Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 1 252,96 грн та судовий збір. Позовні вимоги мотивує тим, що 27.01.2017 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «HYUNDAI ELANTRA» д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Автомобіль «HYUNDAI ELANTRA» д.н.з. [NUMBER] застрахована у ПАТ "СК "ПЗУ Україна", відповідно до договіру добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №112116, за яким страховник застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «HYUNDAI ELANTRA». В результаті ДТП автомобіль «HYUNDAI ELANTRA» д.н.з. [NUMBER] , що на той момент був застрахований у ПАТ "СК "ПЗУ Україна", зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до рахунку - фактури № КУС00000321 від 02.02.2017 року вартість відновленого ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля «HYUNDAI ELANTRA» д.н.з. [NUMBER] , становить 3 698 грн. 94 коп. ПАТ «СК «УСГ» на виконання умов вказаного Договору було здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 1252,96 грн. Ухвалою суду від 06.09.2018 року було відкрите провадження у даній справі, призначено розгляд справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у позовних вимогах просив суд розглянути вказану справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Відзиву на позов до суду не подала. Враховуючи викладене та вимоги ст.ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності не з`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Вивчивши подані заяви по суті справи, та дослідивши наявні письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення вимог позивача з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.01.2017 року по вул. Ярославів Вал, що в м. Києві, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «HYUNDAI ELANTRA» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП транспортний засіб «HYUNDAI ELANTRA» д.н.з. [NUMBER] був застрахований у ПАТ «СК «ПЗУ Украна», відповідно до договіру добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №112116, за яким страховник застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «HYUNDAI ELANTRA». ПАТ «СК «УСГ» на виконання умов вказаного Договору було здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 1252,96 грн. на підставі Страхувальника про надання страхового випадку від 27.01.2017 року, страхового акту№ UА2017012700050/L01/01 від 01.03.2017 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 1868. Предметом спірних правовідносин у цій справі є відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та сумою виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За нормою ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справах № 464/1937/16ц від 03.09.2018р., № 201/1431/16ц від 03.10.2018р. За нормою ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, після виплати страхового відшкодування у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди в розмірі 1 252 грн. 96 коп. в порядку ст. 1194 ЦК України. У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду надано не було. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved