Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, у тому числі на житловий будинок з погосподарськими спорудами, котрий розташований по [ADDRESS], який належав матері померлого чоловіка - [PERSON]. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на вищевказаний будинок. Оскільки спадкодавець за життя не отримав такого документа, позивач не може нотаріально оформити свої спадкові права, в результаті чого змушена звертатися до суду. Просить встановити факти володіння та користування [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві власності будинком за адресою [ADDRESS], встановити факт володіння та користування її померлим чоловіком часткою простих іменних акцій ПАТ "Дашківці", а також визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити, пояснивши, що являється останнім та єдиним спадкоємцем та не бажає, щоб спадщина вважалась відумерлою. Додала, що після смерті [PERSON] навідувалась разом зі своїм чоловіком [PERSON] до його батька [PERSON], котрий залишився проживати у будинку після смерті своєї дружини по [ADDRESS], також догяладала за будинком і після смерті [PERSON]. Згідно ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 01.04.2016 р. задоволено заяву та прийнято відмову позивача в частині позовних вимог про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на прості іменні акцій ПАТ "Дашківці" (а.с. 38 том 2). Відповідач [PERSON], котрий одночасно представляє інтереси відповідача [PERSON] на підставі довіреності від 10.06.2015 р. (дійсна до 10.06.2018 р.) (а.с. 131 том 1) у судове засідання не з'явився хоча про день, час та місце розгляду був повідомлений належним чином (а.с. 106 том 2). У попередніх судових засіданнях висловив позицію згідно якої просив суд відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що його батько [PERSON] побудував будинок разом зі своїми синами [PERSON], [PERSON] та [PERSON], проживав у ньому разом зі своєю дружиною [PERSON] до своєї смерті. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що проживає у с. Іскриня Літинського району Вінницької області протягом останніх 25 років. Підтвердила ту обставину, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям та постійно проживали у с. Іскриня. [PERSON] після смерті дружини проживав сам у будинку, та до нього навідувався син [PERSON] разом зі своєю дружиною [PERSON] - позивачем в справі. До того ж остання допомагала проводити газ до будинку [PERSON]. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснив, що [PERSON] після смерті дружини залишився проживати сам, а [PERSON] навідувалась до батька чоловіка - [PERSON]. Зазначив, що [PERSON] ще до смерті [PERSON] проводила газ до домоволодіння останньої. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дав свідчення, що знайомий зі [PERSON] з 1987 року та часто спілкувався з ним. Підтвердив ту обставину, [PERSON] проживав разом зі [PERSON] у будинку по [ADDRESS] проте після її смерті залишився проживати у будинку сам та до нього приїжджали його діти, та здійснювали за ним догляд. З урахуванням наведеного у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Заслухавши пояснення сторін та свідків, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Що стосується вимог позивача про встановлення фактів прийняття спадщини, в судовому засіданні достовірно встановлено, що спадкодавець [PERSON], згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданим [INFO]. Дашковецькою сільською радою Літинського району Вінницької області, [PERSON] померла [INFO]. (а.с. 54 том 1). Відповідно до виписок з погосподаської книги за 2001-2005 рр. за № 23 від 02.03.2015 р. та за 2006-2010 рр. за № 24 від 02.03.2015 р., виданих Дашковецькою сільською радою Літинського району Вінницької області, [PERSON] являлась головою домогосподарства по [ADDRESS] (а.с .29-30 том 1). Згідно виписки з по господарської книги за 2011-2015 рр., виданої Дашковецькою сільською радою Літинського району Вінницької області, [PERSON] являється головою домогосподарства розташованого за адресою по [ADDRESS] (а.с. 31 том 1). Відповідно до довідки виконкому Дашковецької сільської ради Літинського району Вінницької області за № 26 від 03.03.2015 р., житловий будинок з погосподарськими спорудами в [ADDRESS], належав [PERSON], яка померла [INFO]. (а.с. 68 том 1). Відповідно до постанови першої Вінницької державної нотаріальної контори за № 246/02-31 від 26.01.2015 р., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині відсутності правовстановлюючих документів на спірний будинок (а.с. 10 том 1). Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у пору окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. В ході розгляду справи достовірно встановлені факти володіння та користування на праві власності [PERSON] домоволодінням по [ADDRESS] ( а.с. 29-31 том 1, 68-69 том 1, пояснення свідків), факт прийняття спадкоємцями [PERSON] після смерті дружини та [PERSON] - після смерті матері спадщини (спадкова справа 354/2007, а.с. 199 том 1 , а.с. 214 том 1), а також шляхом фактичного вступлення в управління та володіння спадковим майном, згодом і факт прийняття спадкоємцем [PERSON] після смерті його батька [PERSON] (спадкова справа № 412/20113, а.с. 222 том 1 ) та шляхом фактичного вступлення в управління та володіння спадковим майном (пояснення свідків), тому заявлені вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Щодо вимог позивача про визнання права власності на спадковий житловий будинок, суд вважає, що позов у цій частині також обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до довідки виконкому Дашковецької сільської ради Літинського району Вінницької області за № 26 від 03.03.2015 р., житловий будинок з погосподарськими спорудами в [ADDRESS] належний [PERSON], яка померла [INFO]. (а.с. 68 том 1). Обставину того, що позивач в справі являється особою котра є спадкоємцем за законом на вищезазначений будинок можливо прослідкувати наступним чином. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданим [INFO]. Дашковецькою сільською радою Літинського району Вінницької області, [PERSON] померла [INFO]. (а.с. 54 том 1). Заявою від 05.04.2012 р. за № 407, поданою до нотаріальної контори, спадщину після померлої дружити [PERSON] приймає її чоловік [PERSON] (а.с. 199 том 1). Згідно заяви [PERSON] за № 408 від 05.04.2012 р., останній відмовляється від прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] (а.с. 200 том 1). Заявою про прийняття спадщини, поданої до нотаріальної контори 13.04.2013 р. за № 384 у спадковій справі № 354/2007, [PERSON] просить видати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері (а.с. 214). 13.04.2014 р. Державним нотаріусом Літинської державної нотаріальної контори видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], згідно якого її спадкоємцям належить: [PERSON] право на ? частку на земельну частку (пай), [PERSON] право на ? частку права на земельну частку (пай) (а.с. 217 том 1). З матеріалів дослідженої спадкової справи № 354/2007 до майна померлої [INFO]. [PERSON] встановлено, що відповідач [PERSON] проявив безіяльність, не вчинив встановлених законодавством дій спрямованих на прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], хоча і був зазначений у якості можливого спадкоємця іншими спадкоємцями при подачі заяв до нотаріальної контори (а.с. 199 том 1, а.с. 214 том. 1), а [PERSON] відповідно до заяви за № 408 від 05.04.2012 року, відмовився від прийняття спадщини після смерті матері (а.с. 200 том 1). Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 18.09.2013 р. відділом ДРАЦС РС Літинського РУЮ у Вінницькій області, [PERSON] помер [INFO]. (а.с. 219 том 1). Після його смерті [PERSON] своєю заявою до нотаріальної контори за № 954 від 12.09.2013 р. просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 222 том 1 ). Заявою за № 120 від 12.02.2014 р. до нотаріальної контори, [PERSON] виявляє бажання прийняти спадщину після смерті свого батька [PERSON], проте того ж дня заявою за № 121 від 12.02.2014 р., відмовляється від одержання обов'язкової частки у спадщині після смерті батька (а.с. 230 том 1). Згодом інший син спадкодавця - [PERSON] заявою за № 129 від 13.02.2014 р. приймає спадщину після смерті батька - [PERSON], котрий помер [INFO]. (а.с. 233 том 1). Третій син спадкодавця - відповідач [PERSON], після смерті свого батька [PERSON] пропускає строк, встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України, тобто шестимісячний строк необхідний для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується листом нотаріуса Літинської державної нотаріальної контори за № 1050/02-24 від 02.07.2015 р. (а.с. 247 том 1). Рішенням Літинського раойнного суду Вінницької обалсті від 04.08.2015 р. [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. (а.с. 176-177 том 1). Проте, станом на 26.03.2016 р. в матеріалах спадкової справи до майна померлого [INFO]. [PERSON] відсутні відомості про подання [PERSON] до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після визначення йому судом додаткового строку, що у свою чергу підтверджує ту обставину, що останній не прийняв спадщину після смерті свого батька (а.с. 220-247, том 1). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 08.09.2014 р. відділом ДРАЦС РС Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 53 том 2). Згідно заяви за № 2440 від 21.11.2014 р., поданої до першої Вінницької державної нотаріальної контори, [PERSON] просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка - [PERSON], одночасно поівідомляючи, що спадкоємцем за законом після смерті її чоловіка є також його син - [PERSON] (а.с .44 том 2). Натомість, заявою за № 2441 від 21.11.2014 р., [PERSON] відмовляється від належної йому частки в спадщині після смерті свого батька - [PERSON] на користь дружини померлого - [PERSON] (а.с. 45 том 2). Згідно технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок по [ADDRESS], будинок побудовано у 1957 році. З характеристики будинку, господарських будівель та споруд вбачається, що будинковолодіння складається із: житлового будинку літера "А" загальною площею 55,7 кв.м, житловою площею 23,2 кв.м., веранди літера «а», ганку з козирком, сараю літера «Б», сараю літера «В», погребу з шиєю літера «Г, ш/п», погребу з шиєю «Д, ш/п», криниці № 1, самочинно побудовані приміщення відсутні (а.с. 64-67 том 1). Відповідно до постанови першої Вінницької державної нотаріальної контори за № 246/02-31 від 26.01.2015 р., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок по причині відсутності правовстановлюючих документів (а.с. 10 том 1). Згідно довідки Дашковецької сільської ради Літинського району Вінницької області за № 839 від 27.04.2015 р., за [PERSON] на день її смерті [INFO]. рахувались земельні ділянки загальною площею 0, 80 га, згідно земельно-кадастрової книги, для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства в межах [ADDRESS] (а.с. 69 том 1). Відповідно до виписок з погосподаської книги за 2001-2005 рр. за № 23 від 02.03.2015 р. та за 2006-2010 рр. за № 24 від 02.03.2015 р., виданих Дашковецькою сільською радою Літинського району Вінницької області, [PERSON] являлась головою домогосподарства по [ADDRESS] (а.с .29-30 том 1). Відповідно до п. 3.14 інструкції Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", за № 296/5 від 22.02.2012 р., спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 3.2 розділу З Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів"). Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків становлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Окрім того, позивач [PERSON] не може нотаріально оформити свої спадкові права. Інші спадкоємці за законом першої черги спадкування (діти спадкодавців [PERSON] та [PERSON]) - [PERSON] та [PERSON] відмовились від своєї частки не прийнявши спадщину або написавши заяву про відмову від прийняття спадщини. При цьому під час розгляду справи достовірно встановлено, що спадщину приймає син спадкодавців - [PERSON]. А оскільки після смерті спадкодавця [PERSON] спадщину прийямає його дружина (позивач по справі [PERSON]), а син [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини після смерті батька на користь [PERSON], тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення та визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті [PERSON], та складається з житлового будинку із погосподарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та рахується за [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи заяву [PERSON], витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем (а.с. 109 том 2).

Outcome: approved