Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до АТ "Ощадбанк" в особі Головного відділення Акціонерного товариства "Ощадбанк" м. Кременчук, в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 12040,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що нею у Головному відділенні АТ «Ощадбанк» м. Кременчук відкрито картковий рахунок № [NUMBER] . До вказаного карткового рахунку відкрито додатковий картковий рахунок № [NUMBER] для отримання соціальних виплат, на який здійснюється нарахування соціальної допомоги при народженні дитини - доньки - [PERSON] , [INFO] . Відповідач оформив та видав на ім`я позивача відповідну картку і ПІН-код до неї та здійснював розрахунково-касове обслуговування платіжних операцій, які здійснювалися із використанням вказаної картки. 05.10.2016 близько 15:00 год. на телефон позивача надійшли смс-повідомлення щодо здійснення невідомими особами незаконні транзакції, спрямовані на списання належних готівкових коштів з карткового рахунку № [NUMBER] для нарахування соціалльних виплат. З метою упередження незаконних дій невідомих осіб, що були спрямовані на порушення права власності на грошові кошти, які знаходилися на картковому рахунку, позивач негайно звернулася в телефонному режимі до працівника АТ "Ощадбанк" задля блокування картки. Але, вже під час розмови з оператором відповідача, останньою було повідомлено, що грошові кошти на картковому рахунку № [NUMBER] відсутні, тобто невідомими позивачу особами було здійснено незаконну транзакцію, за результатами якої з карткового рахунку позивача було знято належні позивачу грошові кошти на загальну суму 12040,00 грн. 06.10.2016, з метою врегулювання спору, який виник позивач звернулася до відповідача з письмовою заявою-претензією, в якій вимагала повернути незаконно зняті з рахунку позивача належні йому грошові кошти в сумі 12040,00 грн. у семиденний термін з моменту отримання вказаної заяви-претензії. Зважаючи, що до дати подання зазначеного позову відповідач ухиляється від відновлення порушених прав, єдиним належним способом захисту порушених прав є звернення до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 31.10.2016 позовну заяву залишено без руху. Провадження у справі відкрито 09.11.2016. Судові засідання відкладалися неодноразово, у т.ч. у зв`язку з неможливістю явки сторін і їх представників, надання окремих документів тощо. 16.03.2017 ухвалою суду провадження у справі зупинено у зв`язку з неможливістю розгляду даної справи до вирішення іншої справи, що розглядається, зокрема, в порядку кримінального судочинства. 18.04.2017 головуючого суддю [PERSON] звільнено з посади у зв`язку із поданням заяви про відставку. Повторне визначення головуючого судді здійснено 18.04.2017, визначено головуючим суддею В.Ф.Харченка. Ухвалою суду від 26.04.2017 прийнято зупинену справу до свого провадження. 25.07.2018 закінчився 5-річний строк повноваження головуючого судді В.Ф.Харченка. 01.08.2018 призначено авторозподіл справи; визначення головуючого судді не відбулося у зв`язку із відсутністю можливості розподілити справу на суддів, які мають повноваження на здійснення правосуддя. Повторне визначення головуючого судді здійснено 14.06.2019, визначено головуючим суддею С.Ю.Атаманову. Ухвалою суду від 01.07.2019 прийнято зупинену справу до її провадження. та вирішено питання про поновлення провадження у справі, після отримання судом інформації про результати розгляду кримінального провадження, відомості про яке були внесені Кременчуцьким відділом поліції ГУНП в Полтавській області 06.10.2016 за № 12016170090003911 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, по факту заволодіння невстановленою особою грошовими коштами позивача в сумі 12040,00 грн, що перебували на її картковому рахунку. 13.12.2019 завершився строк тимчасового відрядження до Семенівського районного суду Полтавської області головуючого судді С.Ю.Атаманової. Повторний авторозподіл справи здійснено 09.01.2020, головуючим суддею визначено В.Ф.Харченка. Ухвалою суду від 13.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду і поновлено провадження у справі. Судові засідання відкладалися неодноразово, у т.ч. у зв`язку з неможливістю явки сторін і їх представників, надання окремих документів, витребування доказів, неможливістю участі представника у судовому засіданні у режимі відеоконференції тощо. Позивач участі у судових засіданнях не брала. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, з мотивів наведених у ньому. Просила позов задоволити. Наголосила, що банк має обов`язок здійснювати постійний моніторинг операцій своїх клієнтів, перевіряти та не допускати сумнівних операцій. Акт розслідування свідчить про несанкціонований позивачем переказ коштів з її карти іншій особі. Банк після отримання телефонного дзвінка позивача мав би заблокувати відповідні кошти, а потім повернути їх назад, але цього не зробив. Емітент платіжного засобу повинен негайно відновити залишок коштів на рахунку після зясування безпідставності переказу. У служби фінансового моніторингу банку мали б виникнути сумніви щодо законності реєстрації телефона позивача у веб-банкінгу та майже одразу здійсненим списанням коштів з рахунку позивача. Стаття 38 Закону України "Про платіжні системи таперекз коштів в Україні" покладає на банк обов`язок забезпечувати безперервний захист інформації щодо переказу коштів на усіх етапах її формування, обробки, передачі та зберігання, налжен функціонування засобів захисту інформації та кошів у платіжних системах і на рахунках клієнтів. Аудіозапис з працівником кол-центру свідчить про обізнаність банку з шахрайськими діями стосовно позивача та вже існуюче блокування однієї з карт позивача. Позивач не підписувала з банком договір банківського обслуговування, наданий їй під час видачі карти текст був неповним. Банк на власний розсуд може змінювати умови обслуговування, які є внутрішнім документом банку. Позивач не позивалася щодо повернення коштів до особи, якій перераховано кошти з рахунку позивача. Ні позивач, ні її представник не знали про закриття відповідного кримінального провадження. Також позивач у відповіді на відзив від 19.03.2020, вважає, що положення ДКБО та витяги ДКБО не можуть бути належними доказами по даній справі, оскільки зазначені документи не надані в повному обсязі, а по друге, не містить підпису позивача, що вже саме по собі свідчить про безпідставність тверджень стосовно ознайомлення позивача із зазначеним вище документом. В момент укладання договору банківського рахунку, окрім заяви про приєднання, жодних документів для ознайомлення не надавалися та не підписувалися. Зазначила, що тільки клієнт може ініціювати списання коштів, а банк, в свою чергу, зобовязаний ідентифікувати його особу. Встановлення, що власник рахунка та ініціатор списання коштів є однією особою - запорука належного виконання банком умов договору. Саме тому у випадку допущення працівником банку халатності, внаслідок чого незаконно списуються гроші з поточного рахунку клієнта, фінансова установа повинна нести відповідальність. Таким чином, банком не доведено відсутності його вини у списанні 11.08.2016 коштів у сумі 12040,00 грн. з карткового рахунку, хоча позивач не порушувала умови договору про обслуговування карткового рахунку, негайно повідомила обслуговуючий банк про несанкціоноване списання грошових коштів з її рахунку та невідкладно звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, у звязку з чим існують правові підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно списаних з карткового рахунку останньої коштів в розмірі 12040,00 грн. (т. 1 а.с.185-188). Представник відповідача заперчував проти позову з мотивів наведених у відзиві на позов. Наголосив, що позивач розголосила третім особам персональні дані, одноразові паролі до Інтернет ресурсу Банку WEB BANKING, в зв`язку з чим відбулось списання коштів з карткових рахунків з електронною ідентифікацією електронного платіжного засобу та ідентифікацією його користувача. Банк не може відновити залишок коштів на рахунку позивача, а також списати з рахунку одержувача кошти, осткільки після переказу уся сума на рахунку є власністю власника рахунку. Банк не може позбавляти особу (одержувача переказу) її власності - коштів на рахунку. Позивач під час розмови з працівником кол-центру банку підтвердила, що з власної необачності передала іншій особі паролі, які надходили на її мобільний телефон. Кримінальне провадження за фактом шахрайства закрите у зв`язку з відсутністю події злочину. Карта була заблокована автоматично після другого переказу коштів. Об 11.19 і об 11.20 здійснено два перекази з рахунка позивача у Ощадбанку на рахунок [PERSON] . Позивач повідомила їй номер карти і код, чим допущено неуважність і надано доступ стороній особі до дистанційної системи обслуговування банку і так званої критичної інформації про клієнта. Ці дані підтверджено службовим розлсдуванням банку. Договір між сторонами є договором приєднання. Позивач у відкритому доступі розмістила свій телефон, який є її фінансовим номером щодо комунікації з банком. Банк не лише зберігає кошти на рахунках, а й виконує доручення клієнта на переказ коштів. Закон покладє на клієнта банку обов`язок не допускати і не передавати іншим особам дані, які б могли ідентифікувати клієнта. Провини банку у перказх немає. Позивач повинен стягувати кошти з отримувача переказу, а не з банку. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 11.08.2016 позивачем [PERSON] та АТ «Ощадбанк» підписано заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (т. 1 а.с.115-116). Шляхом підписання цієї заяви про приєднання до договору, [PERSON] беззастережно приєдналась до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-ситорінці банку www.oschadbank.ua та укладено з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до умов договору, банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу за дебетно-кредитною схемою. Пунктом 3.3.2 заяви про приєднання, клієнт прохала підключити картку до смс-інформування на наступний номер телефону: [NUMBER] , а також в п. 5.5 заяви про приєднання клієнт підтвердила, що отримала, ознайомилась та погодилась із правилами користування карткою, тарифами, які діють на дату підписання цієї заяви про приєднання (т. 1 а.с. 117). 05.10.2016 позивач звернулася із заявою до керуючого ТВБВ №10016/0200 філії Полтавської області управління АТ "Ощадбанк" Н.Г.Скляр, що близько 15.00 позивачу, на її мобільний телефон надійшли смс-повідомлення, щодо здійснення невідомими їй особами, незаконних транзакцій з її рахунку, по даному факту банк зазначає таке. [PERSON] було розміщено оголошення в інтернеті про продаж дитячих підгузників. В оголошенні було вказано номер мобільного телефону позивача, а саме [NUMBER] . На вказаний номер телефону надійшов дзвінок від невідомих осіб, з проханням надати номер банківської картки,для перерахування грошових коштів за товар. Номер картки [PERSON] було надано шахраям. Потім, як зазначає сама [PERSON] в заяві від 05.10.2016 рокуїй надійшло смс-повідомлення про вхід до Web-banking. Пізніше [PERSON] звернулась на гарячу лінію банку, але оператор її повідомив про те, що кошти були списані за її дорученням з рахунку (т. 1 а.с.131). 06.10.2016 [PERSON] звернулася до банку з заявою-претензією за №3149 від 06.10.2016 (т. 1 а.с. 132). На підставі даної заяви-претензії банком було проведено розслідування, щодо здійснення операції переказу коштів, та встановлено таке. Відповідно до акту за результатами службового розслідування від 11.10.2016 вих. №27/659-1, за результатами службового розслідування по заяві-претензії [PERSON] [INFO] від 06.10.2016 про те, що "05.10.2016 року невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами в сумі 12040,00 грн. котрі знаходилась на соціальній картці банку "Ощадбанк" (витяг з кримінального провадження №12016170090003911 від 06.10.2016) було встановлено наступне: 05.10.2016 11:10:47 - реєстрація по платіжній картці № [NUMBER] в системі Web-banking; 05.10.2016 11:11:34 - зміна номеру телефону на [NUMBER] , підтвердження операції смс-повідомлення на номер [NUMBER] - !!!UVAGA Nikomu ne povidomliayte!!!Odnorazovyy parol (PIN) do Web-bankingu: 3303. Info 0800210800. 05.10.2016 11:20:04 - !!!UVAGA Nikomu ne povidomliayte!!!Odnorazovyy parol (PIN) do Web-bankingu: 6538. Info 0800210800. Інформація по операціям списання коштів з картки [PERSON] : 05.10.2016 11:19:00 A-code 553656 RRN [NUMBER] Perekaz mizh kartkamy Oschadbank 11800 UAH 05.10.2016 11:20:19 A-code 553657 RRN [NUMBER] Perekaz mizh kartkamy Oschadbank 200 UAH. Переказ коштів на картку Ощадбанка [NUMBER] , [NUMBER] , [PERSON] (ОПЧ м. Боярка Київської обл.). Об 11:44 та 11:45 кошти переведено з картки [NUMBER] на картку Приватбанку [NUMBER] двома сумами 5000 та 6800 грн. Висновок: [PERSON] було розголошено номер картки та ПІН-коду до системи Mobile-банкінг "Ощад 24/7", що призвело до здійснення несанкціонованих операцій з використанням картки (т. 1 а.с. 53, 134). Відповідно до інформації від 17.07.2019 № 7773/115/107/02-2019 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області, повідомлено, що в провадженні слідчого відділення Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області дійсно знаходиться кримінальне провадження № 12016170090003911 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за заявою [PERSON] про те, що 05.10.2016 року невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами в сумі 12040,00 грн., котрі знаходилися на соціальній картці банку "Ощадбанк". Відповідно до протоколу допиту потерпілої від 06.10.2015, потерпіла [PERSON] дала наступні показання: 05.10.2016 розмістила в інтернет мережі оголошення на сайті OLХ.ua по продажу дитячих памперсів. 06.10.2016 їй зателефонувала невідома жінка, яка повідомила, що має намір придбати товар, який продає потерпіла. Далі вони домовилися про можливість придбання товару котрий продає потерпіла, про те, що потерпіла надасть їй номер банківської картки, куди потрібно буде перерахувати грошові кошти. Потерпіла надала невідомій жінці смс-повідомлення на її мобільний номер телефону з котрого вона телефонувала [NUMBER] (номер банківської картки котрий потерпіла повідомила № [NUMBER] ). Вони домовилися з невідомою жінкою, що як тільки грошові кошти будуть зараховані на банківську картку, то надішле товар, за вказаною адресою. Того ж дня, через 10 хвилин об 11 год. 09 хв. 05.10.2016 потерпілій знову зателефонувала та сама невідома жінка з вищевказаного мобільного номера і повідомила що потерпілій прийшло смс-повідомлення на її мобільний телефон і їй потрібно сказати пін-код, котрий прийшов у повідомленні, пояснюючи це тим, що це потрібно для системи відправлення грошових коштів. Позивач продиктувала їй пін-колд з смс-повідомлення. А після розмови з невідомою жінкою, вирішила повністю відкрити смс-повідомлення на телефоні, там був текст про те, що не потрібно нікому повідомляти цей пін-код, і одразу зателефонувала на гарячу лінію банку "Ощадбанк", де одразу заблокувала банківську картку, там перевірили ще соціальну картку, з котрої повідомили, що грошові кошти в сумі 12040,00 грн. були перераховані, і що її також заблокують (соціальна банківська картка № [NUMBER] (т. 1 а.с.181). Суд наголошує, що під час допиту позивача як потерпілої, вона підтвердила передачу даних з смс-повідомлення банку особі, яка просила про це позивача. 25.12.2017 по зазначеному кримінальному провадженні винесено постанову про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК Украни (а.с.176-179). Позивач, розмовляючи після отримання смс-повідомлень про списання коштів з її карти, повідомляє у телефонній розмові працівникові кол-центру АТ "Ощадбанк" (т. 1 а.с. 141), що на номер телефону позивача позвонила жінка і попросила назвати номер карти, щоб здійснити платіж за товар. Позивач назвала їй номер своєї карти [NUMBER] . Після цього позивачеві від банку надходили смс-повідомлення з кодами і паролями, які позивач сказала тій жінці. Це були паролі для входу у веб-банкінг. Під час розмови з тією жінкою позивач відволіклася, поспішала, оскільки була з дитиною, тому назвалапаролі. Оператор кол-центру повідомив, що з рахунків позивача списано 11812,00 грн і 202,00 грн. Одна з карт вже заблокована службою банку. За згоди позивача оператор кол-центру заблокувалв іншу карту. Розяснено позивачеві, що для повернення кошітв їй слід звернутися до правоохоронних органів. Також треба пере випустити карти. Суд наголошує, що під час розмови 05.10.2016 з оператором кол-центру позивач поінформувала про необачне повідомлення іншій особі номера своєї карти та паролів, які тоді отримувала у смс-повідомленнях від банку. Позивач заперечує своє ознайомлення з договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ "Ощадбанк (т. 1 а.с. 118-130), однак у заяві про приєднання (т. 1 а.с. 115, 116) у п. 3.1 він погодився з тим, що беззастережно приєднується до договору у редакції, яка є на інтернет-сторінці банку. Згідно з п. 1.2 Договору, Банк взяв на себе зобов`язання приймати та зараховувати на рахунок грошові кошти, які надходять клієнту та забезпечувати проведення розрахунків за операціями, в тому числі здійсненими з використанням платіжної картки, в межах витратного ліміту. Пунктом 3.1. договору передбачено, що клієнт має право в період дії договору підключитися та користуватися дистанційними каналами обслуговування, що пропонуються банком системами WEB-банкінг «Ощад 24/7» та/або Mobile-банкінг «Ощад 24/7». Згідно з пунктом 1.7 договору, клієнт доручає банку в порядку договірного списання списувати з рахунку (в тому числі за рахунок незнижувального залишку): вартість послуг, що наведені в Тарифах, у випадку користування держателями цими послугами (у тому числі у разі користуванням системами WEB-банкінг «Ощад 24/7» та/або Mobile-банкінг «Ощад 24/7»); нараховані проценти за кредитом/несанкціонованим овердрафтом; кредит/ несанкціонований овердрафт; курсові різниці за операціями у валюті, що є відмінною від валюти рахунку; платежі, які пред`явлені Міжнародними платіжними системами на підставі платіжних повідомлень еквайрів; помилково зараховані на рахунок платежі; сум пені за цим договором, а також іншими договорами, що укладені між клієнтом та банком. Банк є отримувачем коштів по вказаному договірному списанню. Клієнт доручає, а банк зобов`язується проводити інші договірні списання коштів у сумі, строки та у порядку, визначеному Правилами та Тарифами. Договірне списання може здійснюватися з будь-якого рахунку клієнта, відкритого в банку, реквізити якого відомі сторонам. Списання комісійної винагороди за розрахунково-касове обслуговування здійснюється банком 1 числа місяця шляхом договірного списання коштів з рахунку. У пункті 4.2 договору сторони домовились, що всі інші його умови, зокрема, перелік операцій, що вчиняються банком за рахунком, у тому числі за допомогою системи WEB-банкінг «Ощад 24/7» та/або Mobile-банкінг «Ощад 24/7», права та обов`язки сторін, їх відповідальність, порядок нарахування процентів визначаються Правилами та Тарифами, правилами відповідної Міжнародної платіжної системи та нормами чинного законодавства України та Інструкцією користувача. Пунктом 1.7 Правил користування платіжними картками, емітованими ПАТ «Державний ощадний банк України» /Додаток №2 до договору/, визначено, що у разі здійснення оплати за товари, роботи або послуги в мережі Інтернет потрібно уважно ставитись до вибору сайту, що здійснює приймання платіжних карток до сплати, та уникати розміщення інформації про платіжну картку на невідомих сайтах, та використовувати захищені сайти. Відповідно до пункту 2 Правил користування платіжними картками, емітованими ПАТ «Державний ощадний банк України», користувачі повинні вживати всіх можливих заходів для запобігання втрати, крадіжки чи незаконного використання платіжних карток. Якщо платіжну картку втрачено, викрадено або з іншої причини вона стала непридатною для використання, а також якщо ПІН-код став відомий сторонній особі, користувач в усній формі терміново повинен повідомити банк про це в Контакт центр ПАТ «Державний ощадний банк України» та протягом 3 днів надати про це письмову заяву в оригіналі або по факсу до установи банку, де відкрито рахунок. Користувач відповідає за всі суми по операціях з платіжною карткою, якщо передав платіжну картку сторонній особі, або не повідомив банк про те, що її загублено. Слід наголосити, що відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ч. 1 ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунку банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 1087 ЦК України розрахунки за участю фізичних осіб, не пов`язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, можуть провадитися у готівковій або в безготівковій формі за допомогою розрахункових документів у електронному або паперовому вигляді. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 1087 ЦК України при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків (чеків), розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту. Порядок здійснення безготівкових розрахунків регулюється цим Кодексом, законом та банківськими правилами. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до ст. 55 ЗаконуУкраїни "Про банки та банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами між клієнтом та банком. Банк зобов`язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів клієнта банку. Пунктом 7 розділу Х Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Національного банку України від 5 листопада 2014 року № 705 "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів" (далі - Положення № 705) передбачено, що контроль за рухом і цільовим використанням коштів за рахунками користувачів з використанням електронних платіжних засобів здійснюється власниками цих рахунків. Користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень (п. 1 розділу VI Положення № 705). Відповідно до п. 6 розділу VI Положення № 705 користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Суд наголошує, шо позивач повідомила банк про перекази з її карти вже після списання відповідних коштів іншою особою внаслідок передавання їй номеру карти та кодів з смс-повідомлень, тобто ризик збитків від здійснених операцій несе користувач (позивач), що і відбулося у цій справі. Згідно п. 8 розділу VI Положення № 705 емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому від був перед виконанням цієї операції, чого відповідачем виконано не було. Згідно п. 8 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Під час розгляду справи встановлено, що спірні банківські операції по списанню коштів були виконані 05.10.2016 з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної карти та із введенням пароля, який був відомий лише позивачеві. Відтак суд робить висновок, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено дотримання ним умов договору та нерозголошення 05.10.2016 даних про картковий рахунок стороннім особам. Суд враховує той факт, що позивач виявив викрадення коштів про що зразу ж повідомив банк, при цьому, звертає увагу на те, що саме позивачем було порушено умови договору про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, у т.ч. відповідні акти Національного банку України, оскільки останній надав доступ до використання свого ПІН-коду платіжної картки невідомим особам, які скористались отриманою від позивача у такий спосіб інформацією, знявши 05.10.2016 з рахунку позивача доступні грошові кошти. За наведених обставин, суд не погоджується з твердженнями позивача та вважає недоведеним посилання останнього на те, що відбулось незаконне списання коштів з рахунку позивача банком. Відтак обставини доводять, що позивач 05.10.2016 своїми діями сприяв втраті, незаконному використанню пін-коду і іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції з карт позивача. При цьому, суд критично оцінює постанову про закриття кримінального провадження від 19.11.2017, оскільки з такої не вбачається, що орган досудового розслідування вжив вичерпних заходів для встановлення осіб, які привласнили кошти позивача. Крім цього, викликає сумнів висновок слідчого про наявність цивільно-правових відносин, адже з досліджених судом обставин видно, що в даному випадку є всі ознаки кримінально караного діяння - можливо шахрайства. Відповідно до вимог ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд відмовляє у задоволенні позову повністю за безпідставністю. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed