Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернулася із зазначеним позовом, яким просила розірвати шлюб укладений між сторонами 26 червня 2007 року, зареєстрований виконавчим комітетом Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 8 та залишити їй дошлюбне прізвище. В судове засідання сторони по справі не з'явились, але до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує. Відповідач позов визнає. За таких обставин судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність сторін. В судове засідання сторони не з'явились, проте спрямували до суду заяви про слухання справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, а відповідач, в свою чергу, позов визнає. За таких обставин судом прийнято рішення про слухання справи у відсутність сторін. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. 26 червня 2007 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.4). Спільних дітей від шлюбу останні не мають. З позовної заяви вбачається, що фактично шлюб між сторонами розпався та будь-які шлюбні стосунки між ними не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам сімейного права. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК України). Враховуючи вище викладене та те, що сім'я фактично розпалась, суд вважає, що спільне життя подружжя із збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, а відтак заява підлягає до часткового задоволення. Частковість задоволення позову аргументується наступним. Зі змісту позовних вимог вбачається, що заявник просить залишити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Однак, згідно свідоцтва про шлюб (а.с.4) дошлюбне прізвище останньої, перед реєстрацією шлюбу з відповідачем, було "[PERSON]". Дану обставину позивач пояснює тим, що шлюб укладений з відповідачем у даній справі в неї є другим за життя, а прізвище "[PERSON]" є її дівочим прізвищем, яке вона мала до укладення першого шлюбу. З огляду на приписи ч. 1 ст. 113 СК України, суд може відновити особі прізвище, що та носила до укладення шлюбу, рішення про розірвання якого приймає цей суд. Зміна ж прізвища на будь-яке інше, в тому числі і на прізвище, яке мала позивач до реєстрації першого її шлюбу, здійснюється в іншому, визначеному законом порядку. Окрім вказаного, так як позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи пропорційно до задоволених вимог на підставі приписів ст. 88 ЦПК України. Судові витрати складаються з судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (позовна вимога про розірвання шлюбу), а саме 243,60 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial