Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

ТзОВ «Житомиргаз збут» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, у якому вказує, що відповідач є побутовим споживачем природного газу, який постачається за адресою: [ADDRESS] . Відповідач ураховуючи фактичне споживання природного газу для опалення котла, колонки, газової плити за вищевказаною адресою здійснив приєднання до умов публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам. Однак, всупереч п. 14 ч. 3 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, споживач несвоєчасно здійснював оплату спожитого газу, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед ТзОВ «Житомиргаз збут » в сумі 35004 гривні 32 коп. Здійснення відповідачем часткової оплати за послуги споживання природного газу, що зокрема, стверджується витягом фінансового стану особового рахунку № [NUMBER] на ім"я [PERSON] підтверджують факт згоди відповідача про приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Ще одним підтвердженням здійснення приєднання відповідача до умов публічного договору на постачання природного газу є відкриття особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] про що зазначено у розрахунку споживання природного газу даного споживача та інформації, наведеної у витягу з особового рахунку (фінансовий стан), відкритого на ім`я [PERSON] . Отже, правовідносини між сторонами врегульовані шляхом укладання типового публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам природного газу. В період з 01.10.2015 року по 31.09.2018 року оплата за надання послуг з газопостачання здійснювалась відповідачем несвоєчасно, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 35004 гривні 32 коп. Зазначена заборгованість утворилась під час застосування наступних тарифів: відповідно до Постанови КМУ від 27.04.2016 року № 315 «Про внесення змін до постанови КМУ від 01.10.2015 року № 758» з 01 травня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) діє гранична роздрібна ціна на природний газ для побутових споживачів у розмірі 6,879 гривень за 1 куб. метр. Відповідно до Постанови КМУ від 22.03.2017 року № 187 з 01 квітня 2017 року діє гранична роздрібна ціна на природний газ для побутових споживачів у розмірі 6,879 гривень за 1 куб. метр. Ухвалою суду від 16.05. 2019 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін по даній справі . 03.07.2019 року відповідач [PERSON] подав клопотання про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності та просить відмовити у задоволенні позову за період з 01.10.2015 року по 16.05.2016 року ( а.с. 50-51). Протокольною ухвалою суду від 13.11.2019 року до участі в справі, за клопотанням сторони відповідача залучено Акціонерне товариство " Житомиргаз" ( а.с. 85). 15.01.2020 року представником третьої особи - АТ " Житомиргаз" подано письмові пояснення щодо позовної заяви, відповідно до яких зазначено, що аналіз особового рахунку відповідача свідчить про систематичне не подання фактичних показників лічильника спожитого природного газу. Кінцевий показник газового лічильника відповідача зафіксований при припиненні розподілу природного газу на рівні 24969 м3, що співпадає безпосередньо з обліком АТ " Житомиргаз", тому будь які розбіжності є виключеними. Зазначають, що заборгованість нарахована постачальником на показник лічильника відповідача 24969 м3 є правомірною та також, що відповідає фактичним обставинам справи ( а.с. 102-105). Згідно письмових пояснень представника позивача від 16.01.2020 року, станом на 08.01.2020 року заборгованість споживача [PERSON] становить 34393,96 грн. Представник позивача Ведіщева А.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, зазначила, що на день розгляду справи розмір заборгованості становить 33234,64 грн., які просять стягнути з відповідача. Додатково вказала, що 31.01.2018 року органами соціального захисту населення знято пільгу відповідачу і кошти в сумі 23744 грн. 60 коп., як субсидія, були відкликані з рахунка позивача, тому і утворилася заборгованість. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з тих підстав, що борг виник не з його вини, він дійсно є власником будинку, але там постійно не проживав. Вважає, що позивачем не обґрунтовано предмет позову, не надано належних доказів, є лише розрахунки, які не підтверджені квитанціями, просить суд застосувати строки позовної давності до спірних правовідносин. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТзОВ «Житомиргаз збут» та [PERSON] виникли правовідносини, пов`язані з наданням послуг по газопостачанню, які врегульовані статтею 714 ЦК України. Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України, статті 16 Цивільного Кодексу України та статті 4 Цивільного Процесуального Кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб- сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник. Здійснення споживачем часткової оплати за послуги споживання природного газу, що, зокрема, стверджується витягом фінансового стану особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , підтверджують, що фактом згоди споживача про приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (акцептування заяви - приєднання) є частково сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ (абз.2 п.4 розділу III Правил в редакції постанови НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2496, п.7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ) . Ще одним підтвердженням здійснення приєднання споживача до умов публічного договору на постачання природного газу є відкриття особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] про що зазначено у розрахунку споживання природного газу даного споживача та інформації, наведеної у витягу з особового рахунку (фінансовий стан), відкритого на ім`я [PERSON] . Отже, правовідносини між сторонами врегульовані шляхом укладання типового публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам природного газу. З дня вступу в дію Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2496 (далі - Правила), які набрали чинності 27.11.2015 р., Кодексу газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2494 (далі - Кодекс ГРМ) ТОВ «Житомиргаз збут » отримало право на здійснення постачання природного газу населенню. Дані щодо відкритих особових рахунків споживачів природного газу були передані попереднім газопостачальним підприємством, а саме - Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» (далі - ПАТ «Житомиргаз») до ТОВ «Житомиргаз збут». Враховуючи аналіз положень Правил постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. за № 2496, зокрема, п,1 розділу II, п.1.4 розділу І Постанови НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2500, якою затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам та ст. 32 Закону «Про ринок природного газу» у їх сукупності, слід дійти висновку, що постачання природного газу побутовим споживачам на підставі публічного договору, передбаченого Правилами, нерозривно пов`язано з існуванням господарського договору між оператором газорозподільної системи- ПАТ «Житомиргаз", який забезпечує замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених у договорі розподілу природного газу та постачальником - ТОВ «Житомиргаз збут», який забезпечує замовнику послуги постачання природного газу (ст. 40 Закону). За власної ініціативи постачальник має право надати споживачу підписану його уповноваженою особою письмову форму договору на постачання природного газу (п.7 розділу III Правил). ТОВ «Житомиргаз збут» постачання природного газу здійснює споживачам за регульованим тарифом на території м. Житомир та Житомирської області, приєднаним до газорозподільної системи. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та є споживачем природного газу для опалення котла, колонки та пл. газової . Згідно розрахунку споживання природного газу ТОВ «Житомиргаз збут » [PERSON] , станом на 01 березня 2019 року має заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 35004 гривні 32 копійки. Дана інформація підтверджується витягом про фінансовий стан. З 13.02.2018 року газові прилади опломбовані за борги ( а.с.15). Як вбачається з детального аналізу нарахування по о/р [NUMBER] 31.01.2018 року у відповідача було відраховано кошти за субсидію в сумі -23774,6 грн., борг станом на 31.01.2018 року становив 33585,14 грн., а станом на 31.12.2019 року 34393,96 грн., жодних проплат в даний період стороною відповідача здійснено не було ( а.с. 112-114). Довідкою ТзОВ «Житомиргаз збут» передбачено, що споживачу [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] надавались послуги з постачання природного газу та станом на 13.12.2018 року газопостачання припинено у зв`язку із заборгованістю ( а.с.16). Відповідно до Постанови № 527 від 21.04.2017 року «Про видачу ліцензії з постачання природного газу ТОВ «Житомиргаз збут» та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» ТзОВ «Житомиргаз збут» є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку та має право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України. Згідно частини першої статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань є неправомірним. Згідно положень статті 526 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Визначення поняття зобов`язання міститься у частини першої статті 509 ЦК України. Таким чином, між сторонами існували зобов`язальні правовідносини, які зі свого боку відповідач не виконував належним чином, своєчасно не сплачував кошти за надані послуги, чим порушив права позивача і допустив заборгованість в сумі 33234 гривні 64 коп., станом на 21.07.2020 року. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ( ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ст. 81 ЦПК України). Відповідачем в порушення вимог ст. ст. 12,13,81 ЦПК України не надано суду жодних доказів, що заборгованість за спожитий природній газ виникла не з його вини, під час розгляду справи не спростовані розрахунки позивача, то не доведено відсутність боргових зобов"язань перед позивачем. Стороною відповідача заявлено клопотання про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності та відмови у задоволенні позову за період з 01.10.2015 року по 16.05.2016 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права ( ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної даності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов"язку, в силу ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, зо підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов"язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. Аналіз фінансового стану особового рахунку № [NUMBER], відкритого на ім"я [PERSON] вказує на те, що відповідач здійснив часткову сплату коштів за спожитий природній газ у розмірі 1771,00 грн. починаючи з квітня 2016 року. Відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання строку позовної давності, перебіг позовної давності починається заново. За наведених обставин у суду немає підстав для застосування строку позовної давності до спірних правовідносин за період з 01.10.2015 року по 16.05.2016 року. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожитий природний газ, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі в сумі 33234 грн. 64 коп.- станом на день розгляду справи. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved