Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до Яготинського районного суду Київської області із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 09 жовтня 2018 року близько 23 години 30 хвилин водій [PERSON] , [INFO] , керуючи автобусом марки «Setra» реєстраційний номер [NUMBER] та здійснюючи перевезення пасажирів із АТБ, що в м. Бровари, до м. Яготин Київської області, рухаючись на автодорозі «Згурівка-Яготин» поблизу с. Сотниківка Яготинського району Київської області, в напрямку до м. Яготин Київської області не впорався із керуванням автобуса, здійснив з`їзд із автодороги, та допустив зіткнення із деревом, в результаті чого пасажир [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в Яготинській ЦРЛ від отриманих тілесних ушкоджень. За вказаним фактом, відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУ НП в Київській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12018110000000591 від 10.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Зазначений факт ДТП, причини та обставини її настання, знайшли своє підтвердження в листах заступника начальника відділу слідчого управління ГУ НП в Київській області Ляшенка А.М. № 24/75 - Пг 1206 від 24.12.2018 року, старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУ НП в Київській області Іванюка О.О. та витягу з Єдиного реєстру досудового розслідувань кримінального провадження № 12018110000000591 від 10.10.2018 року. Разом з тим, під час розслідування у кримінальному провадженні була призначена та проведена автотехнічна експертиза за № 12-2/52 від 21.01.2019 року за висновками якої встановлено, що водій автобуса «Setra» реєстраційний номер [NUMBER] , мав технічну можливість уникнути виїзду за межі проїзної частини дороги та наїзду на дерево, для чого йому необхідно було виконати вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Поряд з цим, цивільно-правова відповідальність автомобіля, яким на час дорожньо-транспортної пригоди керував [PERSON] та висновок якої помер [PERSON] , застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ». Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. У зв`язку з настанням страхового випадку позивачка, через свого представника за довіреністю звернулася із заявою про страхове відшкодування до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре», яку отримав представник товариства 26.11.2018 року. Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» не вчинено дій, направлених на виплату[PERSON] страхового відшкодування. Враховуючи викладене, позивачка просить суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Київ РЕ» на її користь моральну шкоду, заподіяну їй та [PERSON] смертю [PERSON] , в розмірі 44 676 грн. та страхове відшкодування, яке підлягає сплаті неповнолітньому [PERSON] , [INFO] , - утриманцю [PERSON] , в розмірі 134 028 грн.. 05.03.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ РЕ", в якому представник відповідача на підставі ст. ст. 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просив відмовити у задоволенні позову. (а.с. 51-54). 12.03.2019 року позивач подала до суду відповідь на відзив Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ РЕ", зазначивши, що обставини, на які посилається останній, не відповідають реальним обставинам справи (а.с. 60-63). 19.03.2019 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ РЕ", в якому представник відповідача просив на підставі ст. ст. 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відмовити позивачці у задоволенні позову (а.с. 66-68). Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 24.04.2019 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 76). В судове засідання позивачка не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги позову підтримала. Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «КИЇВ РЕ» в судове засідання повторно не з`явився про день час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та у встановлений законом спосіб. До суду направлено відзив, яким товариство просить повністю відмовити позивачці в позові. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що 09 жовтня 2018 року близько 23 години 30 хвилин водій [PERSON] , [INFO] , керуючи автобусом марки «Setra» реєстраційний номер [NUMBER] та здійснюючи перевезення пасажирів із АТБ, що в м. Бровари, до м. Яготин Київської області, рухаючись на автодорозі «Згурівка-Яготин» поблизу с. Сотниківка Яготинського району Київської області, в напрямку до м. Яготин Київської області не впорався із керуванням автобуса, здійснив з`їзд із автодороги, та допустив зіткнення із деревом, в результаті чого пасажир [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в Яготинській ЦРЛ від отриманих тілесних ушкоджень (а.с. 10, 18, 19, 20, 21-28, 29-32, 33-38, 42). [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , (а.с. 8-9, 13, 40, 41, 44) та мав на утриманні сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 11, 12, 43). Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/4882406 цивільно-правова відповідальність осіб, які правомірно володіють транспортним засобом - автобусом марки «Setra» реєстраційний номер [NUMBER] , застрахована у Страховій компанії «Київ Ре» на суму 200 000 грн. (а.с. 14- 16). У зв`язку з настанням страхового випадку позивачка, через свого представника за довіреністю звернулася із заявою про страхове відшкодування до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре», яку отримав представник товариства 26.11.2018 року (с.т. 39). Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» не вчинено дій, направлених на виплату[PERSON] страхового відшкодування. У відзиві на позовну заяву ТДВ «СК «Київ Ре» не визнає позовні вимоги [PERSON] повністю з наступних підстав. 21.08.2018 року між Страховою компанією «Київ Ре» та [PERSON] (далі - Страхувальник) було укладено Поліс № АМ/4882406 обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким забезпеченим є транспортний засіб «SETRA S 211H» д.н.з. [NUMBER] . 30.10.2018 року до Страхової компанії «Київ Ре» звернувся представник ТОВ «Майавтотранс» Майборода Ю.М. з Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася 09.10.2018 року на автодорозі «Згурівська - Яготин» за участі забезпеченого транспортного засобу «8ЕТКА 8 211Н», д.р.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті якої [PERSON] отримав тілесні ушкодження, був доставлений до Яготинської ЦРС, де помер. Потерпілі в наслідок вказаної ДТП особи, не зверталися до ТДВ «СК «Київ Ре» з Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася 09.10.2018 року. 26.11.2018 року Страховою компанією «Київ Ре» від [PERSON] - представника потерпілої особи [PERSON] . було отримано Заяву про страхове відшкодування від 23.11.2018 р. (надалі - Заява про страхове відшкодування). Вказана заява була подана в довільній формі, не за формою, встановленою Моторним (транспортним) страховим бюро України, яка наявна на інтернет сайті як МТСБУ так і ТДВ «СК «Київ Ре». Не зважаючи на цей факт, Заява про страхове відшкодування була зареєстрована Страховиком за № 1220 від 26.11.2018 року та прийнята в роботу. При цьому, відносини, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону «Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка мас право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: -у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентноївиплати) та виплатити його...»; -у разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення». Відповідно ж до п. 35.1. ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Тобто, Страхова компанія «Київ Ре» проводить виплати страхового відшкодування не пізніше як через 90 днів з дня отримання Заяви про страхове відшкодування, але за умови, що заява про здійснення страхового відшкодування подається без порушення строку надання такої, визначеного Законом, тобто 30 днів з дня подання потерпілим Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У разі порушення строку подання заяви про здійснення страхового відшкодування Страхова компанія «Київ Ре» має право подовжити строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та виплату на кількість днів такого прострочення. Тому, навіть якщо не брати до уваги обов`язок потерпілої особи подати Страховику Повідомлення про ДТП, який випливає з приписів п. 35.1. ст. 35. враховуючи дату подання позивачем Заяви про страхове відшкодування - 26.11.2018 року, є очевидним те, що згідно наведених положень Закону, Страхова компанія «Київ Ре» повинна прийняти рішення та здійснити виплату страхового відшкодування потерпілій особі - [PERSON] до 25.02.2019 включно, тобто не пізніше як через 90 днів з дня отримання Заяви про страхове відшкодування. Крім того, п. 36.2 ст. 36 Закону встановлено, що якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Так, відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Київській області було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №12018110000000591 від 10.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 01.02.2019 року у справі № 382/102/19 було призначене підготовче судове засідання по кримінальному провадженню у відношенні [PERSON] , обвинуваченого в злочині, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України. Отже, в зв`язку з тим, що вказана дорожньо-транспортна пригода на сьогодні розглядається Яготинським районним судом Київської області в кримінальній справі, перебіг строку, передбаченого п. 36.2 ст. 36 Закону, на законних підставах припинено ТДВ «СК «Київ Ре» до дати набрання рішення у вказаній справі законної сили. Також згідно ст. 6 Закону Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров 'ю та/або майну потерпілого. Як походить з наведеної норми Закону та й з назви самого Закону, Страховик страхує саме цивільно-правову відповідальність особи. Очевидним є також той факт, що виходячи із загальних норм чинного законодавства України, зокрема, Кримінального Кодексу України, у випадку завдання шкоди здоров`ю чи життю потерпілого, передбачено кримінальну відповідальність, визначену ст. 286 КК України, особи за порушення правил дорожнього руху та з урахуванням того, що статтею 6 Закону встановлено порядок відшкодування шкоди, завданої забезпеченим транспортним засобом, а цивільно-правові наслідки настають лише за наявності вини особи, що підлягає страхуванню, що доводиться у порядку встановленому чинним кримінальним та кримінальним процесуальним законодавством України та визначається вироком суду, яке набрало законної сили у порядку, встановленим чинним законодавством України. Крім того, виходячи з приписів цивільного права України фактичною підставою цивільно-правової відповідальності є склад правопорушення, елементами якого визнаються: 1) протиправність діяння; 2) шкода; 3) причинний зв`язок між протиправним діянням і шкодою; 4) вина правопорушника. Наявність складу правопорушення є єдиною достатньою умовою виникнення цивільно- правової відповідальності. Для того щоб виникла цивільно-правова відповідальність, необхідна наявність усіх її підстав (їх сукупність). Тобто, відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення, цивільно-правова відповідальність особи не наступає. Отже, статтею 6 Закону встановлено порядок відшкодування шкоди, завданої забезпеченим транспортним засобом, а цивільно-правові наслідки настають лише за наявності вини особи, що підлягає страхуванню, що доводиться у порядку, встановленому чинним, в даному разі кримінальним та кримінальним процесуальним законодавством України. Доказів в підтвердження визнання [PERSON] - водія транспортного засобу «SETRA S 211H» д.н.з. [NUMBER], винним (у порядку, встановленому чинним законодавством України) у скоєнні кримінального злочину за наслідками ДТП, яка відбулася 09.10.2018 року, Страховику та суду не надано. Враховуючи поняття презумпції невинуватості, встановлену ст. 62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, водій транспортного засобу «SETRA S 211H» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] не є особою, винною в скоєнні ДТП та, відповідно, його вини у наслідках, які дорожньо-транспортна пригода за собою потягнула, на сьогодні також немає. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Страховик - ТДВ «СК Київ Ре» жодним чином не порушував прав чи законних інтересів позивачки, жодних відмов позивачці у виплаті страхового відшкодування або інших дій страховика, які можливо б було розцінити як порушення прав позивачки з боку ТДВ «СК «Київ Ре» не було та бути не могло. Як передбачено п. 22.1. ст. 22 Занону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Стаття 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає відшкодування страховиком шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого. Зокрема, п. 27.1 передбачає, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди; п. 27.2. - страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст. 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі,встановлених законом на день настання страхового випадку; п. 27.3. - страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами; п. 27.4. - страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно із ч. 2, ч. 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У ч. 1-ч. 3 ст. 1200 ЦК України зазначено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. Факт смерті [PERSON] підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть, причинно-наслідковий зв`язок між його смертю та тілесними ушкодженнями, що були ним отримані внаслідок ДТП підтверджується матеріалами справи. На момент звернення до суду з позовом сину померлого виповнилось 2 роки 4 місяці, тобто він є малолітнім, а тому має право на відшкодування шкоди, у зв`язку з втратою годувальника. Що стосується вимог стосовно стягнення з відповідачів моральної шкоди, то суд виходить з наступного. Згідно п. 27.3. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Внаслідок ДТП чоловік позивачки та батько малолітньої дитини помер. Вказана подія спричинила значні моральні страждання, оскільки родина втратила годувальника, дитина втратили батька. Родина позивача зазнала значні моральні страждання, які носять триваючий характер, а тому суд дійшов висновку, що позивач зазнав істотних негативних змін в особистому житті, переніс страждання пов`язані зі смертю рідної людини, з його похованням, проведенням ритуальних заходів і продовжує нести ці душевні страждання. Визначаючи суму грошового відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд враховує, що життя людини є найвищою соціальною цінністю. Враховуючи ступінь спричиненої кожному з позивачів шкоди, пов`язаної зі смертю [PERSON] , внаслідок ДТП, за участю водія [PERSON] , який керував автобусом марки «Setra» реєстраційний номер [NUMBER] , застрахованим у Страховій компанії «Київ Ре», і завдані у зв`язку з цим моральні страждання сину та дружині, померлого, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості приходить до висновку про правомірність заявленої позивачкою суми відшкодування в якості моральної шкоди, зокрема, у розмірі 44 676 грн. 00 коп.. Таким чином, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення моральної шкоди. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випападком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Дорожньо-транспортна пригода, наслідком якої є смерть [PERSON] , є страховим випадком. У зв`язку з настанням страхового випадку [PERSON] , через свого представника за довіреністю звернулася із заявою про страхове відшкодування до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре», яку отримав представник товариства 26.11.2018 року (а.с. 39). Верховний Суд в своїй постанові від 21 серпня 2018 року у справі № 227/3573/16-ц: 1. «…Потерпілий, в силу норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», має право на отримання страхового відшкодування і не зобов`язаний повідомляти про страховий випадок страхову компанію, яка за законом повинна здійснювати страхове відшкодування, так як цей обов`язок покладено саме на водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди… 2. У разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку…». Згідно п. 27.1 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. У п. 27.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно п. 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. У п. 27.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Так, відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 4 липня 2018 року, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Натомість, згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. З огляду на це відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія була застрахована, то дане зобов`язання (про відшкодування шкоди) за умовами укладеного між страхувальником і страховиком договору має виконати страховик в межах ліміту, визначеного договором і законом. Таким чином, відповідач безпідставно не виплатив страхового відшкодування [PERSON] , і є підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки страхового відшкодування за шкоду, завдану смертю потерпілого від страхового випадку. Підстав для звільнення відповідача від даного обов`язку не встановлено. Таким чином, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи той факт, що суд при розгляді даної заяви вирішує питання згідно позовних вимог про розмір відшкодування позивачу шкоди внаслідок настання страхового випадку, а не питання про вину особи, та враховуючи висновки Верховного Суду з цього приводу викладені у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі 759/6119/16-ц, тому суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», при цьому, рішення суду ухвалено на її користь, то, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved