Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду, в якому просить стягнути з відповідача про відшкодування матеріальних збитків у порядку регресу. В обґрунтування своїх позовних вимог було вказано, що 11.04.2015 р. приватним нотаріусом КМНО - відповідачем за заявою ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 41 про стягнення з позивача - ТОВ "Юнік Фарма" на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" за договором про факторингове фінансування з регресом № 017/42-0-1/138 від 05.10.2011 р. та додаткових угод до нього грошових коштів у розмірі 4165529,47 грн. за період з 22.04.2014 р. по 26.11.2014 р. Як вказано у позові, на підставі цього виконавчого напису відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Житомирській обл., 14.04.2015 р. було відкрито виконавче провадження зі стягнення з позивача 4165529,47 грн., у зв'язку з чим були арештовані всі поточні рахунки Позивача, а саме: в Житомирському РУ ПАТ КБ "Приватбанк" м. Житомир р/р 26009055978528, на якому знаходилося 431334,82 грн., що надійшли як оплата за поставлений товар (флакон 250 мл.) від покупця АТ "Галичфарм", за договором № 12/30-03 від 30.03.2012 року; в філії Житомирського обласного управління АТ "Ощадбанк" р/р 26000357874537, на якому знаходилися 15426,00 євро - кошти, куплені позивачем на міжбанківському валютному ринку України для оплати за пробку гумову по контракту № PL/370009589/2014/09 від 24.10.2014 р., укладеному між позивачем та ТОВ Торгівельно обслуговуючим підприємством STOMIL - EAST (м. Санок, Польща); в філії Житомирського обласного управління АТ "Ощадбанк" р/р 26000357874537 для закупівлі валюти знаходилися кошти в розмірі 480000 грн., які мали бути спрямовані на оплату флаконів по контракту № 53 від 17.10.2014 р., укладеному між позивачем та "Stolzle-Union" s.r.o. Hermanova Hut, Czech Republik (Чехія). При цьому арешт на рахунки був накладений відділом ДВС 16.04.2015 р. на підставі ухвали Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 806/1550/15 від 24.04.2015 р. про заборону вчиняти будь-які дії з виконання виконавчого напису ДВС виконавче провадження з примусового виконання було зупинено постановою державного виконавця ДВС від 27.04.2015 року. Як вказує позивач, виконавчий напис був оскаржений позивачем в господарському суді м. Києва як такий, що не підлягає виконанню, в тому числі у зв'язку з протиправністю дій нотаріуса при його вчиненні, у подальшому виконавчий напис був визнаний таким, що не підлягає виконанню, що також підтверджено постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2015 р. та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 11.04.2015 р. приватним нотаріусом КМНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 41, про стягнення з ТОВ "Юнік Фарма" 4165529,47 грн. на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль". Враховуючи вищевказане, позивач вважає, що саме з вини нотаріуса він не міг зняти кошти з арештованих поточних рахунків з 16.04.2015 р. по 30.07.2015 р., внаслідок чого був позбавлений можливості сплатити кошти 15426 євро за товар по зовнішньоекономічному контракту № PL/370009589/2014/09 від 24.10.2014 р. ТОВ Торгівельно обслуговуючому підприємству STOMIL - EAST, не зміг сплатити за товар 431334,82 грн. ПАТ "Біо мед скло" за додатковою угодою № 4 від 30.04.2015 р. до договору № S2015/006Z, а також не зміг сплатити 480000 грн. (19984,53 євро) за флакони по контракту № 53 від 17.10.2014 р., укладеному між Позивачем та "Stolzle-Union" s.r.o. Hermanova Hut, Czech Republik (Чехія). У зв'язку із чим вважає, що діями відповідача йому заподіяно матеріальні збитки на суму 1295257,10 грн. у вигляді упущеної вигоди. Крім того, позивач за весь час арешту коштів на рахунках на суму 1295257,10 грн. в період з 16.04.2015 р. по 30.07.2015 р. зазнав інфляційних втрат, які є прямими збитками в розумінні ст. 22 ЦК України та для позивача становлять 20503,91 грн. Крім того, як вказує позивач, він був вимушений залучати фахівців для отримання правової допомоги надану ФО-П [PERSON] на загальну суму 272564,88 грн. згідно акту виконаних робіт № 6 від 08.06.2015 р. Також позивач просить суд стягнути на свою користь моральну шкоду заподіяну протиправними діями, а саме: на підставі виконавчого напису нотаріуса були арештовані (заблоковані) всі рахунки позивача - оптового покупця товарів медичного призначення (флакони скляні та пробка для їх закупорювання) і, відповідно, оптовим продавцем цих товарів. Вважає. Що фактично, з арештом всіх рахунків, була повністю паралізована господарська діяльність позивача, оскільки Позивач був повністю позбавлений можливості проведення будь-яких платежів своїм контрагентам за укладеними договорами. Виникли прострочення в розрахунках, адже рух коштів по рахунках, в середньому, щодня, становить 300000,00 грн., а тому оцінює моральну шкоду в 100000 грн. Тому просять суд стягнути із відповідача [PERSON] на свою користь 1646992,24 грн. майнової шкоди та 100000,00 грн. моральної шкоди, а разом стягнути 1746992,24 грн. У судовому засіданні представник позивача у зв'язку із клопотанням представника відповідача змінила кількісний склад відповідачів, а у подальшому підтримала позовні вимоги. Представник відповідача № 1 - приватного нотаріуса КМНО [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги у повному об'ємі заперечила та надала письмові заперечення. Представник відповідача № 2 - ПрАТ «УСК «Княжа Віенна Іншуранс Груп» у судове засідання своїх представників так і не надіслав. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Юнік Фарма" підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Ч. 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ст. 16 ЦК України передбачає такий спосіб захисту прав позивача судом - відшкодування збитків як спосіб відшкодування майнової шкоди. Як з'ясував суд, 11.04.2015 р. приватним нотаріусом КМНО - відповідачем по справі за заявою ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 41 про стягнення з позивача - ТОВ "Юнік Фарма" на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" за договором про факторингове фінансування з регресом № 017/42-0-1/138 від 05.10.2011 р. та додаткових угод до нього грошових коштів у розмірі 4165529,47 грн. за період з 22.04.2014 р. по 26.11.2014 р. На підставі цього виконавчого напису відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Житомирській обл., 14.04.2015 р. було відкрито виконавче провадження зі стягнення з позивача 4165529,47 грн., у зв'язку з чим були арештовані всі поточні рахунки Позивача, а саме: в Житомирському РУ ПАТ КБ "Приватбанк" м. Житомир р/р 26009055978528, на якому знаходилося 431334,82 грн., що надійшли як оплата за поставлений товар (флакон 250 мл.) від покупця АТ "Галичфарм", за договором № 12/30-03 від 30.03.2012 року; в філії Житомирського обласного управління АТ "Ощадбанк" р/р 26000357874537, на якому знаходилися 15426,00 євро - кошти, куплені позивачем на міжбанківському валютному ринку України для оплати за пробку гумову по контракту № PL/370009589/2014/09 від 24.10.2014 р., укладеному між позивачем та ТОВ Торгівельно обслуговуючим підприємством STOMIL - EAST (м. Санок, Польща); в філії Житомирського обласного управління АТ "Ощадбанк" р/р 26000357874537 для закупівлі валюти знаходилися кошти в розмірі 480000 грн., які мали бути спрямовані на оплату флаконів по контракту № 53 від 17.10.2014 р., укладеному між позивачем та "Stolzle-Union" s.r.o. Hermanova Hut, Czech Republik (Чехія). Для застосування ст. 27 Закону "Про нотаріат", яка передбачає можливість відшкодування потерпілому завданої шкоди у випадку незаконних дій приватного нотаріуса при наявності в діях приватного нотаріуса вини у формі умислу чи необережності (недбалості), є необхідним встановлення всіх складових правопорушення, при наявності яких настає цивільна відповідальність за завдану шкоду. Як з'ясовано судом, арешт на рахунки позивача був накладений відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Житомирській обл. 16.04.2015 р. на підставі ухвали Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 806/1550/15 від 24.04.2015 р. про заборону вчиняти будь-які дії з виконання виконавчого напису, але виконавче провадження з примусового виконання було зупинено постановою державного виконавця ДВС від 27.04.2015 року. У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Позивач скористався своїм правом та оскаржив виконавчий напис у господарському суді м. Києва як такий, що не підлягає виконанню, в тому числі у зв'язку з протиправністю дій нотаріуса при його вчиненні. Дане рішення суду від 14.05.2015 р. було залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2015 р. та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 11.04.2015 р. приватним нотаріусом КМНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 41, про стягнення з ТОВ "Юнік Фарма" 4165529,47 грн. на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль". У відповідності до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про нотаріат", шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій або недбалості нотаріуса, відшкодовується в повному обсязі. Ст. 28 Закону України «Про нотаріат» унормовано, що для забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчиненої нотаріальної дії та/або іншої дії, покладеної на нотаріуса відповідно до закону, приватний нотаріус зобов'язаний до початку зайняття приватною нотаріальною діяльністю укласти договір страхування цивільно-правової відповідальності. Ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності до визначення термінів, наданого в Законі України "Про зовнішньоекономічну діяльність": упущена вигода - доход або прибуток, який міг би одержати суб'єкт зовнішньоекономічної діяльності в разі здійснення зовнішньоекономічної операції, і який він не одержав внаслідок дії обставин, що не залежать від нього, якщо розмір його передбачуваного доходу або прибутку можна обґрунтувати. Таким чином суд з'ясовано (і даний факт є незаперечним), що своїми діями відповідач нанесла шкоду позивачу заблокувавши рахунки позивача з 16.04.2015 р. по 30.07.2015 р., внаслідок чого позивач був позбавлений можливості сплатити кошти 15426 євро за товар по зовнішньоекономічному контракту № PL/370009589/2014/09 від 24.10.2014 р. ТОВ Торгівельно обслуговуючому підприємству STOMIL - EAST, не зміг сплатити за товар 431334,82 грн. ПАТ "Біо мед скло" за додатковою угодою № 4 від 30.04.2015 р. до договору № S2015/006Z, а також не зміг сплатити 480000 грн. (19984,53 євро) за флакони по контракту № 53 від 17.10.2014 р., укладеному між Позивачем та "Stolzle-Union" s.r.o. Hermanova Hut, Czech Republik (Чехія). Крім того реальність упущеної вигоди позивачем підтверджується тим, що операції, які наведені в розрахунку упущеної вигоди наданою позивачем до справи, і у даному випадку існує причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою відповідача № 1 [PERSON] та збитками (упущеною вигодою) для позивача. У відповідності до загальних положень ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто цивільним законодавством України передбачено презумпцію вини завдавала шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв'язку із наявністю вини іншої особи або у зв'язку із дією об'єктивних обставин). Як з'ясовано судом під час слухання справи відповідальність відповідача № 1 була застрахована у відповідача - ПрАТ «УСК «Княжа Віенна Іншуранс Груп» на період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 р. у відповідності до п. 4.1. договору страхування: предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України і пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди майновим інтересам третіх осіб в результаті здійснення професійної діяльності. Також було встановлено ліміт відповідальності страховика на суму 1350000 грн. Таким чином суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо стягнення із відповідача № 1 на користь позивача матеріальних збитків у сумі 1295257,10 грн. та інфляційних витрат на суму 20503,91 грн. Стосовно вимог позивача щодо стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу у розмірі 272564 грн. слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимогу позивача щодо стягнення із відповідачів витрат на правову допомогу у розмірі 272564 грн. безпідставною та необґрунтованою, оскільки не надано розрахунку витрат на правову допомогу з урахуванням вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», у зв'язку з чим позов в цій частині задоволенню не підлягає. За загальним правилом цивільна відповідальність за завдану майнову чи моральну шкоду настає при наявності чотирьох складових: неправомірності дій заподіювача шкоди, негативного наслідку таких дій (шкоди), причинного зв'язку між діями заподіювача шкоди та завданою шкодою, а також вини особи, яка завдала шкоду. Вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 100000 грн. слід зазначити наступне. У відповідності до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Як було зазначено вище, ст. 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ч. 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшло своє часткове підтвердження факт порушення прав позивача, завдання позивачу матеріальних та моральних збитків, у вигляді паралічу господарської діяльності позивача, позбавлення можливості проведення будь-яких платежів своїм контрагентам за укладеними договорами, однак, оскільки представником позивача не надано суду жодних доказів наявності моральної шкоди саме у розмірі 100000 грн., то суд вважає, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди з відповідача № 1 на користь позивача, підлягає задоволенню на суму 5000 грн. При цьому, суд враховує принципи розумності та справедливості. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial