Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача [PERSON] громади в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи [PERSON] кооператив «Житлово-будівельний кооператив №320», приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В ході розгляду справи були визначені сторони та неодноразово уточнені позовні вимоги. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що його дружина [PERSON] була членом ОК "ЖБК № 320" і отримала ордер на вселення в квартиру за адресою: [ADDRESS], де була зареєстрована та проживала зі своєю сім'єю. Вартість кооперативної квартири була виплачена в розмірі 5\~459 руб., тобто в повному обсязі, але його - позивача дружина своє право власності на квартиру у встановленому законом порядку не встигла зареєструвати, так як 14.08.2013року померла. Від шлюбу з [PERSON] позивач має двох повнолітніх дітей -[PERSON] та [PERSON], які давно проживають окремо, маючи свої сім'ї, і не мають ніякого відношення до виплачено пайового внеску. \~ Після смерті дружини позивач звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину (на квартиру) йому нотаріусом було відмовлено, оскільки відсутній документ про право власності. Інші спадкоємці, їх діти, син [PERSON] та дочка [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Просив суд: визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом, після смерті дружини [PERSON] на ? частину двохкімнатної квартири [ADDRESS] житловою площею 27,3 кв.м. та загальною площею 44,7 кв.м., яка складається: 1 - коридор площею 4,6 кв.м., 1-а кімната площею 17,0 кв.м, 2-а кімната площею 10,3 кв.м, кухні площею 7,7 кв.м, вбиральні площею 1,1 кв.м, ванної кімнати площею 2,0 кв.м., коридору площею 4,6 кв.м., комори 0,3 кв.м, лоджії площею 1,7 кв.м., що розташована в [PERSON] кооперативі «Житлово-будівельний кооператив №320», а також визнати за ним право власності на іншу ? частину цієї квартир, як на таку, що належала йому на праві спільної власності, а в цілому визнати за ним право власності на всю вищевказану квартиру. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] громади в особі Дніпропетровської міської ради надав заперечення проти позову, вказавши, що позивач [PERSON] не надав доказів щодо наявності спору між ним та [PERSON] кооперативом "Житлово-будівельний кооператив № 320», Дніпропетровською міською радою, не довів, які охоронювані законом інтереси позивача були порушені, невизнані чи оспорені відповідачами. Представник відповідача вказав, що з матеріалів справи не вбачається наявність такого спору, а тому просив у задоволенні позовних вимог[PERSON] відмовити. Представник відповідача [PERSON] кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 320» в судове засідання не зявився. Відповідно до заяви просили суд розглядати справу за відсутністю їх представника та не заперечували щодо задоволення позовних вимог. Треті особи [PERSON], [PERSON], в судове засідання не зявилися. Відповідно до заяв просили суд розглядати справу за їх відсутністю та не заперечували щодо задоволення позовних вимог. Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином. Відповідно до заяви просила суд розглядати справу без її участі. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 24.02.1982 року створено Житлово-будівельний кооператив №320 ( а.с.24). Згідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Серія А00 №766872 [PERSON] кооператив «Житлово-будівельний кооператив №320» зареєстрований 07.04.1982 року, місцезнаходження м. Дніпропетровськ, вул. Березинська, б.28 (а.с. 25). Керівник -[PERSON], що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серія АБ №709939 (а.с.26). ОК «Житлово-будівельний кооператив №320» діє на підставі Статуту (а.с.30-44). Судом встановлено, що підтверджується відповідними довідками [PERSON] кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 320» від 13.12.2014 року №478, від 13.12.2014 року №479, Списків Членів кооперативу, [PERSON] була членом [PERSON] кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 320» з 1982 року і власником квартири за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] була прописана і проживала за адресою: [INFO] з 1982 року по 14.08.2013 року (по день смерті). Пайовий внесок в розмірі 5\~459 руб. сплачено нею повністю ( а.с.10,11,12,27). Факт внесення [PERSON], як членом ЖБК, пайового внеску за спірну квартиру в повному обсязі, ніким не оспорено і не оспорюється. Згідно ст. 15 ЗУ «Про власність» (яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) - член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на це майно. Отже, [PERSON], як член ЖБК, сплативши пайовий внесок за квартиру в повному обсязі, набула право власності на спірну квартиру. Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, - у разі смерті члена ЖБК, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. [PERSON] померла 14 серпня 2013 року ( а.с.9а) Позивач [PERSON] з 12.06.1976 року знаходився у шлюбі з [PERSON] ( а.с.9-а). Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості майна: квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], ринкова вартість квартири становить 363 100 грн. Згідно до технічного паспорту на квартиру №162 у житловому будинку №28 по вул. Березинській, виготовлений ФОП [PERSON] 26 червня 2013 року, загальна площа квартири становить 44,7 кв.м., житлова 27,3 кв.м., допоміжна 15,7 кв.м. Складається із: 1 - коридор площею 4,6 кв.м., 2 житлова кімната площею 17,0 кв.м, 3 житлова кімната площею 10,3 кв.м, 4- кухні площею 7,7 кв.м, 5 - туалет площею 1,1 кв.м, 6 - ванної кімнати площею 2,0 кв.м., 7- кладова площею 0,3 кв.м, І- лоджії площею 1,7 кв.м. Кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), повязаних із створенням обєкта архітектури, Серія АЕ №001080, виданий інженеру з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] Робота Технічна інвентаризація обєктів нерухомого майна. Згідно до спадкової справи №81/2013 (а.с.28-47), заведеної приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], після смерті [PERSON], померлої 14 серпня 2013 року, з заявою про прийняття спадщини 21.11.2013 року звернувся чоловік померлої [PERSON] Інші спадкоємці - [PERSON] та [PERSON] звернулися до Приватного нотаріуса [PERSON] із заявами про відмову від спадщини на користь чоловіка померлої - [PERSON] (а.с. 11, 13). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.07.2014 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [PERSON] - на квартиру за адресою: [ADDRESS], оскільки відсутні правоустановчі документи на квартиру і квартира не зареєстрована за померлою у встановленому законом порядку (а.с.13). Оскільки померла [PERSON], як член ЖБК, який повністю внесла пайовий внесок за квартиру, в силу ст. 15 Закону України «Про власність» (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин), набула право власності на спірну квартиру, то квартира за адресою: [ADDRESS] згідно ст. 1218 ЦК України є спадщиною, яка відкрилася після смерті [PERSON]. Померла [PERSON] не залишила заповіт щодо належного їй майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS], а тому після її смерті відбувається спадкування за законом і спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст. 1258 ЦК України). Позивач, будучи чоловіком померлої, згідно ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги. Позивач зареєстрований, проживав з спадкодавцем та проживає в спадковій квартирі. Як було зазначено вище, позивач [PERSON], у встановлений законом 6-місячний строк, звернувся до Приватного нотаріуса [PERSON] з приводу прийняття спадщини за законом, що підтверджується копією спадкової справи № 81/2013, у отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру йому було відмовлено. Отже, позивач, в силу ст. ст. 1268, 1269 ЦК України, є особою, що прийняв спадщину після його померлої дружини, [PERSON]. Оскільки [PERSON], як член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, набула право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], але за життя не отримала правоустановчі докумети та не провела реєстрацію квартири у встановленому порядку, то позивач позбавлений можливості отримати на цю квартиру (як на спадкове майно) свідоцтво про право на спадщину за законом через нотаріальну контору, а тому свої спадкові права він може захистити лише в судовому порядку у відповідності зі ст. ст. 3,4 ЦПК України та ст. 16 ЦК України. Треті особи -[PERSON] та [PERSON], які є повнолітніми дітьми померлої [PERSON] та позивача не приймали спадок після смерті своєї матері, звернулися до нотаріуса із заявами про відмову від спадщини на користь чоловіка померлої - [PERSON], який проживав з спадкодавцем і проживає в теперішній час в цій квартирі. ОК «ЖБК № 209» не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на спірну квартиру. Враховуючи викладене, суд вважає, що за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на квартиру [ADDRESS], що розташована в [PERSON] кооперативі "Житлово-будівельний кооператив № 320» в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 14.08.2013 року.

Outcome: approved