Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту прийняття ним спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, та визнання за ним права власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], що складається із житлового будинку літ. "Е", загальною площею 76,6 кв.м., у тому числі житловою площею 26,0 кв.м. та літньої кухні літ "Д" площею 50,0 кв.м. що розташований на земельній ділянці площею 2143 кв.м. в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за життя [PERSON] склала заповіт, у відповідності до якого заповіла йому усе своє майно, станом на момент смерті він постійно проживав разом із померлою та відповідачкою за вказаною адресою, тим самим, на час відкриття спадщини фактично прийняв спадщину, безперешкодно користувався майном, що було збудоване до 1992 року та на момент смерті не зареєстроване у встановленому законом порядку, тому позивачеві було роз'яснено неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріуса і необхідність звернення з відповідним позовом до суду. У судове засідання позивач подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу за його відсутності, погодившись на ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за місцем її реєстрації, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталась. За таких обставин, дана цивільна справа має бути розглянута у заочному порядку - у відповідності до ст.281 ЦПК України Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації актів просмерть зроблено відповідний запис №26, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим першим Суворовським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 09 вересня 2017 року. За життя [PERSON] було збудовано домоволодіння за адресою: [ADDRESS], що складається із житлового будинку літ. "Е", загальною площею 76,6 кв.м., у тому числі житловою площею 26,0 кв.м. та літньої кухні літ "Д" площею 50,0 кв.м. що розташований на земельній ділянці площею 2143 кв.м. За свого життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений Cавіною К.П., державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори 07.08.1991 року, відповідно до якого усе своє майно, яке на день її смерті буде їй належати, де б воно не було та з чого б воно не складалось заповіла позивачу, [PERSON]. На момент відкриття спадщини у домоволодінні разом зі спадкодавцем проживав та по цей час мешкає позивач, який фактично прийняв спадщину. Відповідач є спадкоємцем за законом наступних черг, оскільки тривалий час сумісно проживали за однією адресою зі спадкодавцем. Позивач звертався до нотаріальної контори з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] та йому було рекомендовано звернутися до суду, оскільки право власності згідно вказаних правовстановлюючих документів на нерухоме майно у встановленому законом порядку в КП ОМБТІ та РОН не було зареєстроване, що є перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину. Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою на виконання ухвали суду від 22.08.2018 року надіслано повідомлення, що спадкова справа до майна [PERSON], померлої [INFO] року, не заводилась. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності з ними родинних відносин. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що діти, батьки спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявив, відповідно до ст.1270 ЦК України, впродовж шести місяців з часу відкриття спадщини, про відмову від неї. Згідно технічної документації на домоволодіння, усі будови у домоволодінні були завершені до 05.08.1992 року та відповідно до п.3.2 Інструкції Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України від 24.05.2001 року за №127 від 24.06.2001 року, зареєстрованого в Мінюсті України 10.07.2001 року за №582/5773, (зі змінами та доповненнями) та розділу 3 в редакції Наказу Міністерства Регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №404(1538-12) від 09.08.2012 року, не є самочинними. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема - визнання права. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача законні й обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved