Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів, в якому зазначає, що відповідно до умов кредитного договору № 010/04-02/2294 від 10.07.2008 р., із додатковими угодами до нього № 1 від 11.07.2008 р., № 2 від 10.03.2009 р., № 3 від 09.06.2009 р., № 010/04-02/2294/4 від 30.09.2009 р., № 010/04-02/2294/5 від 12.03.2010 р., №010/04-02/2294/6 від 29.04.2010 р., № 010/04-02/2294/7 від 17.10.2011 р. відповідачу, [PERSON] було надано кредит в розмірі 198800,00 доларів США з кінцевим строком погашення до 09.07.2018 р. зі сплатою 14,5 % річних за користування кредитними коштами на придбання нерухомого майна. Додатковою угодою № 1 від 11.07.2008 р. до кредитного договору сторони внесли зміни щодо розміру процентної ставки та встановили процентну ставку в розмірі 16,4 % за користування кредитними коштами. З метою зменшення навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в Україні, сторони досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту, у зв'язку з чим було укладено додаткову угоду № 010/04-02/2294/7 від 17.10.2011 р., відповідно до якої банк надав відповідачу кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 840380,00 грн., а позичальник зобов'язався отримати його та використати його для рефінансування заборгованості за під лімітом в іноземній валюті за цим кредитним договором в сумі 198000,00 дол. США. При цьому сторони встановили наступну процентну ставку: 16,4% річних за користування під лімітом в іноземній валюті та 16,5 % річних за користування під лімітом в гривні. Відповідач, [PERSON], відповідно до п. 4 частини 1 та п. 1.5 частини 2 кредитного договору з додатковими угодами до нього зобов'язався щомісячно повертати кредитні кошти, згідно встановленого графіку погашення кредиту, також відповідно до п.п. 1.4, 1.5 частини 2 кредитного договору зобов'язався сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами щомісячно із розрахунку річних встановлених на дату оплати. Однак [PERSON] не виконуються умови кредитного договору. Станом на 26.11.2013 р. загально заборгованість [PERSON] перед позивачем по кредитним договором № 010/04-02/2294 від 10.07.2008 становить 1137764,05 грн. у тому числі заборгованість по кредиту - 821250,66 грн., заборгованість по відсотках - 259371,20 грн., пеня за порушення строків повернення кредиту - 20577,80 грн., пеня за порушення строків сплати відсотків - 36564,39 грн. З метою забезпечення належного виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 010/04-02/2294 від 10.07.2008 р. був укладений договір Іпотеки від 10.07.2008 р. за реєстр. № 4223 з додатковою угодою до нього №1 від 17.10.2011 р., відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] передали в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: магазин літ. "А", загальною площею 161,2 кв.м. та земельну ділянку, загальною площею 0,0130 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] При подачі позову позивачем направлена відповідачам вимога-претензія вих. № 18 від 26.11.2013 р. про виконання порушеного зобов'язання, яка залишена без відповіді. Позивач просить суд, звернути на користь позивача стягнення на предмет іпотеки - магазин літ. "А", загальною площею 161,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить на праві власності відповідачам в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № № 010/04-02/2294 від 10.07.2008 р., із додатковими угодами до нього № 1 від 11.07.2008 р., № 2 від 10.03.2009 р., № 3 від 09.06.2009 р., № 010/04-02/2294/4 від 30.09.2009 р., № 010/04-02/2294/5 від 12.03.2010 р., №010/04-02/2294/6 від 29.04.2010 р., № 010/04-02/2294/7 від 17.10.2011 р. в сумі 1137764,05 грн.; звернути на користь позивача стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, загальною площею 0,0130 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить на праві власності відповідачам в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № № 010/04-02/2294 від 10.07.2008 р., із додатковими угодами до нього № 1 від 11.07.2008 р., № 2 від 10.03.2009 р., № 3 від 09.06.2009 р., № 010/04-02/2294/4 від 30.09.2009 р., № 010/04-02/2294/5 від 12.03.2010 р., №010/04-02/2294/6 від 29.04.2010 р., № 010/04-02/2294/7 від 17.10.2011 р. в сумі 1137764,05 грн. В судовому засіданні представник позивача - Колібабчук О.А. позов підтримала, просила суд його задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідачі та їх представник в судове засідання не з'явилися, про слухання справи повідомлені належним чином. причину неявки суду не повідомили. Заяв про слухання справи без їх участі не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до умов кредитного договору № 010/04-02/2294 від 10.07.2008 р., із додатковими угодами до нього № 1 від 11.07.2008 р., № 2 від 10.03.2009 р., № 3 від 09.06.2009 р., № 010/04-02/2294/4 від 30.09.2009 р., № 010/04-02/2294/5 від 12.03.2010 р., №010/04-02/2294/6 від 29.04.2010 р., № 010/04-02/2294/7 від 17.10.2011 р. відповідачу, [PERSON] було надано кредит в розмірі 198800,00 доларів США з кінцевим строком погашення до 09.07.2018 р. зі сплатою 14,5 % річних за користування кредитними коштами на придбання нерухомого майна. Додатковою угодою № 1 від 11.07.2008 р. до кредитного договору сторони внесли зміни щодо розміру процентної ставки та встановили процентну ставку в розмірі 16,4 % за користування кредитними коштами. З метою зменшення навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в Україні, сторони досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту, у зв'язку з чим було укладено додаткову угоду № 010/04-02/2294/7 від 17.10.2011 р., відповідно до якої банк надав відповідачу кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 840380,00 грн., а позичальник зобов'язався отримати його та використати його для рефінансування заборгованості за під лімітом в іноземній валюті за цим кредитним договором в сумі 198000,00 дол. США. При цьому сторони встановили наступну процентну ставку: 16,4% річних за користування під лімітом в іноземній валюті та 16,5 % річних за користування під лімітом в гривні. Відповідач, [PERSON], відповідно до п. 4 частини 1 та п. 1.5 частини 2 кредитного договору з додатковими угодами до нього зобов'язався шомісячно повертати кредитні кошти, згідно встановленого графіку погашення кредиту, також відповідно до п.п. 1.4, 1.5 частини 2 кредитного договору зобов'язався сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами щомісячно із розрахунку річних встановлених на дату оплати. Однак [PERSON] не виконуються умови кредитного договору. Станом на 26.11.2013 р. загально заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором № 010/04-02/2294 від 10.07.2008 становить 1137764,05 грн. у тому числі заборгованість по кредиту - 821250,66 грн., заборгованість по відсотках - 259371,20 грн., пеня за порушення строків повернення кредиту - 20577,80 грн., пеня за порушення строків сплати відсотків - 36564,39 грн. З метою забезпечення належного виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 010/04-02/2294 від 10.07.2008 р. було укладено договір Іпотеки від 10.07.2008 р. за реєстр. № 4223 з додатковою угодою до нього №1 від 17.10.2011 р., відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] передали в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: магазин, літ. "А", загальною площею 161,2 кв.м. та земельну ділянку, загальною площею 0,0130 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Відповідно до договору іпотеки іпотекодавцями є [PERSON] та [PERSON], які передали і іпотеку нерухоме майно - магазин, літ. "А", загальною площею 161,2 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить їм на підставі рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 26.06.2008 р., зареєстровану Херсонським БТІ 10.07.2008 р. за № 1337, реєстровий № 6173778, відповідно до якого останні мають право спільної часткової власності по ? частині, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 19479533 від 10.07.2008 р., та земельну ділянку загальною площею 0,0130 га, що знаходится за адресою: [ADDRESS], яке належить їм на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 118654. Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17.05.2013 р. по справі № 2120/8996/12 позов Банку задоволено частково, а саме з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] достроково і солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором станом на 26.07.2012 р., а в частині звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Рішенням Апеляційного суду херсонської області від 20.06.2013 р. у справі № 22ц/791/2115/2013 апеляційну скаргу Банку задоволено частково, рішення Суворовського районного суду м. Херсона в частині відмови в зверненні стягнення на предмет іпотеки скасовано та постановлено нове, яким Банку відмовлено в задоволенні позовних вимог до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - з інших підстав. 24.10.2013 р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ виніс ухвалу, якою відмовив банку в задоволенні касаційної скарги. При подачі позову позивачем направлена відповідачам вимога-претензія вих. № 18 від 26.11.2013 р. про виконання порушеного зобов'язання, яка залишена без відповіді. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві є спільною частковою власністю. Статтею 357 ЦК України визначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 39 Закону України „Про іпотеку" У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за сосновим зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї сум, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання Розділом 9. Постанови Пленуму №5 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» визначено, що задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до положення абз. 2 ч. 6 Постанови Пленуму №5 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо). Таким чином, суд вважає за належне стягнути з відповідачів суму судового збору в розмірі 243,60 грн. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» підлягають задоволенню. Керуючи ст.ст. 526,554,611,615,1046,1048,1050,1054 ЦК України, ст.ст.6,7,33,39,40 Закону України «Про іпотеку», ст. 10, 11, 60, 88, 197, 213, 215 -218, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial