Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на\~ користь ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість у розмірі 37944,28 грн. за кредитним договором № 500430870 від 18 листопада 2013 року та\~ судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 18 листопада 2013 року ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] уклали кредитний договір № 500430870 від 18 листопада 2013 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 18240 грн. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 500430870 від 18 листопада 2013 року. 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступив ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" право вимоги від [PERSON] коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належало ТОВ «Дата [PERSON]», а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право вимоги грошових коштів від [PERSON] Відповідно до додатку № 1-1 до договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року (характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 37944,28 грн., з яких: 17835,64 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 18108,64 грн. - заборгованість за процентами та комісією; 2000 грн. пеня, штраф, неустойка. На виконання умов договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року на адресу відповідача від імені ТОВ «Дата [PERSON]» було направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів". Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачені договором. У зв'язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув право грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов'язання. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК ""Європейська агенція з повернення боргів" за кредитним договором № 500430870 від 18 листопада 2013 року в сумі 37944,28 грн., з яких: 17835,64 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 18108,64 грн. - заборгованість за процентами та комісією; 2000 грн. пеня, штраф, неустойка. 13 листопада 2017 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду. 07\~грудня 2017\~року судом\~ухвалено заочне\~рішення,\~яким задоволено позов\~ТОВ "Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів"\~до [PERSON]\~про стягнення\~заборгованості.\~Стягнуто з\~[PERSON]\~на користь\~ТОВ "Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів" (р/р № 26500000127001 в ПАТ "ТАСкомбанк", МФО 339500, код ЄДРПОУ 35625014)\~ заборгованість за кредитним договором № 500430870 від 18 листопада 2013 року у розмірі 37944 (тридцять сім тисяч девятсот сорок чотири) гривні 28 копійок, яка складається з наступного: 17835,64 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 18108,64 грн. - заборгованість за процентами та комісією; 2000 грн. пеня, штраф, неустойка. 25.05.2018 року ухвалою суду задоволено заяву [PERSON]про перегляд заочного рішення та про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Поновлено [PERSON]строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 грудня 2017 року по цивільній справі № 209/2805/17. Скасовано заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 грудня 2017 року по цивільній справі № 209/2805/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб, які приймають участь у справі. Сторони в судове засідання не з'явились, заяв чи клопотань про рогляд справи за їх особистої участі до суду не надходило. Від представника позивача в матеріалах справи мається заява про розгляд справи за його відсутності. 11.09.2018 року до початку розгляду справи [PERSON] подано відзив на позовну заяву, але враховуючи не подання такого відзиву в період з дня перегляду заочного рішення 25.05.2018 року до дня розгляду справи 11.09.2018 року та завчасне не отримання цього відзиву позивачем у справі, що вбачається з доданої до відзиву квитанції "Укрпошта" ЦПЗ № 5 про направлення позивачу копії відзиву лише 11.09.2018 року о 08.40 годині, суд не приймає до уваги вказаний відзив на позов, оскілький останній подано з пропущенням строку та позбавляє позивача права на письмову відповідь (заперечення) до дня розгляду справи 11.09.2018 року. 11.09.2018 року позивачем надана до суду заява про застосування строків позовної давності, в якій відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову, з підстав спливу строку позовної давності на звернення до суду з даним позовом. Ця заява прийнята судом та долучена до матеріалів справи. Інших заяв чи клопотань по суті справи від сторін до початку розгляду справи не надходило Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 18 листопада 2013 року ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] уклали кредитний договір № 500430870 від 18 листопада 2013 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 18240 грн., що підтверджується Анкетою-Заявою на отримання кредиту (а.с. 5), кредитним договором № 500430870 з додатками (а.с. 6-10). 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа_банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 500430870 від 18 листопада 2013 року, що підтверджується договором факторингу від 30 вересня 2014 року (а.с. 15-16) та додатковою угодою № 1 до договору факторингу від 30 вересня 2014 року (а.с. 17). 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступив ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" право вимоги від [PERSON] коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належало ТОВ «Дата [PERSON]», а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право вимоги грошових коштів від [PERSON] Відповідно до додатку № 1-1 до договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року (характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 37944,28 грн., з яких: 17835,64 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 18108,64 грн. - заборгованість за процентами та комісією; 2000 грн. пеня, штраф, неустойка. Ці обставини підтверджуються договором факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року (а.с. 18-20), акт приймання-передачі реєстру боржників від 10 жовтня 2016 року (а.с. 21), витягом з додатку № 1-1 (а.с. 22). На виконання умов договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року на адресу відповідача від імені ТОВ «Дата [PERSON]» було направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів". Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачені договором. У зв'язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув право грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу Ці обставини підтверджуються повідомленнями за вих. № 001476537-1 від 19 жовтня 2016 року (а.с. 13, 14). Згідно доданого позивачем до позову розрахунку заборгованості (а.с. 12) [PERSON] станом на 10.10.2016 року має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за кредитним договором № 500430870 від 18 листопада 2013 року в сумі 37944,28 грн., з яких: 17835,64 грн. - заборгованість за основною сумою боргу (тіло); 6694,44 грн. - заборгованість за відсотками; 11414,20 грн. - заборгованість по комісії за обслугоування кредиту; 2000 грн. штраф за прострочку платежів. Однак, при перевірці вказаного розрахунку, судом встановлено його невідповідність умовам укладеного кредитного договору, а саме [PERSON] платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту ПАТ "Альфа-Банк", підписаного [PERSON] при укладенні спірного кредитного договору з ПАТ "АльфБанк" (а.с. 7), що є додатком до кредитного договору та доданий позивачем до позову на обгрунтування позовних вимог, у зв'язку з чим, суд не приймає як доказ у справі наданий позивачем розрахунок заборгованості (а.с. 12) вважаючи його необгрунтованим та недоведеним через незрозумілість вказаних у ньому складових сум кредиту та його невідповідність умовам кредитному договору і [PERSON] фіксованих платежів від 18.11.2013 року (а.с. 7). Так, згідно [PERSON] платежів (а.с. 7) сукупний розмір фіксованих платежів по процентам становить - 4519,41 грн., а згідно розрахунку боргу (а.с. 12) проценти зазначені в сумі - 6694,44 грн, без обгрунтування в позові обставин та причин підвищення процентів за фіксованими аутентичними платежами згідно умов укладеного кредитного договору. Крім цього, згідно [PERSON] платежів (а.с. 7) в графі 5,4 "інші послуги вказана сума - 13461,12 грн. і в графі 6.1 "страхування" зазначено - 3240 грн., а згідно розрахунку боргу (а.с. 12) за вказаними складовими боргу зазначена графа 14 "комісія за обслугоування кредиту" на загальну суму - 11414,20 грн. З цих підстав, суд вважає за необхідним прийняти за основу розмір простроченої заборгованості по кредитному договору № 500430870 від 18 листопада 2013 року в сумах зазначених в підписаному кредитором та боржником [PERSON] платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту ПАТ "Альфа-Банк" (а.с. 7). Отже, перевірена судом сума заборгованості відповідача перед позивачем за [PERSON] платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту ПАТ "Альфа-Банк" від 18.11.2013 року становить: - за тілом кредиту - 18240 грн.; - відсотки за користування кредитом - 4519,41 грн.; - інші послуги - 13461,12 грн.; - страхування - 3240 грн. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що у виниклих спірних правовідносинах підлягають застосування наступні норми права, виходячи з таких мотивів. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник який прострочив виконання зобовязання\~ на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені також і Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до частин першої, другої, пятої, сьомої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Результат аналізу вказаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Згідно з абзацами другим та третім частини четвертої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", споживач не зобовязаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Як встановлено судом, у пункті 2.8 кредитного договору № 500430870 від 18.11.2013 року (а.с. 6) зазначено, що комісійна винагорода банку за управлінням кредиту становить - 2,05 %, за період з 1-го місяця користування кредитом по 36-й місяць користування кредитом 2,05 % від суми кредиту; за виконання операцій переказу коштів за допомогою програмного технічного комплексу самообслуговування агентів банку 1,8 % від суми переказу (без ПДВ); за приймання готівкових коштів з перерахунком для зарахування на рахунок в касах банку 35 грн, якщо сума платежу становить до 1500 грн. Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 висловив правову позицію, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16. Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі № 15-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозвязку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозвязку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (стаття 217 ЦК України). Як встановлено Постановою Верховного Суду від 08.08.2018 року у саправі № 182/2725/16-ц (провадження № 61-3731св18), у разі встановлення, що позичальник здійснював платежі на виконання умов договору, які визнані недійсними, він має право на проведення відповідного перерахунку або повернення зайво сплачених коштів. Такий правовий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 61-1536св17. З вищенаведених правових позиції Верховного Суду та встановлених судом обставин, суд приходить до висновку про підставність заявленої позивачем суми заборгованості лише в частині стягнення тіла кредиту в сумі 17835,64 грн., 4519,41 грн. - відсотків за користування кредитом, штрафів - 2000 грн. 11 вересня 2018 року відповідачем надано письмову заяву про застосування строку позовної давності до вниклих правовідносин, з проханням відмовити у задоволенні позову. Вказану заяву суд вважає необхідним задовольнити частково виходячи з наступного. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У статті 258 ЦК України для стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність строком в один рік. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п'ята статті 261 ЦК України). Якщо умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Отже, якщо за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами кожного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов'язання. При цьому право вимагати повернення щомісячних прострочених платежів у кредитора виникає за обставин, якщо ним дотримано строк давності за вимогами про повернення кредиту в цілому. Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, яким є строк виконання зобов'язання у повному обсязі (кінцевий строк повернення кредиту й платежів за ним) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Згідно з пунктом 2.3 кредитного договору від 18.11.2013 року кінцевим строком повернення кредиту сторонами визначено 19 листопада 2016 року (а.с. 6), кінцевий строк повернення кредиту не змінювався, а тому станом на дату звернення із позовом до суду, 19 жовтня 2017 року, строк позовної давності за вимогами позивача про повернення кредиту в цілому не сплив. Натомість ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів", як новий кредитор, до якого перейшли всі права та вимоги, пропустило строк позовної давності щодо стягнення штрафу за кредитним договором у розмірі 2000 грн., який було нараховано на останній день розрахунку по договору - 10.10.2016 року. Як встановлено судом нарахування тіла кредиту та відсотків зупинено 10.10.2016 року, в наступних місяцях ці складові не нараховувались, залишались незмінними до моменту предявлення позову, тобто до 19.10.2017 року. Враховуючи, що відповідач 11.09.2018 року заявила про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, спеціальний строк позовної давності щодо стягнення штрафу, визначений пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України, позивачем пропущений, а тому ця заява підлягає задоволенню в частині відмови у стягненні штрафів. Таким чином, в частині позовних вимог щодо стягнення тіла та відсотків за користування кредитом, суд вважає необхідним стягнути їх розмір за трирічний період до дня звернення позивача до суду з даним позовом, а саме з 19.10.2014 року по 19.10.2017 року, в сумі, що обрахована судом на підставі [PERSON] платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту ПАТ "Альфа-Банк" (а.с. 7), що становитиме наступне: тіло кредиту - 13503,53 грн., відсотки - 2301,57 грн. Зважаючи на\~наведене,\~враховуючи,\~що відповідач\~не спростувала\~встановленого судом\~розміру заборгованості,\~суд вважає\~можливим ухвалити\~судове рішення\~про часткове\~задоволення позовних\~вимог ТОВ\~"ФК\~"Європейська\~агенція з\~повернення боргів",\~зокрема в\~частині стягнення\~кредиту в\~розмірі 15805,10 грн., яка складається з наступного: 13503,53 грн. - заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту); 2301,57 грн. - заборгованість за відсотками. У частині стягнення заборгованості по відсоткам в сумі 6694,44 грн. та комісії за осблуговування кредиту в сумі 11788,12 грн., а всього - 18108,64 грн., позов задоволенню не підлягає через його необгрунтованість та недоведеність в цій частині. Щодо стягнення штрафів в сумі 2000 грн., ці вимоги не підлягають задоволенню у звязку з пропуском строку позовної давності, встановленої в один рік. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути сплачений позивачем у справі судовий збір, який пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в мінімально встановленому законом розмірі на час звернення позивача до суду становить 1600 грн.

Outcome: partial