Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач звернулась до Жовтоводського міського суду із позовом до Комунального підприємства "Жовтоводська міська комунальна аварійно-рятувальна служба", Жовтоводської міської ради та просить постановити судове рішення, яким стягнути з Комунального підприємства "Жовтоводська міська комунальна аварійно-рятувальна служба" на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 42\~194 грн. 24 коп., забов`язавши Жовтоводську міську раду, перерахувати ці кошти на розрахунковий рахунок підприємства, з яким вона перебувала у трудових відносинах для виплати їй середньомісячної заробітної плати за період вимушеного прогулу. Згодом уточнивши свої позовні вимоги просила стягнути з Жовтоводської міської ради на свою користь 41\~714,42 грн. розмір середньомісячної заробітної плати за період вимушеного прогулу. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2016 року провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до КП "Жовтоводська міська комунальна аварійно-рятувальна служба", Жовтоводської міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу закрито. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2016 року в частині закриття провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до Жовтоводської міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В іншій частині ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2016 року залишено без змін, а апеляційну скаргу [PERSON] відхилено. Відповідно до протоколу від 13 лютого 2017 року про розподіл справи автоматизованою системою документообігу суду, суддею для її розгляду було визначено суддю Волчек Н.Ю. Отже, судом розглядаються позовні вимоги [PERSON] до Жовтоводської міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування своїх вимог з урахуванням їх уточнень [PERSON] просить стягнути з Жовтоводської міської ради на її користь 122 556,84 грн. розмір її середньомісячної заробітної плати за період вимушеного прогулу, посилаючись на те, що розпорядженням міського голови м. Жовті Води Дніпропетровської області №201/01-09р-13 від 13.09.2013 року її було призначено на посаду директора КП Жовтоводська міська комунальна аварійно-рятувальна служба (надалі КП «МКАРС»). Згідно Статуту КП «МКАРС», засновником цього КП являється Жовтоводська міська рада. Відповідно до Статуту КП «МКАРС» та ст. 91 Податкового Кодексу України фінансування КП «МКАРС» проводиться за рахунок місцевого бюджету Жовтоводської міської ради. Розпорядженням міського голови м. Жовті Води Дніпропетровської області №129/01-09р-15 від 31.03.2015 року [PERSON] було звільнено з посади директора КП «МКАРС», відповідно до п.8 ст.36 КЗпП України. Рішенням жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року розпорядження міського голови м. Жовті Води Дніпропетровської області №129/01-09р-15 від 31.03.2015 року про її звільнення було визнано незаконним та поновлено на роботі на посаді директора КП «МКАРС». Цим же рішенням суду було стягнуто з Жовтоводської міської ради на користь [PERSON] середньомісячний заробіток за період вимушеного прогулу у розмірі 42\~194,24 грн. 21 квітня 2016 року рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року скасовано в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відмовивши у задоволенні цих позовних вимог. Цим же рішенням їй було розяснено право на звернення до суду з окремим позовом про стягнення середньомісячного заробітку за період вимушеного прогулу до КП «МКАРС». Таким чином, вона будучі поновленою на роботі, як незаконно звільнена, але заробітна плата за вимушений прогул так і не виплачена, в звязку з чим змушена була звернутися до суду з даним позовом. Вважає, що відповідач за період вимушеного прогулу повинен виплатити позивачу заробітну плату з дня звільнення по день ухвалення рішення з розрахунку її середньоденної заробітної плати 239,74 грн. Таким чином відповідач повинен виплатити позивачу 122 556,84 грн. - заробітну плату за час вимушеного прогулу. У судовому засіданні позивачка та її представник заявлені позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні, надали пояснення, аналогічні обставинам, викладеним в позовній заяві. При цьому, зазначили, враховуючи те, що КП «МКАРС», як неприбуткове підприємство, фінансувалось за рахунок місцевого бюджету Жовтоводської міської ради, і на теперішній час рішенням сесії Жовтоводської міської ради КП «МКАРС» вже ліквідоване, тому Жовтоводська міська рада зобовязана перерахувати позивачці 122\~556,84 грн. Представник відповідача [PERSON], що діє на підставі довіреності № 4/4-552-01-14 від 27.04.2017 року, заперечила проти задоволення позову. При цьому зазначила, що Апеляційний суд, скасовуючи рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року в частині стягнення середнього заробітку з Жовтоводської міської ради на користь [PERSON] за час вимушеного прогулу та відмовляючи у задоволенні цих позовних вимог, виходив з того, що позивач працювала на посаді начальника КП «МКАРС», знаходилась в трудових відносинах саме з КП «МКАРС», де отримувала заробітну плату. Тобто, Жовтоводська міська рада не є належним відповідачем. На теперішній час КП «МКАРС» ліквідовано. Отже дане питання вже вирішувалося судом. Таким чином, оскільки [PERSON] вже зверталася до суду з вимогами до Жовтоводської міської ради про виплату коштів за час вимушеного прогулу і їй було відмовлено, то провадження у справі підлягає закриттю. Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до насупних висновків. Згідно зі ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі. Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. З матеріалів справи слідує, що рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14.12.2015 року, позов [PERSON] до Жовтоводської міської ради, міського голови м. Жовті Води про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено. Рішенням суду визнано незаконним та скасувано розпорядження міського голови м. Жовті Води [PERSON] від 31 березня 2015 року №129/01-09/15 про розірвання контракту та звільнення [PERSON] з роботи з посади директора Комунального підприємства Жовтоводської міської комунальної аварійно-рятувальної служби. Поновлено [PERSON] на роботі на посаді директора Комунального підприємства Жовтоводської міської комунальної аварійно-рятувальної служби. Окрім того, рішенням суду стягнуто з Жовтоводської міської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 квітня 2015 року по день ухвалення рішення суду, тобто по 14 грудня 2015 року, в розмірі 42 194 грн. 24 коп. /а.с.17-21/. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.04.2016 року, рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14.12.2015 року скасовано в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, і в цій частині позову [PERSON] відмовлено. /а.с.22-24/. Постановляючи таке рішення апеляційний суд виходив з того, що позивач [PERSON] знаходилася в трудових відносинах саме з комунальним підприємством Жовтоводська міська комунальна аварійно-рятувальна служба, а не з Жовтоводською міською радою. Тому судом було скасовано рішення суду першої інстанції про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу саме з Жовтоводської міської ради. Також, з матеріалів цивільної справи слідує, що рішенням Жовтоводської міської ради від 03.12.2014 року припинено діяльність Жовтоводської міської комунальної аварійно-рятувальної служби шляхом ліквідації юридичної особи. /а.с.58/ Рішенням Жовтоводської міської ради від 03.02.2016 року внесено зміни до рішення Жовтоводської міської ради від 03.12.2014 року, затверджено новий склад ліквідаційної комісії для здійснення організаційно-правових заходів ліквідації даного підприємства. /а.с.59/ Рішенням Жовтоводської міської ради від 06.07.2016 року затверджено ліквідаційний баланс Жовтоводської міської комунальної аварійно-рятувальної служби /а.с.62,77/. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 ЦК України, юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 09.08.2016 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи Жовтоводської міської комунальної аварійно-рятувальної служби за рішенням засновників. Припинення даного підприємства відбулося в результаті його ліквідації. /а.с.64-66/ На підставі зазначених вище фактів Відповідачем позивачка зазначила засновника Жовтоводську міську раду не обґрунтувавши свою позицію на законодавстві та не вказавши, яким чином відповідач порушує, не визнає чи оспорює її трудові права. Згідно положень цивільного процесуального законодавства, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв'язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими вимогами. Відповідно, неналежний відповідач - особа, яка була притягнута позивачем та щодо якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред'явленим позовом. За змістом ст.ст.\~96,\~101,\~105,\~110-112 ЦК України, а також Статуту КП, відповідач Жовтоводська міська рада, як засновник, не відповідає за зобов'язаннями створеної ним юридичної особи (КП «МКАРС») та не може бути належним відповідачем\~\~у даному трудовому спорі. Однак, судом встановлено, що Жовтоводською міською радою було вирішено провести належні виплати всім працівникам КП «МКАРС» за рахунок коштів місцевого бюджету, відповідно до вимог чинного трудового законодавства України, у звязку з ліквідацією організації, про що також зазначила представник відповідача в судовому засіданні. Проте, дане рішення не свідчить про відповідальність засновника (Ради) за зобовязаннями створеної ним юридичної особи (КП «МКАРС»), а лише пояснюється відсутністю достатніх коштів у останньої, а також бажанням Ради провести належні розрахунки з працівниками за рахунок коштів місцевого бюджету. При цьому, судом також встановлено, що все майно КП «МКАРС» було передано на баланс Жовтоводській міській раді, що підтверджено в судовому засіданні представником відповідача та надано інвентаризаційний опис необоротних активів (а.с.211-218). Зокрема, представник відповідача зазначила, що акт прийому-передачі колишнього майна КП «МКАРС» на баланс Жовтоводської міської ради не складався, все майно було передано згідно інвентаризаційного опису необоротних активів. Враховуючи, що рішенням\~Жовтоводської міської ради (VІІ скликання, восьма сесія) від 25.05.2016 р. № 303-8/VІІ «Про дозвіл на передачу основних засобів та інших матеріальних цінностей, які обліковуються на балансі Жовтоводської міської комунальної аварійно-рятувальної служби» майно ліквідованої Жовтоводської МКАРС, передано у комунальну власність виконавчому комітету Жовтоводської міської ради, то обов'язок по виплаті заробітної плати за час вимушеного прогулу слід покласти на Жовтоводську міську раду (а.с.208,209-210, 211-218). В судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала у вимушеному прогулі з 01.04.2015 року по 14.12.2015 року включно, тобто 176 робочих днів. Відповідно до п.5 розділу ІV Порядку основною для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період. Згідно довідки голови ліквідаційної комісії - міський голова [PERSON] / а.с. 159/ середньоденний заробіток позивача на час звільнення складав 239 грн. 74 коп. Тому, з відповідача на користь позивача в рахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу необхідно стягнути 42194 грн. 24 коп. (176 роб. дн. х 239,74 грн. = 42194, 24 грн.). Згідно виписки із банківської роздруківки про рух грошових коштів на картковому рахунку на імя позивача, та пояснень представника відповідача, позивачці на виконання рішення суду від 14.12.2015 року відповідачем позивачу було перераховано частково в рахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 4032 грн. 54 коп. (а.с.202), а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу 38161,70 грн.(42194, 24 грн. 4032,54 грн.). Саме така сума має бути стягнена з відповідача на користь позивача. Посилання представника відповідача про те, що дані вимоги були предметом розгляду справи при поновленні позивачки на роботі і їй було відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Жовтоводської міської ради на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тому на підставі ст.205 ч.1 п.2 провадження підлягають закриттю, суд до уваги прийняти не може, оскільки на той час КП «МКАРС» не було ліквідавоно і дані обставини не були предметом розгляду при ухваленні рішення від 14.12.2015 року про поновлення [PERSON] на роботі. Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням розміру задоволення судом позовних вимог позивача та з огляду на те, що при зверненні до суду він був звільнений від сплати судового збору вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. за розгляд справи у суді. На підставі викладеного та

Outcome: partial