Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

У вересні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до ТОВ «Агро-Цвіт-2012», мотивуючи його тим, що є власником земельної ділянки з кадастровим номером 1825483600:04:000:0200 площею 1,8320 га, що розташована на території Новозаводської сільської ради Червоноармійського (Пулинського) району Житомирської області. 01 листопада 2016 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди землі належної йому вищевказаної земельної ділянки. Згідно даного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років. 01 грудня 2016 року право оренди ТОВ «Агро-Цвіт-2012» на належну йому земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Примірник договору оренди відповідач йому не надав, однак він пам`ятає, що за умовами договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а саме 2157,25 грн. Орендна плата вноситься у строк до 31 грудня поточного року. Однак, протягом 2017-2018 років ТОВ «Агро-Цвіт-2012» не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та систематично не сплачує орендну плату за користування належною йому земельною ділянкою, що є підставою для розірвання договору оренди землі та стягнення невиплаченої орендної плати, тому позивач просить суд розірвати договорі оренди землі від 01.11.2016 року, укладений між ним та відповідачем щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1825483600:04:000:0200 площею 1,8320 га, що розташована на території Новозаводської сільської ради Червоноармійського (Пулинського) району Житомирської області, стягнути з ТОВ «Агро-Цвіт-2012» заборгованість з орендної плати по вищевказаному договору оренди землі в розмірі 4314,50 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою судді від 30.09.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні. 12.11.2019 року до суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву, у якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Агро-Цвіт-2014» з наступних підстав. Так, згідно змісту позовної заяви вона було подана до ТОВ "Агро-Цвіт-2012", водночас договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1825483600:04:000:0200 площею 1,8320 га укладено з ТОВ "Агро-Цвіт-2014". Крім того, згідно п.5 договору оренди землі, укладеного 01.11.2016 року між сторонами, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 24 052,67 грн., а розмір орендної плати у грошовій формі становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 1202,63 грн. Відповідно до платіжної відомості №1 від 06.11.2017 року на виплату орендної плати за 2017 рік [PERSON] було виплачено за договором оренди земельної ділянки 1347,69 грн. Таким чином, за 2017 рік заборгованості по орендній платі за землю в ТОВ «Агро-Цвіт-2014» перед позивачем не існує. Тому, враховуючи те, що відповідач має заборгованість перед позивачем лише за 2018 рік, відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо розірвання договору оренди з причин систематичної несплати орендної плати. Відповіддю на відзив від 14.11.2019 року представник позивача зазначила, що при підготовці позову в його тексті та прохальній частині було допущено описку в частині відомостей про відповідача, а саме - замість ТОВ "Агро-Цвіт-2014" зазначено ТОВ "Агро-Цвіт-2012". Водночас наголосила, що відповідачем не надано належних та достовірних доказів, які б підтверджували факт виплати [PERSON] орендної плати на виконання умов договору оренди земельної ділянки від 01.11.2016 року. У наданій відповідачем платіжній відомості №1 від 06.11.2017 року відсутні будь-які реквізити договору, на виконання умов якого виплачується орендна плата, не вказано за яку земельну ділянку сплачується орендна плата, є лише підпис одержувача, який не належить позивачу. Крім того, відомості не відносяться до платіжних документів. З вищевикладеного вбачається, що ТОВ «Агро-Цвіт-2014» не спростувало доводів позивача щодо систематичного невиконання умов договору в частині сплати орендної плати, а тому є всі підстави для задоволення позову [PERSON] про розірвання договору оренди. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача подала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв від нього на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 1.83 га з кадастровим номером 1825483600:04:000:0200, що розташована на території Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №237844, виданого 29 березня 2005 року Червоноармійською районною державною адміністрацією Житомирської області (а.с.4). 01 листопада 2016 року між [PERSON] . «Агро-Цвіт-2014» було укладено договір оренди землі, згідно якого орендодавець [PERSON] надав, а орендар ТОВ «Агро-Цвіт-2014» прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8320 га, розташовану на території Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області (а.с.21-24). Як вбачається з копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №176679773 від 07.08.2019 року право оренди ТОВ «Агро-Цвіт-2014» належної позивачу земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 01.11.2016 року було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.12.2016 року (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32784854 від 07.12.2016 року (а.с.5). Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що позов подано до неналежного відповідача, оскільки в судовому засіданні встановлено, що під час підготовки позовної заяви було допущено технічну описку в найменуванні відповідача, а саме - замість ТОВ "Агро-Цвіт-2014" зазначено ТОВ "Агро-Цвіт-2012". При цьому судом перевірено відомості в ЄДРПОУ щодо найменування відповідача та встановлено, що правильним є найменування ТОВ "Агро-Цвіт-2014", оскільки всі інші дані, які дають можливість його ідентифікувати, належать ТОВ "Агро-Цвіт-2014". За інформацією Головного управління ДФС у Житомирській області від 15.08.2019 року №9581/14/06-30-54-72-56 згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України інформація про доходи [PERSON] від оренди землі в період з 01.01.2017 року по 31.03.2019 року відсутня (а.с.20). Згідно копії платіжної відомості №1 від 06.11.2017 року на виплату орендної плати по Новозаводській сільській раді Пулинського району Житомирської області під номером 61 значиться [PERSON] , сума до видачі 1374,69 грн. та мається підпис (а.с.37-38). Відповідно до ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Частиною 1 статті 6 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно умов договору оренди землі від 01 листопада 2016 року, укладеного між сторонами, а саме пунктів 9, 10, 11 орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 1202,63 грн. При цьому згідно п.5 даного договору оренди землі нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 24052,67 грн. Орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % від несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Вказаному праву орендодавця кореспондує обов`язок орендаря сплачувати орендодавцю орендну плату за володіння і користування його земельною ділянкою. Відповідно до статті 21 вказаного Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Згідно ст.31 Закону України "Про оренди землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельного кодексу України та іншими законами України. Відповідно до п."д" ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Таким чином, законодавство передбачає як необхідну умову для розірвання договору оренди землі - систематичне невиконання умов договору, в тому числі і несплату орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. За змістом статті 610 ЦК України цивільне законодавство розрізняє наступні порушення зобов`язання: невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Пунктом 41 спірного договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Судом встановлено, що відповідачем всупереч п.10 умов договору оренди землі від 01 листопада 2016 року орендна плата за спірним договором за 2017 та 2018 роки не сплачувалась. Посилання представника відповідача на платіжну відомість №1 від 06.11.2017 року про нарахування [PERSON] орендної плати за 2017 рік в розмірі 1347,69 грн. як доказ сплати орендної плати за 2017 рік є необґрунтованими, оскільки вказана відомість не є платіжним документом і в ній не зазначено, на виконання умов якого саме договору отримано кошти. Належними доказами сплати коштів за оренду є: видатковий касовий ордер, виписаний орендарем та підписаний орендодавцем; видаткова накладна, підписана сторонами; довідка, видана податковою інспекцією, про наявність сплати коштів із земельного податку та оренди землі. Крім того, вказана в ній сума не узгоджується із сумою орендної плати, вказаної в договорі про оренду землі з кадастровим номером 1825483600:04:000:0200. Отже, вказані обставини в своїй сукупності свідчать про те, що платіжна відомість №1 від 06.11.2017 року про виплату орендної плати не є належним та допустимим доказом на підтвердження сплати орендної плати позивачу саме за спірним договором в розумінні ст.ст.58, 59 ЦПК України. Всі доводи представника відповідача спростовуються встановленими судом обставинами та зробленими на їх підставі висновками. За правилами ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було допущено істотне порушення договору оренди землі, а саме систематичну несплату орендної плати позивачу за користування належної йому земельної ділянки за 2017-2018 роки, тобто позивач був позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати суд зазначає наступне. Згідно п.9 договору оренди землі від 01.11.2016 року орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 1202,63 грн. Згідно наданого представником позивача розрахунку заборгованості ТОВ «Агро-Цвіт-2014» по договору оренди землі від 01.11.2016 року за період 2017-2018 років розмір даної заборгованості за відмінусуванням податків становить 1936,24 грн., тому саме така сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення пені суд зазначає наступне. Із змісту п.13 спірного договору оренди землі вбачається, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожний день прострочення. Зважаючи на підтвердження в ході розгляду справи обставин щодо систематичної несплати відповідачем орендної плати, суд вважає доведеною та обґрунтованою вимогу позивача щодо стягнення пені, нарахованої в період з 01.01.2018 року по 05.12.2019 року, в сумі 68,16 грн. та пені, нарахованої за період з 01.01.2019 року по 05.12.2019 року в сумі 32,82 грн., а всього 100,98 грн. За таких умов суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення позову в частині розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 1936,24 грн. та пені в сумі 100,98 грн. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню повністю судовий збір за позовні вимоги про розірвання договору оренди землі в розмірі 768,40 грн. та судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі (2037,22/4314,50) *768, 40 = 362,82 грн., а всього 1131,22 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved