Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

19.05.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить встановити факт володіння нею на праві приватної власності квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS]; визнати за позивачем право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 28,4 кв.м., яка складається: з житлової кімнати «1» - 14,2 кв.м., кухні «2» - 6,9 кв.м., санвузла «3» - 3,2 кв.м., коридору «4» - 3,4 кв.м., балкону 0,7 кв.м. При цьому позивач посилається на те, що нею було виявлено втрату правовстановлюючого документу на квартиру. Оскільки, позивачем було здійснено всі дії щодо позасудового відновлення втраченого документу, у звязку із чим, на теперішній час позивач змушена звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву представника позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ДСК "Чорноморське морське пароплавство" до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять письмові пояснення представника відповідача, якими повідомлено, що ДСК "Чорноморське морське пароплавство" є правонаступником Чорноморського державного морського пароплавства, створеного 25.06.1953 року. У поясненнях повідомлено, що документи про право власності позивача на спірну квартиру видавалися структурними підрозділами ДСК «ЧМП». Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 28.03.1995 року Чорноморське морське пароплавство на підставі розпорядження органу приватизації № 25 від 28.03.1995 року видало [PERSON] свідоцтво про право власності на житло № 025, яким посвідчено право приватної власності [PERSON] на квартиру за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська дорога /сьогодні Люстдорфська дорога/[ADDRESS] /а.с. 12-13/. Листом КП «БТІ» ОМР від 25.02.2015 року повідомлено, що згідно матеріалам інвентаризаційної справи та запису в реєстраційній книзі 129 пр., стр. 154, р. № 369 станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру № 127 по Люстдорфській дорозі /раніше - Чорноморська дорога/ буд. 144, корп. 5 у м. Одесі зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 025, виданого Чорноморським морським пароплавством 28.03.1995 року /реєстрація від 10.05.1995 року/ /а.с. 20/. Під час розгляду справи судом встановлено, що ДСК "Чорноморське морське пароплавство" є правонаступником Чорноморського державного морського пароплавства, створеного наказом Міністра морського та річкового флоту СРСР від 25.06.1953 року № 196. Судом досліджено технічну характеристику квартири /а.с. 14-15/ та технічний паспорт, виготовлений ПП «Проект» на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], з якого вбачається, що загальна площа квартири становить 28,4 кв.м., та складається: з житлової кімнати «1» - 14,2 кв.м., кухні «2» - 6,9 кв.м., санвузла «3» - 3,2 кв.м., коридору «4» - 3,4 кв.м., балкону 0,7 кв.м. Згідно довідки /виписка з домової книги про склад сімї та прописку/ № 59 від 31.3.2016 року, у квартирі за адресою: [ADDRESS] проживає та зареєстрована [PERSON] з 25.01.1985 року /а.с. 16/. З довідки ОСББ «Промінь-1» слідує, що по квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS], заборгованості по комунальним послугам перед ОСББ «Промінь-1» станом на 01.04.2016 року немає /а.с. 17/. Судом досліджено на підтвердження вказаної обставини квитанції /а.с. 18/. У ході розгляду справи сторона позивача пояснювала, що [PERSON] втратила правовстановлюючі документи на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], та позивачем було вжито заходи щодо відновлення вказаних документів. Так, судом досліджено газету «Чорноморські новини» випуск № 11 (21688) від 04.02.2016 року, якій наявне оголошення про недійсність втраченого свідоцтва про право власності, розпорядження органу приватизації та технічний паспорт, видані Чорноморським морським пароплавством [PERSON] на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] /а.с. 22-24/. Окрім того, судом досліджено довідку № 0216/051 від 04.02.2016 року, з якої слідує, що свідоцтво про право власності на квартиру, розпорядження органу приватизації та технічний паспорт на спірну квартиру в Стіл знахідок м. Одеси не надходили /а.с. 21/. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року розяснено, що суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Судом встановлено, що позивачем на виконання положень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року надано належні докази відсутності можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності. Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку із чим, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Стосовно вимоги позивача встановити факт володіння на праві приватної власності квартирою, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Оскільки, судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], то суд вважає, що вимога позивача про встановлення факту володіння [PERSON] квартирою на праві приватної власності теж підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved