Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради у відшкодування завданої шкоди в сумі 41205,48 грн. та стягнути судовий збір. В обгрунтування позову заначено, що 09.10.2017 року приблизно о 02 годині 10 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «Фольцваген BORA», д.н.з. [NUMBER] в м. Житомирі по вул. Перемоги, 24, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з електроопорою контактної мережі, чим спричин шкоду позивачу в розмірі 41205,48 грн. Постановою Червоноармійського районного суду Житомирської області № 292/1009/17 від 09.11.2017 року визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 15.02.2018 року [PERSON] написав заяву начальнику Комунального підприємства "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради, в якій зазначив, що зобов'язується щомісячно до 10 числа сплачувати кошти в сумі 3433,79 грн. Однак, коштів не сплачував, тому підприємством направлено претензії відповідачу, які в подальшому були залишено без задоволено. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст. 211 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Судом встановлено, що 09.10.2017 року приблизно о 02 годині 10 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «Фольцваген BORA», д.н.з. [NUMBER] в м. Житомирі по вул. Перемоги, 24, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з електроопорою контактної мережі, чим спричинив шкоду позивачу в розмірі 41205,48 грн. Постановою Червоноармійського районного суду Житомирської області № 292/1009/17 від 09.11.2017 року визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с.3) КП «ЖТТУ» Житомирської міської ради на адресу відповідача направлено досудову вимогу № 08/158 від 08.02.2018 року з вимогою перерахувати грошові кошти на відшкодування завданої шкоди в сумі 41205,48 грн. на рахунок позивача. (а.с. 6) 15.02.2018 року [PERSON] написав заяву начальнику Комунального підприємства "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради, в якій зазначив, що зобов'язується щомісячно до 10 числа сплачувати кошти в сумі 3433,79 грн. КП «ЖТТУ» Житомирської міської ради на адресу відповідача повторно направлено досудову вимогу № 08/396 від 18.04.2018 року з вимогою перерахувати грошові кошти на відшкодування завданої шкоди в сумі 41205,48 грн. на рахунок позивача. (а.с. 7) Відповідно до акту пошкодження контактної мережі та калькуляції на заміну пошкодженої опори контактної мережі по вул.. Перемоги, 24 спричинені відповідачем збитки визначені в розмірі 411205,48 грн. (а.с. 4, 5) Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили , є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно дост.22 ЦК України кожна особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є : втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки ). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідача про стягнення матеріальної шкоди, а тому позов підлягає задоволенню. Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, з урахування положення ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що понесені позивачем судові витрати у розгляді даної справ, які складаються з судового збору у сумі 1762,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved