Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив: - визнати недостовірною, негативною та такою, що не відповідає дійсності, ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, розповсюджену відповідачем наступного змісту: «Для Управління захисту економіки аксіоматично, що міська влада краде бюджетні гроші у кількості 30% з усього. За версією [PERSON], вони розподіляються між нами пропорційно. Але ви не думайте, що [PERSON] хвилює неподобство у вигляді ймовірного розкрадання коштів. [PERSON] наполегливо просить свої 3%. [PERSON] дістав вже їх просити. Допоки ці 3% йому не віддадуть, він погрожує затягати по допитах у лівих справах всіх, хто не платить дань. Благо, шісток у мусорів завжди в ізбиткє, є кому катать безсенсові заяви... нема такої заяви, таємниці чи слідчої дії, яку тобі не віддадуть за суму від 100 до 500 доларів. Ваші ж колеги вас побриють на бабло у разі моєї офіційної заяви, але цього недостатньо...поки в області працюватиме ваш собутильнік.... де ви просто обілєтілі людей, аби не давати реальним справам ходу, в де регулярно носять по 3-5%...ми живем реально у країні, де мусорська хунта править бал...Ти потрапляєш всередину і ти змушений красти, бо або ти разом з мусором, що тебе покриває, крадеш, або мусор дістає тебе так, що ти йдеш і тебе міняють на більш сговорчівого і покладістого…»; - зобов'язати [PERSON] спростувати поширену інформацію у спосіб найбільш близький до способу її поширення шляхом опублікування наступного дня, після набрання рішенням суду законної сили, в мережі Інтернет, у всесвітній соціальній мережі веб-сайті Facebоок під особистим профілем [PERSON], або шляхом оголошення на найближчому засіданні виконавчого комітету Херсонської міської ради інформації наступного змісту: «У вересні 2017 року мною розповсюджено через засоби Інтернет ганебну інформацію щодо [PERSON] як начальника Управління захисту економіки в Херсонській області та працівників цього Управління, котра визнана судовим рішенням недостовірною й негативною. Наведена інформація не мала під собою обґрунтування, не відповідала дійсності, була спрямована на приниження посадових осіб Управління захисту економіки Херсонської області і розповсюджена мною задля особистого самовираження та підняття свого рейтингу в очах громадськості з метою звернення на себе уваги із сподіванням на побудову мною, завдяки цьому, політичної кар'єри.»; - зобов'язати [PERSON] власними силами розіслати текст наступного змісту: «У вересні 2017 року мною розповсюджено через засоби Інтернет ганебну інформацію щодо начальника Управління захисту економіки в Херсонській області та працівників цього Управління, котра визнана судовим рішенням недостовірною й негативною. Наведена інформація не мала під собою обґрунтування, не відповідала дійсності, була спрямована на приниження посадових осіб Управління захисту економіки Херсонської області і розповсюджена мною задля особистого самовираження та підняття свого рейтингу в очах громадськості з метою звернення на себе уваги із сподіванням на побудову мною, завдяки цьому, політичної кар'єри.», на наступні Інтернет ресурси: [INFO], [INFO]/. Позовні вимоги мотивовано тим, що 14.09.2017 року [PERSON] в мережі Інтернет у всесвітній соціальній мережі Facebоок на веб-сайті під особистим профілем [PERSON] розмістила інформаційний матеріал, в якому відповідач, на думку позивача, вдалася до брутальних та нестриманих висловлювань в адресу правоохоронних органів, начальника Управління захисту економіки в Херсонській області та поширила недостовірну та негативну інформацію, котра не відповідає дійсності, адже містить відомості про дії з боку позивача, котрих не існувало взагалі і яких він не вчиняв. Поширена інформація доносить до громадськості у стверджувальній формі про обізнаність позивача, як начальника Управління захисту економіки в Херсонській області, щодо фактів вчинення посадовими особами місцевого самоврядування злочинів щодо розкрадання коштів міського бюджету. При цьому автором заявлено, що позивач всупереч покладеним на нього посадовим обов'язкам вчиняє злочинні дії, котрі полягають у вимаганні від посадових осіб місцевого самоврядування 3% від коштів, якими вони заволоділи злочинним шляхом. Автором також зазначено про те, що позивачем вчиняється тиск на відповідача й інших посадових осіб шляхом порушення безпідставних кримінальних проваджень. Відповідач також вказує на готовність позивача на «хабарницькі дії», на зловживання останнім службовим становищем та на існування випадків «хабарництва» позивача у певних кримінальних справах. Спосіб поширення інформації і особа автора призвели до розповсюдження вказаної інформації і її сприйняття серед засобів масової інформації як «офіційну позицію» посадових осіб міської ради. Отже, на думку позивача, поширенням вказаної негативної та недостовірної інформації його особисті немайнові права були істотно порушені, за захистом яких він і звернувся до суду. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали, проти задоволення позову заперечували, надали письмовий відзив на позов. Їх заперечення проти заявлених позовних вимог ґрунтуються на тому, що відповідач у своїх висловлюваннях критикувала діяльність органів внутрішніх справ, а також позивача, як посадової особи органів Національної поліції України. ЇЇ висловлювання не містять фактичних даних і звинувачень та є по своїй суті оціночними судженнями. На думку відповідача, позивач прагне обмежити її конституційне право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Також відповідач заперечувала щодо позовних вимог в частині зобов'язання її розіслати текст спростовуючого змісту Інтернет ресурсами, які поширили висловлювання відповідача. З огляду на те, що відповідач не може відповідати за дії третіх осіб, пов'язаних з розповсюдженням інформації опублікованої на її сторінці в Facebоок та не мала на меті поширення даної інформації на якихось інших Інтернет порталах, окрім Facebоок. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи позивач є публічною особою і займає посаду начальника Управління захисту економіки в Херсонській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України. 14.09.2017 року [PERSON] в мережі Інтернет у всесвітній соціальній мережі Facebook у виді посту під особистим профілем [PERSON] на вказаному веб-сайті ([INFO]) розмістила інформаційний матеріал наступного змісту: «… У [PERSON] машини, землі квартири і дружина, як заведено у міліціонєров, добре заробляє і його содєржить вєрім, чо уж. В принципі, мене мало хвилюють статки чесного поліціянта [PERSON], бо все одно буде чергова революція, в якій непереатестована по-людськи поліція згорить, але от шо обурює. Вже через третю людину нам з першим заступником міського голови [PERSON] передають пропозиції від [PERSON]. Полягають вони в наступному. Для Управління захисту економіки аксіоматично, що міська влада краде бюджетні гроші у кількості 30% від усього. За версією [PERSON] вони розподіляються між нами пропорційно. Але ви не думайте, що [PERSON] хвилює неподобство у вигляді ймовірного розкрадання коштів. [PERSON] наполегливо просить свої 3%. [PERSON] дістав вже їх просити. [PERSON], навіщо вони вам, у вас така багата дружина! Допоки ці 3% йому не віддадуть погрожує затягати по допитах у лівих справах всіх, хто не платить дань. Благо, шісток у мусорів завжди в ізбиткє, є кому катать безсенсові заяви. Так, наприклад, мене допитували щодо того, чому я працюю всупереч рішенню пленуму ВЦСПС, адже це корупція. Справа кримінальна. За пленум совєцкіх профсоюзов. Бо не чтіть плєнум - це корупція. кримінальна справа за те, що біля Головпоштамту поклали плитку прямо на старий асфальт, а може він би комусь знадобився, чого його не зняли, прям на нього поклали, зовсім здуріли. Є кримінальні справи про фундаментні блоки школи, які, власне, стали фундаментом, але як ти тепер це доведеш, чиновник давай, доводь. Походи, друже, щодня в поліцію, а там може більш зговорчівим станеш Ти став справжнім українським чиновником, якщо фраза "63 стаття" викликає у тебе сумну посмішку. Всі ці фантазії [PERSON] мають на меті якось примусити сотруднічять. Бо от ті переговорщики, які приходили, саме це і роблять. Описують переваги. [PERSON] прікроєт! Окремий привіт тим численним співробітникам, які так яросно кидаються виконувать усі накази керівництва, а коли спитаєш, нафіга опускають очі кажуть, ну ти ж розумієш, наказ. Ні не розумію. Старанні виконавці мене бісять ще більше, ніж ті, хто віддає накази. В зв'язку з цим, [PERSON], ось вам моя відповідь. Щоб не передавать через посильних, я краще публічно озвучу. 1. Платить мусорам за крадені (слово замінено через нецензурний вислів) гроші може лише політик, який мріє все життя залишатись на посаді типу голови сільради чи начальника управління. Добровільно сідать на ланцюг акабів, коли на меті політична кар'єра - недальновидно. 2. Для того, аби сплатить вам 3% з 30%, які ви всім брешете, що ми тут крадем, мені їх і справді треба вкрасти. А я цього не робитиму, навіть ціною нашої з вами потенційної дружби (сарказм). У мене інше бачення того, чим має займатись посадова особа. 3. Я не бачу сенсу звертатись в правоохоронні органи, бо в Херсоні це все так прогнило, що нема такої заяви, таємниці чи слідчої дії, яку тобі не віддадуть за суму від 100 до 500 доларів. Ваші ж колеги вас побриють на бабло у разі моєї офіційної заяви, але цього недостатньо. 4. Тому я дуже хочу, аби вас звільнили, але нам так не пощастить, принаймні поки в області працюватиме ваш собутильнік, то хай може деінде переведуть. Бо доведеться далі присвятить вам кілька рубрик і все та показати, де ви просто обілєтілі людей, аби не давати реальним справам ходу, в де регулярно носять по 3-5%. 5. Я не розумію, чого всі мовчать. Всі ржали зі слова хунта, але ми живем реально у країні, де мусорська хунта править бал, і мені це капєц як набридло. Бо це і є те, що ви називаєте "корумпованою системою". Ти потрапляєш всередину і ти змушений красти, бо або ти разом з мусором, що тебе покриває, крадеш, або мусор дістає тебе так, що ти йдеш і тебе міняють на більш сговорчівого і покладістого. 6. [PERSON], ані я, ані мої колеги не планують з вами домовлятися і не плануємо вам платити. Бо ви, окрім того, що рекетір в погонах, ви ще поганий правоохоронець. Бо не знаєте, де крадуть і хто краде. Але робите вигляд, що ще гірше. Ви звітуєте якимись дрібними затриманими клерками, тоже ок, тоже треба, але осліпли і не бачите, наприклад, депугатськіх шалостєй. А в деякі сфери навіть боїтесь дивитись. 7. Наостанок моя вам пропозиція. Чєм богати. Пришліть гонца, заберіть свої 3% з моїх зароблених на службі статків, якщо вже вам так треба гроші. Це 574,75 грн. Чи карточку прівата в лічку киньте, я на неї скину через термінал, але тоді без мєлочі, не обіжайтесь. Колеги з інших міст і органів влади, я переконана, що у вас так само, але ви здебільшого залякані або звикли платити. Так ми з вами нову країну не побудуємо. Кого тут потегать? Кому цей пост показать? Хто ще не знає, що в державі сьогодні отак все працює? Скільки таких антошуків з багатими дружинами по всій Україні сидить? [PERSON], [PERSON], скільки лайків зібрати під цим постом, аби хоч щось змінилося?...». В подальшому пост відповідача набув суспільного резонансу і був поширений іншими Інтернет-виданнями, з посиланнями на відповідача як на радника Херсонського міського голови та виконувача обов'язків керуючого справами виконавчого комітету Херсонської міської ради. Відповідно до матеріалів справи 25.09.2017 року до Департаменту захисту економіки з ГУНП в Херсонській області надійшла інформація про те, що під час моніторингу ЗМІ працівниками УКЗ ГУНП в Херсонській області в Інтернет-мережі виявлена публікація щодо можливих неправомірних дій полковника поліції [PERSON] Також 11.10.2017 року до Департаменту захисту економіки за дорученням Міністра внутрішніх справ України надійшов лист голови постійної комісії з питань регламенту, депутатської діяльності, етики, законності, правопорядку, прав людини та взаємодії з громадськими організаціями, антикорупційної політики, сприяння децентралізації, розвитку місцевого самоврядування та громадського суспільства, свободи слова та інформації Херсонської міської ради [PERSON] щодо можливого протиправного висловлювання в.о. керуючого справами виконавчого комітету Херсонської міської ради [PERSON] за фактом звинувачення на сторінці Facebook полковника поліції [PERSON] За результатами перевірки вказаного звернення та інформації посадовими особами Департаменту захисту економіки Національної поліції України 20.10.2017 року складено висновок, відповідно до якого інформацію за публікацією в Інтернет-мережі щодо можливих неправомірних дій полковника поліції [PERSON] визнано такою, що не знайшла свого підтвердження. Оцінивши докази в їх сукупності суд дійшов наступних висновків щодо заявлених позовних вимог. Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. У відповідності до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Згідно роз'яснень, викладених в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. У відповідності до п. 15 цієї Постанови при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Крім того, п. 19 Постанови містить роз'яснення щодо того, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації врегульовано ЗУ «Про інформацію». Зокрема ст. 2 цього Закону передбачає, що основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію, відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією, достовірність і повнота інформації, свобода вираження поглядів і переконань, правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя. Згідно зі ст. 5 ЗУ «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Положеннями ст. 30 ЗУ «Про інформацію» передбачено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Як зазначалось, відповідачем серед іншого розміщено та розповсюджено відносно позивача інформацію наступного змісту: "… Але ви не думайте, що [PERSON] хвилює неподобство у вигляді ймовірного розкрадання коштів. [PERSON] наполегливо просить свої 3%. [PERSON] дістав вже їх просити. Допоки ці 3% йому не віддадуть, він погрожує затягати по допитах у лівих справах всіх, хто не платить дань…". Зазначена інформації викладена у формі подачі істинних, достовірних фактів. Вона носить стверджувальний характер (фактичне твердження) та є такою, що підлягає перевірці на предмет її достовірності. Суд вважає, що вказана інформація інформує суспільство про вчинення позивачем злочинних дій, про його готовність на «хабарницькі дії», на зловживання останнім своїм службовим становищем, а також про факти вимагання «хабара». Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що інформація, поширена відповідачем в мережі Інтернет у всесвітній соціальній мережі Facebook у виді посту під особистим профілем відносно позивача, є достовірною. Отже, наведена інформація є недостовірною, негативною для позивача, принижує його честь, гідність та ділову репутацію, а тому його порушені права підлягають захисту. Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, суд не може погодитись з позовними вимогами в іншій частині. Так, позивач просив також визнати недостовірною інформацію, поширену відповідачем, наступного змісту: «Для Управління захисту економіки аксіоматично, що міська влада краде бюджетні гроші у кількості 30% з усього. За версією [PERSON], вони розподіляються між нами пропорційно... Благо, шісток у мусорів завжди в ізбиткє, є кому катать безсенсові заяви ... нема такої заяви, таємниці чи слідчої дії, яку тобі не віддадуть за суму від 100 до 500 доларів. Ваші ж колеги вас побриють на бабло у разі моєї офіційної заяви, але цього недостатньо... поки в області працюватиме ваш собутильнік.... де ви просто обілєтілі людей, аби не давати реальним справам ходу, в де регулярно носять по 3-5%. ми живем реально у країні, де мусорська хунта править бал... Ти потрапляєш всередину і ти змушений красти, бо або ти разом з мусором, що тебе покриває, крадеш, або мусор дістає тебе так, що ти йдеш і тебе міняють на більш сговорчівого і покладістого». Вказана інформація є критикою дій органів поліції. Висловлена вона у формі оціночних суджень за допомогою іронічних мовних засобів та не містить конкретних фактів, які б принижували честь та гідність позивача. Тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Оскільки чинним законодавством не передбачено відповідальності за висловлювання оціночних суджень, думок, переконань, критичної оцінки певних фактів і недоліків. Крім того, суд вважає, що не можуть буди задоволенні у спосіб, визначений позивачем, вимоги щодо зобов'язання відповідача розмістити на особистій сторінці соціальної мережі веб-сайті Facebоок тексту певного змісту та зачитування тексту рішення суду на засіданні виконавчого комітету міської ради, а також щодо зобов'язання відповідача за особистий кошт розіслати тест спростування по інтернет-ресурсам, які опублікували її пост. По-перше, суд погоджується з доводами відповідача відносно того, що вона не може відповідати за дії третіх осіб, пов'язаних з розповсюдженням інформації, опублікованої на її сторінці в Facebоок. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач мала на меті поширення вказаної інформації на якихось інших Інтернет порталах, окрім Facebоок. По-друге, чинним законодавством не передбачено повноважень суду покладати на особу тих обов'язків, які не передбачено законом. Зокрема, сторінка в соціальній мережі і всі дані на ній є особистою власністю користувача. Суд вважає за неможливе зобов'язати когось розмістити на своїй сторінці будь-яку інформацію поза волею цієї особи. По-третє, суд вважає, що не є доцільним зобов'язання відповідача зачитати текст певного змісту на засіданні виконавчого комітету міської ради. Оскільки інформація розміщувалась відповідачем на особистій сторінці в соціальній мережі і не є офіційною позицією цього органу місцевого самоврядування. Разом з тим, враховуючи обставини справи, а також те, що сторони є посадовими особами Національної поліції України і виконавчого комітету Херсонської міської ради, суд визнав за необхідне спростовувати поширену недостовірну інформацію відносно позивача шляхом направляння копій цього рішення після набрання ним законної сили до виконавчого комітету Херсонської міської ради та Департаменту захисту економіки Національної поліції України. Що не позбавить позивача право самостійно вчиняти дії щодо спростування поширеної недостовірної інформації.

Outcome: partial