7425556000:07:000:2039, 7425556000:07:000:2038, 7425556000:07:000:2037, 7425556000:07:000:2036, 7425556000:07:000:2042, 7425556000:07:000:2035, 7425556000:07:000:2034, 7425556000:07:000:2033, 7425556000:07:000:2032, 7425556000:07:000:2031, 7425556000:07:000:2024, та відчуження земельної ділянки з кадастровим номером № 7425556000:07:000:2024 на користь [PERSON] , оскільки до акту обстеження вищезазначених земельних ділянок, проведеного спеціалістами Департаменту культури і туризму, національностей і релігій Чернігівської ОДА, при співставленні даних Публічної кадастрової карти України і генерального плану пам`ятки археології місцевого значення - «підкова» ( Лук`янцов Бугор ), V-II тис. до н.е., VII-III ст. до н.е. (№4026-Чр), встановлено, що вказані земельні ділянки окрім 7425556000:07:000:2031, повністю розташовані в межах даної пам`ятки. 12.08.2020 року до суду надійшов відзив від відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, зі змісту якого слідує, що останній позов не визнає. оскільки позов поданий особою, яка не має процесуальної дієздатності, тому цей позов слід залишити без розгляду. ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області має повноваження щодо видання наказів про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою і наказів про затвердження документації із землеустрою та передачу у власність чи в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Вважає, що позов не містить жодних належних та допустимих доказів того, що межі земельної ділянки площею 2,00 га чи межі новоутворених земельних ділянок в результаті поділу земельної ділянки площею 2,00 га накладаються на межі пам`ятки археології місцевого значення " [INFO] " ( Лук`янцов Бугор ), а наказ ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 04.09.2019 року за № 25-6089/14-19ск «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність є законним, та таким, що відповідає вимогам чинного земельного законодавства. Також вважає, що заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури Сорока С.Г. не вірно визначив орган державної влади в інтересах якого пред`явлено позов. 17.08.2020 року до суду надійшов відзив від представника відповідача [PERSON] , зі змісту якого слідує, що остання просить у задоволенні позову відмовити, так як у Чернігівської місцевої прокуратури відсутні підстави для здійснення судового захисту інтересів держави в особі Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації, оскільки не має обставин, які перешкоджають здійсненню захисту прав та інтересів позивачем особисто. У позові не визначена ціна позову. Станом на 04.09.2019 року, тобто на дату винесення наказу ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 04.09.2019 року за № 25-6089/14-19ск, так і на даний час в Реєстрі пам`яток національного значення та в Реєстрі пам`яток місцевого значення, відсутні будь-яка інформація щодо такої пам`ятки археології місцевого значення, як поселення « [INFO] » ( Лук`янцов Бугор ») V-II тис. до н.е, VIII-III ст. до н.е (№4026-Чр), розташоване за 0,4 км. на схід від північної частини смт. Седнів в урочищі Лук`янцов Бугор. Також вважає, що з огляду на характер спірних правовідносин, існує невідповідність заходу втручання держави в право власності [PERSON] та [PERSON] критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ, що також є підставою для відмови у позові. 04.09.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури Сороки С.Г., в якій зазначено, що підставою позову стала передача ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області у приватну власність у порядку безоплатної приватизації земельної ділянки, яка знаходиться у межах земель історико-культурного призначення, без обмежень, що суперечить вимогам ст.53,54,150 ЗУ Українки, та ст. 17 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», ст.1 ЗУ «Про охорону археологічної спадщини». Підстави для представництва прокурором позивача є обґрунтованими, що підтверджується листом від 29.05.2020 року за № 15-1635/8. Сам факт відсутності меж пам`ятки археології місцевого значення поселення « [INFO] » (Лук`янцов бугор) V-II тис. до н.е, VII-III ст.ст. до н.е., сер. 1 тис н.е, не може свідчити, що спірна земельна ділянка знаходиться поза межами земель історико-культурного призначення. Отже, землі, на яких знаходиться зазначена пам`ятка є землями історико-культурного призначення, а тому відповідно до положень ст.150 ЗК України є обмеженим в обороті об`єктом. Проте, ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області прийняло наказ про передачу земельної ділянки з кадастровим № 7425556000:07:000:2008 у власність [PERSON] без обмежень, як того вимагає ЗУ «Про охорону культурної спадщини» та укладення охоронного договору, в якому істотною умовою є обов`язок власника забезпечити збереження пам`ятки на землях, якими він користується. 14.09.2020 року до суду надійшли пояснення від представника третьої особи Седнівської селищної ради Чернігівського району, зі змісту яких слідує, що Седнівська селищна рада Чернігівського району підтримує позов. Прокурор в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові та у відповіді на відзив. Позивач - Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації, в судове засідання не забезпечив явку свого представника. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Відповідач [PERSON] в судовому засідання проти задоволення позову заперечив, вважає, що земельну длянку у власність отримав законно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.08.2019 року гр. [PERSON] звернувся з заявою до начальника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області з проханням розглянути та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Седнівської селищної ради (т.1 а.с.16). 04.09.2019 року ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області видано наказ за № 25-6089/14-19сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким затверджено проект щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. [PERSON] на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області. Надано у власність гр. [PERSON] земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер 7425556000:07:000:2008) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (т.1 а.с.17). 21.09.2019 року між гр. [PERSON] та гр.. [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки за реєстровим № 4322, за яким остання набула у власність земельну ділянку, що розташована за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, Седнівська селищна рада, площа 2,0000 га, з яких: 2,0000 га - сіножаті, кадастровий номер 7425556000:07:000:2008 (т.1 а.с.25-26,28-29). З представленого листа з ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 28.05.2020 року за № 10-25-0.2-2652/2-20, слідує, що земельні ділянки з кадастровими номерами 7425556000:07:000:2030, 7425556000:07:000:2029, 7425556000:07:000:2041, 7425556000:07:000:2028, 7425556000:07:000:2027, 7425556000:07:000:2026, 7425556000:07:000:2025, 7425556000:07:000:2023, 7425556000:07:000:2040, 7425556000:07:000:2039, 7425556000:07:000:2038, 7425556000:07:000:2037, 7425556000:07:000:2036, 7425556000:07:000:2042, 7425556000:07:000:2035, 7425556000:07:000:2034, 7425556000:07:000:2033, 7425556000:07:000:2032, 7425556000:07:000:2031, 7425556000:07:000:2024, зареєстровані в Державному земельну кадастрі на підставі документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 7425556000:07:000:2008 (т.1 а.с.23-24). За відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с.30-48/, зазначені земельні ділянки зареєстровані на праві власності за [PERSON] , окрім земельної ділянки з кадастровим № 7425556000:07:000:2024, яка належить [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки за реєстровим № 1835 від 13.04.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реус Р.В. (т.1 а.с.49). Згідно листа Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації від 29.05.2020 року за № 15-1635/8, акту від 03.06.2020 року та паспорту «Поселення «Підкова», слідує, що вищезазначені земельні ділянки, окрім земельної ділянки з кадастровим № 7425556000:07:000:2031, потрапляють у межі пам`ятки археології місцевого значення поселення « [INFO] » (Лук`янцов Бугор), V-IIтис. До н.е., VII-III ст. до н.е., сер. І тис. (№4026-Чр), розташоване за 0,4 км на схід від північної частини смт. Седнів в урочищі Лук`янцов Бугор», взяте на державний облік розпорядження представника президента у Чернігівській області від 08.10.1993 року за № 459 (т.1 а.с.50-51,52-57,58). Відповідно до статей 53, 54 Земельного кодексу України до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані, зокрема, охоронювані археологічні території. Землі історико-культурного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Порядок використання земель історико-культурного призначення визначається законом. Згідно з пунктом «г» частини 4 статті 84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом. Статтею 150 ЗК України визначено, що до особливо цінних земель відносяться землі природно-заповідного фонду; землі історико-культурного призначення. За нормами ст.1 Закону України "Про охорону археологічної спадщини" археологічна спадщина України (далі - археологічна спадщина) - сукупність об`єктів археологічної спадщини, що перебувають під охороною держави, та пов`язані з ними території, а також рухомі культурні цінності (археологічні предмети), що походять з об`єктів археологічної спадщини; об`єкт археологічної спадщини (далі - археологічний об`єкт) - місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їх частини, пов`язані з ними території чи водні об`єкти, створені людиною, незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінності з археологічного, антропологічного та етнографічного погляду і повністю або частково зберегли свою автентичність. Як зазначалося пам`ятка археології місцевого значення поселення « [INFO] » ( Лік`янцов Бугор ), взята на державний облік розпорядження представника президента у Чернігівській області від 08.10.1993 року за № 459. Згідно зі ст.2 Закону України "Про охорону археологічної спадщини" законодавство України про охорону археологічної спадщини складається з Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України "Про охорону культурної спадщини", міжнародних договорів України з питань охорони археологічної спадщини, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Закону та інших нормативно-правових актів України. Відповідно до ст.17 Закону України "Про охорону культурної спадщини" пам`ятка, крім пам`ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Суб`єкти права власності на пам`ятку визначаються згідно із законом. Усі пам`ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов`язані з ними рухомі предмети, є державною власністю. Землі, на яких розташовані пам`ятки археології, перебувають у державній власності або вилучаються (викуповуються) у державну власність в установленому законом порядку, за винятком земельних ділянок, на яких розташовуються пам`ятки археології - поля давніх битв. Відповідно до частини третьої статті 17 Закону УРСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури» переліки пам`яток історії та культури республіканського значення затверджуються Радою Міністрів Української РСР. Переліки пам`яток місцевого значення затверджуються виконавчими комітетами обласних, місцевих (міст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів. Відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про охорону культурної спадщини", об`єкти, включені до списків (переліків) пам`яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури», визнаються пам`ятками відповідно до цього Закону. Враховуючи цю норму, а також те, що поселення « [INFO] » ( Лук`янцов Бугор ) має паспорт та облікову картку пам`ятника історії та культури, взята на державний облік розпорядження представника президента у Чернігівській області від 08.10.1993 року за № 459, суд доходить висновку, що дана пам`ятка визнається такою відповідно до Закону України "Про охорону культурної спадщини". У зв`язку з цим аргументи представника відповідача [PERSON] та представника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про відсутність цієї пам`ятки археології у Реєстрі пам`яток національного значення та в Реєстрі пам`яток місцевого значення не є підставою для висновку про відсутність охорони цієї пам`ятки нормами законів "Про охорону культурної спадщини" та "Про охорону археологічної спадщини". З цих же підстав не є визначальним для правового статусу даної пам`ятки відсутність відомостей про неї у Державному земельному кадастрі. Таким чином наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №25-6089/14-19сг, яким надано у власність гр. [PERSON] земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер 7425556000:07:000:2008) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області був виданий незаконно, в порушення ст.17 Закону України "Про охорону культурної спадщини", оскільки на цій земельній ділянці розташована пам`ятка археології поселення « [INFO] » ( Лук`янцов Бугор ). Розташування цієї пам`ятки саме на земельній ділянці наданій у власність [PERSON] , (яка потім була розділена на 20 ділянок) підтверджується листом Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації від 29.05.2020 року за № 15-1635/8, актом від 03.06.2020 року та паспортом археологічної пам`ятки Поселення « [INFO] » ( Лук`янцов Бугор ). Ці докази суд вважає належними та допустимими, оскільки до повноважень Департамента відноситься погодження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, погодження відчуження або передачи пам`яток місцевого значення. Неправомірність вказаного наказу щодо передачі земельної ділянки має наслідком незаконність подальшого оформлення права власності на неї, її відчуження відповідачу [PERSON] , поділ цієї земельної ділянки на 20 ділянок та відчуження однієї з них [PERSON] . Щодо зауважень представників відповідачів щодо неналежності позивача, в інтересах якого звернувся прокурор, то суд звертає у вагу на наступне. За ст.170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації дійсно не є розпорядником земель державної власності. Проте, відповідно до п.4 Положення про Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації (т.1 а.с.106-112) одним з основних завдань департаменту є охорона культурної спадщини на території Чернігівської області. За п.1 Положення Департамент утворюється головою Чернігівської обласної державної адміністрації, входить до її складу, а також підзвітний та підконтрольний Міністерству культури України. Згідно з п.15 Положення Департамент є юридичною особою. А пункт 66 Положення визначає, що Департамент здійснює контроль за виконанням законів України "Про охорону культурної спадщини", "Про охорону археологічної спадщини", інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини. Підставою позову є саме порушення норм законів України "Про охорону культурної спадщини", "Про охорону археологічної спадщини" на території Чернігівської області, а здійснення контролю за виконаннями цих законів віднесені до компетенції Департаменту. Тому, з огляду на підстави позову, суд вважає, що саме департамент є належним позивачем за даними позовними вимогами. Також суд погоджується з думкою прокурора, що вже сам факт не звернення уповноваженого органу з позовом свідчить про те, що вказаний орган неналежно виконує свої повноваження щодо повернення земельної ділянки. Така позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у пункті 6.43 Постанови від 15.10.2019 у справі №903/129/18 та підлягає до застосування і в даних правовідносинах, оскільки жодних дій направлених на повернення земальної ділянки з часу її виділення Департаментом не проводилося. За нормами ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача, зокрема, у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Як зазначалося вище, на підставі ст.17 Закону України "Про охорону культурної спадщини" та ст.84 Земельного кодексу України, земельна ділянка (кадастровий номер 7425556000:07:000:2008) надана у власність [PERSON] не могла бути передана у приватну власність про що є пряма норма закона. Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації, до компетенції якого входить контроль за виконанням законів України "Про охорону культурної спадщини", "Про охорону археологічної спадщини", інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини, жодних дозволів чи погоджень на передачу цієї земельної ділянки у приватну власність не давав. У зв`язку з цим, обгрунтованим буде твердження, що дана земельна ділянка вибула з державної власності не з волі власника, тобто держави, яка сама встановила заборону на передачу земель, на яких розташовані пам`ятки археології, у приватну власність, а іншим шляхом, а саме через неправомірне визначення цільового призначення цієї земельної ділянки як сільськогосподарського. З огляду на викладене, земельні ділянки, які були утворені внаслідок поділу земельної ділянки(кадастровий номер 7425556000:07:000:2008) наданої у власність [PERSON] підлягають витребуванню на користь держави. Разом з тим, позовна вимога про поновлення у Державному земельному кадастрі запису про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 7425556000:07:000:2008, площею 2 га, розташованої на території Седнівської селищної ради Чернігівського району та області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №25-6089/14-19-сг від 04.09.2019 [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки зазначений наказ, як встановлено вище є протиправним, а тому не міг породжувати правових наслідків. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 зазначається наступне. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З огляду на вказане у разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Частина судового збору сплаченого прокуратурою Чернігівської області підлягає стягненню з відповідачів пропорційно задоволених позовних вимог на користь Чернігівської обласної прокуратури. На підставі викладеного,

Outcome: partial