Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

АТ КБ „ПриватБанк" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач вказує, що 08 серпня 2016 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, у результаті чого станом на 04.02.2019 має заборгованість в сумі 13852,97 грн, яка складається з: 1294,62 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8886,16 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 2536,33 грн - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована частина), 635,86 грн - штраф (процентна складова). З цих підстав, АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості та судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. У судове засідання представник позивача АТ КБ „ПриватБанк" не з`явився, до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судові засідання, що призначалися на 27 травня 2019 року та 19 серпня 2019 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 08 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» та отримав кредит у розмірі 1000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним і позивачем договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг - Клієнт зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. На підставі ч. 1 ст. 527 ЦК України - боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. За кредитним договором, банк зобов`язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України - виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Частина 1 ст. 549 ЦК України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пункт 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг зазначає, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Згідно розрахунку АТ КБ „Приват Банк", загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 04.02.2019, становить 13852,97 грн, яка складається з: 1294,62 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8886,16 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 2536,33 грн - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована частина), 635,86 грн - штраф (процентна складова). На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язання по договору, за яким банк виконав умови договору повністю і своєчасно, а клієнт умови договору не виконує, відповідач порушує майнові права АТ КБ „ПриватБанк". За вищевикладених обставин, суд вважає, що заборгованість по договору в сумі 13852,97 грн, підлягає стягненню з відповідача, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивач при подачі позовної заяви сплатив судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн, що підтверджується платіжним дорученням від 27.02.2019, тому згідно ст. 141 ЦПК України, сплачена позивачем сума судових витрат, підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved