Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2016 року пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] в її користь аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - [PERSON], [INFO], в розмірі 900 гривень щомісячно до закінчення навчання на юридичному факультеті у Тернопільському національному економічному університеті чи досягнення дочкою двадцятитрьохрічного віку; визначити суму розміру участі у додаткових витратах на оплату навчання [PERSON] , стягнувши додаткові кошти з відповідача [PERSON] до закінчення навчання; стягувати з [PERSON] додаткові витрати на дочку в розмірі ? частини його доходів на навчання [PERSON] на факультеті фінанси і кредит у Тернопільському національному економічному університеті.В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвано 05 лютого 1999 року. Від шлюбу у них є дочка [INFO]. За рішенням суду із відповідача стягувались аліменти на дочку [PERSON]., однак, 29 січня 2016 року постановою старшого державного виконавця м. Чорткова відрахування зупинено. Зазначила, що відповідач відмовляється від надання матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в добровільному порядку, не бере участі у витратах на одяг, взуття, продукти харчування, навчання. Також вказує, що дочка навчається на двох факультетах, зокрема: на першому курсі денної форми навчання юридичного факультету у Тернопільському національному економічному університеті та на другому курсі заочної форми навчання факультету фінанси і кредит у Тернопільському національному економічному університеті, у зв'язку із чим, вона не має змоги працювати та самостійно себе забезпечувати. Також вона ([PERSON].) невзмозі самостійно оплачувати навчання дочки, при цьому, у відповідача є можливість надавати матеріальну допомогу дочці, оскільки він офіційно працевлаштований , де отримує стабільний дохід. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Однак у попередні судові засідання відповідач [PERSON] подав заперечення на позовну заяву, в яких покликається на те, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, оскільки працює на посаді лікаря у Чортківській районній лікарні на 0,5 ставки з посадовим окладом 1256 гривень, хворіє, у зв'язку із чим витрачає значні кошти на лікування та харчування, також має на утриманні малолітнього сина, якому щомісячно надає матеріальну допомогу в розмірі 250-300 гривень, оскільки матір дитини не працює. Вказує, що він цікавиться життям дочки, дарував їй гроші та цінні подарунки, однак на даний час не має можливості надавати їй матеріальну допомогу, також зазначає, що матеріальні потреби дочки відповідають її матеріальним можливостям, оскільки вона отримує стипендію в розмірі 820 гривень, здійснює дороговартісні покупки, відвідує розважальні заклади, проживає у трьохкімнатній квартирі разом із своєю матір'ю дохід якої приблизно у п'ять разів більший за його. У зв'язку із цим, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін. Судом установлено , що [PERSON], [INFO] є спільною дитиною позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим повторно 10 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №377 від 27 лютого 1998 року. Шлюб між сторонами розірваний 05 лютого 1999 року. [INFO] [PERSON] досягнула повноліття. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження ВП№10603769 від 29 січня 2016 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №АТ-26 виданого 08 грудня 2008 року про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], [INFO] закінчено. Згідно поданих звітів про здійснення відрахування та виплати аліменти сплачені повністю до повноліття дитини. [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання на державному замовленні на юридичному факультеті Тернопільського національного економічного університету за спеціальністю Право, освітній ступінь/освітньо-кваліфікаційний рівень "бакалавр" згідно наказу №665-ст від 06 серпня 2016 року. Крім цього, [PERSON] навчається на другому курсі заочної форми навчання у Тернопільському національному економічному університеті за спеціальністю фінанси і кредит, із тривалістю навчання 3 роки. Загальна вартість освітньої послуги становить 15600 гривень, річна плата - 5200 гривень. Згідно довідки про доходи №03-03/566 виданої Філією Тернопільського обласного управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"13 вересня 2016 року, [PERSON] працює у Філії Тернопільського обласного управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" з 15 листопада 2008 року та займає посаду старшого контролера-касира дохід якої за березень-серпень 2016 року становить 25463, 75 гривень. Повнолітня дочка сторін сторін [PERSON] зареєстрована та проживає разом із позивачкою по [ADDRESS] та перебуває на утриманні позивачки. Згідно довідки про заробітну плату та інші прибутки за 2016 рік №333 виданої бухгалтерією Чортківської центральної комунальної районної лікарні 23 вересня 2016 року відповідач [PERSON] працює у Чортківській центральній комунальній районній лікарні на посаді дитячого лікара-уролога, загальна сума його доходу за січень-серпень 2016 року становить 13003, 40 гривень. Відповідно до довідки без номера , виданої 12 жовтня 2016 року лікарем Чортківської центральної комунальної районної лікарні Тернопільської області [PERSON] - у відповідача [PERSON] , 1970 р. н., жителя С. Біла Чортківсьткого району, зареєстрований діагноз дифузний псоріаз. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вимогами ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Натомість позивачка [PERSON] в повному обсязі надає матеріальну допомогу дитині і фактично одноособово несе батьківські обов'язки обох батьків. Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч.1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із статтею 60 ЦПК України - кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суду не представлено відповідачем належних і допустимих доказів того, що на його утриманні перебуває малолітній син, не долучено жодних документів на підтвердження вказаного (копії свідоцтва про народження, тощо), надані відповідачем копії квитанцій про переказ ним коштів, в яких зазначено отримувача [PERSON] не є підтвердженням того, що отримувач є малолітнім сином відповідача і вказані кошти перераховуються на його утримання. Також суд зазначає, що вимоги позивачки про стягнення із відповідача додаткових витрат на дочку пов'язаних із навчанням в розмірі ? його доходів не підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Верховний Суд України дійшов висновку, що у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням до досягнення нею 23 років, правила ст. 185 СК не застосовуються; зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу. Про це йдеться в Постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року №6-1296цс15. Відповідно до частини 1 статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище повнолітньої дитини сторін [PERSON], [INFO], яка навчається, не працює та власних доходів не отримує, а також те, що відповідач [PERSON] працевлаштований, має постійний, проте невисокій дохід, хворіє на псоріаз дифузійний , у зв'язку із чим потребує коштів на лікування та підтримання свого здоров'я, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення із [PERSON] аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчанняу зв"язку із чим потребує матеріальної допомоги , підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивачки аліментів на повнолітню дитину [PERSON], яка продовжує навчання в розмірі ? частини усіх видів його доходу, щомісячно, починаючи із 14 вересня 2016 року на час навчання , але не довше ніж до досягнення [PERSON] 23-х років. Також, в силу ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в доход держави в розмірі 640 гривень.

Outcome: partial