Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ від 26.01.2017 року № 5 «Про проведення організаційно-штатних заходів по ліквідації структурного підрозділу», визнати незаконним та скасувати наказ від 06.04.2017 № 37-К/тр «Про звільнення», поновити [PERSON] на посаді начальника служби економічної безпеки КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, 5000,00 грн. моральної шкоди та витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.01.2017 року відповідно до п. 1 наказу № 5 «Про проведення організаційно-штатних заходів по ліквідації структурного підрозділу» структурний підрозділ «служба економічної безпеки» з 03.04.2017 року вирішено ліквідувати. 06.04.2017 року згідно наказу по підприємству від 06.04.2017 року № 37-К/тр «Про звільнення» [PERSON] звільнено з роботи з посади начальника служби економічної безпеки за п. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням чисельності штату. [PERSON] вважає вказані накази незаконним та таким що порушують його права, як працівника обраного до профспілкового органу, тому вони підлягають скасуванню, оскільки ліквідація структурного підрозділу юридичної особи зі створенням або без створення іншого структурного підрозділу не є ліквідацією, а свідчить лише про зміну внутрішньої (організаційної ) структури юридичної особи, а також вказане питання не погоджено з профільним виконавчим органом міської ради, згідно вимог статуту. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав викладених у позові. Представники відповідача в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позову з підстав зазначених у запереченнях на позов. У запереченнях на позов представник відповідача зазначив, що ліквідація служби економічної безпеки проводилась відповідно до програми корпоративного розвитку на підставі діючого законодавства. 13.10.2016 року на імя директора КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради [PERSON] від Голови первинної профспілкової організації гірників України [PERSON] надійшло повідомлення про створення профспілкової організації. 25.11.2016 року [PERSON] направив повідомлення в якому відмовив у наданні повного пакету документів створеної профспілкової організації, тому підприємство вважає, що профспілкова організація не створена. [PERSON] під час звільнення було запропоновано роботу на підприємстві, інші посади не пропонувались, оскільки до них були кваліфікаційні вимоги (а. с. 39-40). Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У письмових поясненнях від 22.05.2017 року зазначив, що підтримує позовні вимоги [PERSON], оскільки Незалежна профспілка гірників України не отримувала звернень КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради про надання попередньої згоди на звільнення члена виборного профспілкового органу профспілкому первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради [PERSON] (а.с. 66-67). Заслухавши позивача, представника позивача, представників відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступне. Відповідно до програми корпоративного розвитку (а.с. 41-43) та на підставі наказу КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради № 5 від 26.01.2017 року «Про проведення організаційно-штатних заходів по ліквідації структурного підрозділу» ліквідовано структурний підрозділ «служба економічної безпеки» з 03.04.2017 року (а.с. 47). Відповідно до доповнення №1 до штатного розпису керівників, спеціалістів та службовців КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради від 26.01.2017 року виключено з штатного розпису з 03.04.2017 року інженера та начальника служби економічної безпеки (а.с. 48). Згідно наказу № 7-К/тр від 26.01.2017 року «Про попередження про заплановане звільнення» попереджено працівників СЕБ, зокрема [PERSON], про заплановане скорочення посад, які вони займають, та наступне звільнення з 03.04.2017 року за п.1 ст. 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги в розмірі середнього заробітку (а.с. 49). Листом за № 380/1 від 27.01.2017 року [PERSON] повідомлено про заплановане звільнення та запропоновано переведення на наступні посади: оператор компютерного набору загального відділу; вантажник відділу МТЗ; оператор ЕОМ відділу збуту; слюсар з ремонту устаткування або теплових мереж на дільницях КТР і БТР; слюсар-ремонтник АДСМ (а.с. 50). Відповідно до акту від 27.01.2017 року начальника СЕБ [PERSON] було ознайомлено з наказом про скорочення № 7 від 26.01.2017 року, однак від підпису про ознайомлення останній відмовився, також відмовився від отримання персонального повідомлення (а.с. 51). Наказом № 37-К/тр від 06.04.2017 року [PERSON], начальника СЕБ, звільнено з роботи 06.04.2017 року за п.1 ст. 40 КЗпП України, скорочення чисельності штату, на підставі наказу № 7-к/тр від 26.01.2017 року про попередження про звільнення, відсутність заяви [PERSON] про згоду на переведення на іншу роботу (а.с. 56). В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що його було звільнено незаконно та з порушенням встановленого порядку, оскільки, роботодавцем не отримано згоди Профспілки на звільнення позивача. Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно із ст. 492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Так, про майбутнє скорочення позивач був повідомлений на підставі наказу № 7-К/тр від 26.01.2017 року, однак від підписання про ознайомлення позивач відмовився, про що було складено акт від 27.01.2017 року. Вказаний наказ був винесений на підставі наказу № 5 від 26.01.2017 року «Про проведення організаційно-штатних заходів по ліквідації структурного підрозділу». Листом від 27.01.2017 року [PERSON] було запропоновано переведення на інші посади (а.с. 46). Однак, позивачем не надано згоди на переведення. Суд вважає безпідставними вимоги позивача про визнання незаконним та скасування наказу від 26.01.2017 року № 5 «Про проведення організаційно-штатних заходів по ліквідації структурного підрозділу», виходячи з наступного. Право власника або уповноваженого ним органу визначати чисельність працівників і штатний розпис нормативно закріплено щодо підприємств та їх обєднань. Однак, незалежно від того, закріплене таке право законодавчо чи ні, право визначати чисельність і штат працівників належить тільки власникові або уповноваженому ним органу. Суд при розгляді спору про поновлення працівника на роботі зобовязаний перевірити наявність підстав для звільнення (чи мало місце скорочення штату або чисельності працівників). Але він не вправі обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників. Таким чином, наказ від 26.01.2017 року № 5 «Про проведення організаційно-штатних заходів по ліквідації структурного підрозділу» не є предметом розгляду в порядку розгляду спорів про поновлення на роботі. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках, зокрема, звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації. З матеріалів справи вбачається, що 14.03.2017 року директором підприємства [PERSON] на імя голови ПК КП ЖТКЕ [PERSON] зроблено запит щодо членства [PERSON] у профспілці (а.с. 53) та на даний запит отримано відповідь, що з 01.11.2016 року [PERSON] не є членом Профспілкової організації КП "Житомиртеплокомуненерго" (а.с. 54). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] про створення первинної профспілкової організації незалежної профспілки гірників України КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради повідомив відповідача 13.10.2016 року (а.с. 20). Однак, [PERSON] не подав відповідачу підтверджуючих документів щодо статусу та сфери діяльності профспілки. За положеннями ст. 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» первинна організація профспілки - добровільне об'єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі. Профспілки, їх об'єднання, згідно до ст. 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» легалізуються шляхом повідомлення на відповідність заявленому статусу. Для легалізації профспілок, об'єднань профспілок їх засновники або керівники виборних органів подають заяви. До заяви додаються статут (положення), протокол з'їзду, конференції, установчих або загальних зборів членів профспілки з рішенням про його затвердження, відомості про виборні органи, наявність організацій профспілки у відповідних адміністративно-територіальних одиницях, про засновників об'єднань. На підставі поданих профспілкою, об'єднанням профспілок документів легалізуючий орган у місячний термін підтверджує заявлений статус за ознаками, визначеними статтею 11 цього Закону, включає профспілку, об'єднання профспілок до реєстру об'єднань громадян і видає профспілці, об'єднанню профспілок свідоцтво про легалізацію із зазначенням відповідного статусу. Статус організацій всеукраїнської профспілки чи профспілки іншого статусу визначається статутом цієї профспілки. Про належність до певної профспілки організації, які діють на підставі статуту цієї профспілки, надсилають легалізуючому органу за місцем свого знаходження повідомлення із посиланням на свідоцтво про легалізацію профспілки, на підставі якого вони включаються до реєстру об'єднань громадян. Первинні профспілкові організації також письмово повідомляють про це роботодавця. Профспілка підприємства, установи, організації, яка діє на підставі власного статуту, легалізується у порядку, визначеному цією статтею. Профспілка, об'єднання профспілок набувають права юридичної особи з моменту затвердження статуту (положення). Статусу юридичної особи набувають також організації профспілки, які діють на підставі її статуту. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради не було належним чином повідомлене про наявність другої профспілкової організації на підприємстві, про її статус та членів, тому не мало належних правових підстав для взаємодії з її керівництвом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради дотрималось вимог чинного трудового законодавства щодо скорочення чисельності та штату працівників і вивільнення позивача, а тому підстав для визнання незаконним та скасування наказу № 37-К/тр від 06.04.2017 року, поновлення на роботі та похідної вимоги стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу відсутні. Позовна вимога стосовно виплати моральної шкоди також не підлягає до задоволення, оскільки вона є похідною від первісних позовних вимог, у задоволенні яких судом відмовлено повністю. Такими чином, вимоги позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed