Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

31 липня 2014 року помер чоловік позивачки [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно до складу якого входить житловий будинок та господарські споруди, розташовані по вул. Терешкової, 40 в м. Бершадь Вінницької області. Спадкоємцями на майно померлого є його дружина - позивачка та дочка - відповідач. Остання спадщину не прийняла, однак незважаючи на вказане [PERSON] не має можливості оформити спадкове майно, оскільки у договорі дарування, який є правовстановлюючим документом на житловий будинок допущена описка у написанні адреси будинку, зокрема у назві вулиці замість "Терешкової" вказано "Терешковій". Враховуючи викладене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, як за спадкоємцем першої черги за заповітом, після смерті 31.07.2014 року [PERSON], право приватної власності на житловий будинок літ. "А", загальною площею 60,6 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: тамбур літ. "а", вхідна площадка літ "а1", сарай літ. "В", сарай літ. "Б", погріб літ. "П", туалет літ. "Т", споруди 1-3, розташований по вул. Терешкової, 40 в м. Бершадь Вінницької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши на адресу суду телеграму про розгляд справи без її участі та визнання позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.3) 31.07.2014 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок та господарські споруди, розташовані по вул. Терешкової, 40 в м. Бершадь Вінницької області, що підтверджується довідкою виконкому Бершадської міської ради від 17.03.2015 року (а.с.5), копією технічного паспорту на вказаний будинок (а.с.12-18) та копією договору дарування (а.с.15-16). Позивачка будучи спадкоємцем на все майно після смерті [PERSON]В, відповідно до заповіту від 11.11.1999 року (а.с.9), отримала свідоцтво про право на спадщину лише на частину спадкового майна, зокрема на 1/2 частинку квартири в м. Гайсин Вінницької області (а.с. 71). Однак, оформити право на житловий будинок в М. Бершадь Вінницької області по вул. Терешкової, 40, вона не має можливості, про що нотаріусом було надано лист (а.с.11), де вказано, що правовстановлюючий документ (договір дарування) не містить повної адреси нерухомого майна. Так, дійсно у договорі дарування (а.с.15-16) вказано, що предметом договору є житловий будинок, що знаходиться в м. Бершадь по вул. Терешковій без зазначення номеру будинку. При цьому у довідці виконкому Бершадської міської ради (а.с.5) вказано, що [PERSON] належав житловий будинок, розташований в м. Бершадь по вул. Терешкової, 40. Дані розбіжності унеможливлюють реалізацію права позивачки на оформлення спадкового майна. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ч. 1 ст. 1220 ЦК України, зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право а спадщину на нерухоме майно. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті ( ч. 1 ст. 1233 ЦК України). Ч. 1 ст. 1235 цього ж кодексу говорить про те, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин, а ч. 3 зазначає, що заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Нормами ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 -1265 цього Кодексу. Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, а отже такими, що підлягають до задоволення із зазначених підстав.

Outcome: partial