Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач уточнюючи позовні вимоги просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0708/0408/45-008 від 29.04.2008 року, яка станом на 29.03.2013 року складає 1011357,33 грн., з яких заборгованість за кредитом в сумі 515684,14 грн., заборгованість по відсотках в сумі 280224,51 грн. та пеня в сумі 215448,68 грн., шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна, виселити відповідача без надання іншого житла зі зняттям з реєстраційного обліку з житлового приміщення за зазначеною вище адресою, посилаючись на те, що 29.04.2008 року ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0708/0408/45-008, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 65000,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування ним. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором, 29.04.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого останній передав банку в іпотеку трикімнатну квартиру [ADDRESS]. 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та Факторинговою компанію «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ПАТ «Сведбанк» відступив, а Факторингова компанія «Вектор Плюс» набула право грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів за кре дитним договором № 0708/0408/45-008 від 29.04.2008 року. 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого позивач набув всі права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів за кре дитним договором № 0708/0408/45-008 від 29.04.2008 року. Відповідач, неналежно виконував взяті на себе зобов'язання та грубо порушував істотні умови кредитного договору, в разі чого має прострочену заборгованість. 29.04.2013 року відповідачу було направлено вимогу, а саме повідомлення про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. До теперішнього часу заборгованість не погашена. Представник позивача в останнє судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність додатково зазначивши, що строк позовної давності за вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки не пропущений, оскільки договором встановлено строк виконання зобов'язання до 2028 року. В судовому засіданні 11.02.2014 року позовні вимоги підтримав, при цьому пояснив, що 28.11.2012 року було укладено договори факторингу між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс», а також між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», у разі чого позивач набув всі права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів за кре дитним договором №0708/0408/45-008 від 29.04.2008 року, який був укладений між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] Оскільки відповідач, неналежно виконував взяті на себе зобов'язання, порушував умови кредитного договору, у нього виникла заборгованість. Позивачем 29.04.2013 року було направлено вимогу про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак до теперішнього часу заборгованість не погашена. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, при цьому пояснив, що відповідач дійсно отримав кредит за кре дитним договором № 0708/0408/45-008 від 29.04.2008 року, але у зв'язку з економічною кризою вимушений був припинити його погашення. Вимоги позивача вважає безпідставними, оскільки в порушення умов договору банком незаконно було збільшено проценти за користування кредитом про що [PERSON] не повідомили. Крім того, позивач не довів того, що до нього перешли права грошової вимоги за цим кредитним договором. Відповідач повідомлень про зміну кредитора не отримував. Договір, який був укладений 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс», має умови щодо заборони перепродажу заборгованості за кредитами боржників, однак, не вважаючи на це ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступив право вимоги позивачу. Крім того, на договорі факторингу, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на останньому аркуші, відсутня печатка ТОВ «ФК «Вектор Плюс», що свідчить про його нечинність, а як наслідок, є нечинним і договір факторингу, укладений з позивачем. Додаток № 1 та додаток №2 до Договору від імені банку підписані директором Мелітопольського відділення ВАТ «Сведбанк» [PERSON], а сам кредитний договір був укладений іншою особою, в.о. директора Мелітопольського відділення ВАТ «Сведбанк» [PERSON], при цьому графік погашення заборгованості при укладанні кредиту відповідачу не надавався, а додаток №2 є розрахунком орієнтованої вартості кредиту, а не графіком погашення, відсутні повноваження осіб, які складали розрахунки заборгованості. Відповідач не отримував повідомлення про відступлення права вимоги, усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки за кре дитним договором, не знав про заміну кредитора, а тому не повинен виконувати зобов'язання. Також представник відповідача заявив про застосування строку позовної давності, який сплив 05.12.2012 року, оскільки ПАТ «Сведбанк» 06.10.2009 року направив відповідачеві повідомлення про зміну умов кредитного договору 0708/0408/45-008 від 29.04.2008 року листом за № 04/478 від 05.10.2009 року, яким повідомив про необхідність погашення відповідачем зобов'язань у повному обсязі, посилаючись на те, що строк виконання договору в повному обсязі настав 05.12.2009 року, що є підставою для відмови у позові. Суд, вислухавши представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 29.04.2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 0708/0408/45-008, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 65000,00 доларів США для здійснення розрахунків за договором купівлі-продажу квартири [ADDRESS] з кінцевим терміном повернення кредиту до 29.04.2028 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11, 90 % річних. /а.с. 24-28/. Факт отримання котів відповідачем в сумі 65000 доларів США підтверджується заявою на видачу готівки № 2584342/0236 від 29.04.2008 року /т.1 а.с. 170/ 29.04.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 0708/0408/45-008, за яким останній у забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором № 0708/0408/45-008 від 29.04.2008 року передав у іпотеку банку трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Угода нотаріально посвідчена /т.1 а.с. 38-40/. 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу № 15, відповідно до умов якого, банк відступив фактору свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі Документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. /т.1 а.с. 10-12/. 28.11.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступив ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги клієнту набув права вимоги такої заборгованості від боржників та передав клієнту за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором (п.213). З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. /т.1 а.с. 13-21/ Відповідно до п. 2.3 Договору факторингу від 28.11.2012 року перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувся в дату відступлення, якою є дата укладання цього договору, після чого фактор став новим кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набув відповідні правові вимоги. Відповідно до п. 2.4 Договору факторингу від 28.11.2012 року перехід від клієнта до фактора прав вимоги за договорами забезпечення відбувається в момент укладання договору щодо передачі права вимоги за договорами забезпечення у дату відступлення. Згідно витягу з додатку № 1 до договору факторингу від 28.11.2012 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до переліку кредитних договорів входить кредитний договір № 0708/0408/45-008 від 29.04.2008 року укладений з позичальником [PERSON]./т.1 а.с. 9/ Відповідно до договору про передачу прав за іпотечним договором від 28.11.2012 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», разом з відступленням прав вимоги заборгованостей за кредитними договорами від боржників, що здійснюється на підставі договору факторингу від 28.11.2012 року, укладеного між сторонами, одночасно передаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим договором. Іпотекодержатель передає новому іпотекодержателю права за іпотечними договорами, перелік яких наведено у додатку №1 до цього договору. /т.1 а.с. 22/ Згідно витягу з додатку № 1 до договору про передачу прав за іпотечним договором від 28.11.2012 року укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до переліку входить іпотечний договір від 29.04.2008 року укладений з позичальником [PERSON]./т.1 а.с. 23/. З витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек (реєстрація змін) № 39311007 від 13.12.2012 року вбачається, що до реєстраційного запису державного реєстру іпотек 7117275 внесено зміни, а саме: було вилучено іпотекодержателя ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та додано іпотекодержателя ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору про передачу прав за іпотечним договором від 28.11.2012 року. Тип змін - відступлення права. /т.1 а.с. 169/ Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Повідомленням директора ТОВ «ФК «Вектор Плюс» № 447 підтверджується, що 28.11.2012 року ТОВ «ФК»Вектор плюс» здійснило розрахунок з ПАТ «Свердбанк» у повному обсязі та в порядку, встановленими умовами договору. /а.с.206/. Повідомленням директора ТОВ «ФК «Вектор Плюс» № 448 підтверджується, що 28.11.2012 року ТОВ «Кредитні Ініціативи» здійснило розрахунок з ТОВ «ФК «Вектор Плюс» у повному обсязі та в порядку, встановленому умовами договору. /а.с.207/ Відповідно до ст 1078 ЦК України Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. ст. 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно з ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за не можливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до п. 11 Іпотечного договору укладеного 29.04.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON], іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов'язання повністю або частково, у тому числі якщо іпотекодавець не поверне іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та/або випливають з основного зобов'язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов'язанням та цим договором, у тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов'язання (як основного боргу, так і процентів за ним). Відповідно до п. 42 Пленуму ВССУ N 5, від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. А за вимогами ч.6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» - ціна продажу встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Обов'язок по сплаті кредиту відповідач належним чином не виконував, в разі чого виникла заборгованість за кредитним договором № 0708/0408/45-008 від 29.04.2008 року, яка згідно наданого розрахунку, станом на 29.03.2013 року складає 132744,68 доларів США, що в перерахунку за курсом національного банку України, встановленого на дату розрахунку в розмірі 799,3 грн. за 100 доларів США, становить 1061028,23 грн. та складається з заборгованості за кредитом в розмірі 64516,97 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 515684,14 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 35058,74 доларів США, що еквівалентно 280224,51 грн. та пені в розмірі 33168,97 доларів США, що еквівалентно 265119,58 грн. /т.1 а.с. 42,43/. В ході розгляду справи позивачем були уточнені вимоги щодо стягнення пені в межах строку позовної давності три роки, передбаченого п. 8.5 кредитного договору, що становить 215448 грн.68 коп. Факт порушення відповідачем внесення щомісячних платежів і наявність заборгованості за кредитом підтверджується також довідкою про грошові надходження за кредитним договором, розрахунком заборгованості / т.1 а.с. 168, 165-166/ Доводи представника відповідача про те, що відповідачу не направлялася письмова вимога щодо усунення порушень зобов'язання за зазначеним вище договором, а тому на предмет іпотеки не може бути звернено стягнення, суд вважає необгунтованими з огляду на наступне. Згідно із ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та(або) умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення ч. 1 ст. 35 указаного Закону не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду в установленому законом порядку. Між тим, з матеріалів справи вбачається, що 29.04.2013 року відповідачу направлялася вимога про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке було отримано відповідачем /а.с.44,45,185 -187/. Однак, до теперішнього часу заборгованість за договором не погашена. Умовами договору сторонами встановлено як строк дії договору (п.11.6) так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням ануїтетних платежів. Погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями, а саме відповідно до п.3.1.1 Кредитного договору ануїтетні платежі сплачуються в розмірі 711,18 доларів США в термін до 10 числа кожного місяця. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві (ст.ст. 530,631 ЦК України) визначаються різні поняття як «строк дії договору» так і «строк (термін) виконання зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені вимогами ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Як зазначало вище, сторони встановили як строк дії договору - до повного виконання сторонами зобов'язань так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких, у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 29 квітня 2028 року. Таким чином, умовами договору та розрахунком орієнтованої вартості кредиту, що є складовою частиною кредитного договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено щомісячно. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входить до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч.3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Як встановлено судом, відповідач перестав виконувати щомісячні зобов'язання, останній платіж за кредитним договором ним здійснено 14.05.2009 року /т.1 а.с. 168/, у той час як з зазначеним позовом позивач звернувся 31.05.2013 року /т.1 а.с. 47/, включивши до вимог щодо заборгованості як всю заборговану суму, так і майбутні платежі. Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). Відповідно до п. 8.5 Кредитного договору № 0708/0408/45-008 від 29.04.2008 року сторони домовились, що строк позовної давності за будь якими вимогами банку, що випливають з цього договору, встановлюється тривалістю 3 роки. Суд вважає за необхідним застосувати строк позовної давності до вимог, щодо заборгованості за кредитним договором. Оскільки, у судовому засіданні встановлено, що відповідач порушив зо бов'язання за кредитом, не сплачував його суму, тому позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в частині визначення суми заборгованості підлягають задоволенню з урахуванням трирічного строку позовної давності, а тому звернення стягнення на предмет іпотеки слід здійснити в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0708/0408/45-008 від 29.04.2008 року борг за яким становить 931063 грн.49 коп., із яких 505137 грн. 30 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 210477 грн. 51 коп. - заборгованість по відсоткам, 215448 грн.68 коп. - заборгованість по пені. В частині позовних вимог щодо виселення відповідача без надання іншого житла зі зняттям з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS] по проспекту 50-річчя Перемоги слід відмовити з наступних підстав. У ч.ч. 2 і 3 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" законодавець установлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. Вимога про добровільне звільнення житлового приміщення може бути направлена разом з вимогою, передбаченою ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Згідно довідки про реєстрацію місця проживання/перебування особи від 06.06.2013 року за відомостями Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області місце проживання/перебування [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS]./т.1 а.с. 49/ Доказів того, що відповідач проживає в жилому приміщенні за адресою [ADDRESS], позивачем не надано. Із матеріалів справи вбачається, що всі повідомлення на ім'я відповідача, позивачем надсилались за адресою: [ADDRESS], ця адреса, як місто проживання, зазначена позивачем і в позовній заяві. Посилання представника відповідача на те, що в порушення умов договору баком незаконно було збільшено проценти за користування кредитом, є неприйнятними з огляду на наступне. Пунктами 8.4, 8.4.1 Кредитного договору передбачено, що сторони, за взаємною згодою, домовились без укладання будь-якої додаткової угоди до цього договору, у випадку невиконання зобов'язань, що передбачені п. 5.6., 5.7., 2.2. встановити наступний порядок змін умов цього договору з відповідною зміною відсоткової ставки за користування кредитними коштами. Відсоткова ставка підвищується на 1 (один відсоток) за кожен факт такого порушення, від рівня поточної ставки та дату порушення зобов'язання позичальника. Відсоткова ставка підвищується наступного за днем порушення строків, виконання зобов'язання передбаченого п. 5.6., 5.7., ,2.2. У випадку, якщо такий день припадає на небанківський, то відсоткова ставка збільшується з першого наступного банківського дня, без укладання додаткової угоди. Відповідно до п 11.1 Кредитного договору укладаючи цей договір, позичальник усвідомлює та підтверджує, що умови договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими. /т.1 а.с. 24-28/. Таким чином, зміна відсоткової ставки є правомірною, оскільки передбачена умовами договору. Посилання представника відповідача на те, що позивач не довів того, що до нього перешли права грошової вимоги за цим кредитним договором, оскільки договір факторингу, укладений між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ПАТ «Сведбанк» має умови про заборону перепродажу суд вважає необґрунтованими. Відповідно до п. 2.6 договору факторингу, укладеного 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс», наступне відступлення фактором прав вимоги заборгованості до боржників будь-яким третім особам допускається виключно за умови отримання фактором від банку попереднього письмового дозволу Спостереженої Ради банку. /.а.с. 188/ З виписки з протоколу № 19 Спостереженої Ради АТ «Сведбанк» від 20.11.2012 року вбачається, що було прийнято рішення про надання дозволу компанії групи «Укрборг» ( ТОВ «ФК Укрборг, ТОВ «Глобал Інфініті Україна», ТОВ «ФК «Вектор Плюс»), що придбає права вимоги згідно даного рішення, на наступний продаж (відступлення) прав вимоги заборгованості до боржників ТОВ «Кредитні ініціативи» /т.1 а.с. 189-190/. Доводи представника відповідача про те, що відповідач не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, а тому не повинен сплачувати кредит новому кредитору суд також вважає необґрунтованими. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом. Отже, за змістом наведених положень закону вбачається, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов'язання є належним. Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду. Про те, з матеріалів справи, та матеріалів кредитної справи, яка була оглянута судом, вбачається, що 14 грудня 2012 року на адресу відповідача посилалися повідомлення про укладання договорів факторингу з зазначенням суми боргу та бланку платіжного документа для здійснення погашення заборгованості. /т.1 а.с. 171-184). Посилання представника відповідача на нечинність договору факторингу, укладеного 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» так як на останньому аркуші договору відсутня печатка ТОВ «ФК «Вектор Плюс» суд вважає необґрунтованими. На а.с. 12 міститься ксерокопія виписки з зазначеного договору, оригінал якого досліджувався в судовому засіданні. Цей договір має всі необхідні реквізити в тому числі і мокрі печатки підприємств, сторін за договором. Не заслуговують на увагу посилання представника відповідача на застосування строку позовної давності до вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки у зв'язку з тим, що ПАТ «Сведбанк» 06.10.2009 року змінив умови кредитного договору № 0708/0408/45-008 від 29.04.2008 року повідомивши відповідача про необхідність погашення зобов'язань у повному обсязі і встановивши строк виконання договору до 05.12.2009 року, оскільки ПАТ «Сведбанк» цим повідомленням, відповідно до п.п.9.1,9.2 Кредитного договору, наголошував про необхідність погашення заборгованості в повному обсязі у зв'язку з порушенням відповідачем умов зазначеного договору. При цьому, відповідно до п. 11.2 Кредитного договору зміни і доповнення в договір, вносяться шляхом укладання сторонами додаткових письмових угод. Проте, ніяких додаткових угод щодо строку виконання договору між сторонами не укладалось. Відповідно до п.5 ст. 261 ЦК України на зобов'язання з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Оскільки термін повернення позики визначений в кредитному договорі і закінчується 29.04.2028 року, підстав для застосування позовної давності до вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки не вбачається. Посилання представника відповідача на нечинність кредитного договору у зв'язку з тим, що цей договір був укладений в особі в.о. директора Мелітопольського відділення ВАТ «Сведбанк» [PERSON], а додаток № 1 та додаток № 2 до договору в особі директора Мелітопольського відділення ВАТ «Сведбанк» [PERSON] є безпідставними, оскільки стороною договору є ВАТ «Сведбанк», і не має значення яка посадова особа, що має відповідні повноваження, діяла від імені банка. Посилання представника відповідача, щодо відсутності графіку погашення кредиту є неприйнятними, оскільки складовою частиною кредитного договору, як додаток №2 до нього, є розрахунок орієнтованої сукупної вартості кредиту, складання якого відповідає вимогам НБУ України, з зазначенням дати платежу, суми платежу за розрахунковий період з відображенням погашення основної суми кредиту та процентів за користування ним, що фактично і є графіком погашення кредиту. При цьому, порядок погашення заборгованості за кредитом визначений умовами кредитного договору шляхом здійснення фіксованих платежів (ануїтетних платежів) в сумі 711,18 доларів США у чітко встановлений цим договором термін (10 числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору). Посилання представника відповідача на відсутність повноваження осіб, що складали розрахунки заборгованості, що маються в матеріалах справи, суд не приймає до уваги оскільки, ці документи підписані відповідною особою, скріплені печаткою установи. /а.с. 42,43,165-166, 168/ Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на сплату судового збо ру відповідно до задоволених позовних вимог в сумі 3441 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial