Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 02 квітня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "БІГ БІОЕНЕРДЖІ ЮА"про визнання припиненими трудових відносин, у якому просить суд: визнати припиненими трудові відносини між ним та ТОВ "БІГ БІОЕНЕРДЖІ ЮА" у зв`язку із його звільненням з посади директора ТОВ "БІГ БІОЕНЕРДЖІ ЮА" за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в грудні 17.05.2011 року протоколом загальних зборів засновників ТОВ "БІГ БІОЕНЕРДЖІ ЮА" [PERSON] було призначено на посаду директора ТОВ "БІГ БІОЕНЕРДЖІ ЮА". 10.03.2021 року, з метою проведення позачергових зборів учасників ТОВ "БІГ БІОЕНЕРДЖІ ЮА", позивачем було направлено на адресу єдиного засновника /учасника/ Товариства [PERSON] , відповідно до адресних даних, зазначених в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань для розгляду заяву про звільнення [PERSON] з посади директора, за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП. В подальшому загальні збори учасників ТОВ "БІГ БІОЕНЕРДЖІ ЮА" проведені не були через неявку єдиного учасника /засновника/, а також з часом повернулося без отримання поштове повідомлення. За його ствердженням ігнорування єдиним учасником /засновником/ його заяви свідчить про зловживання останнім його правами як засновника товариства, та є порушенням ст.ст. 12,13 ЦК України. В теперішній час трудові відносини між ним та ТОВ "БІГ БІОЕНЕРДЖІ ЮА" фактично припинені, оскільки на підприємстві тривалий час не проводиться господарська діяльність, водночас як він, як директор /керівник/ позбавлений можливості самостійно звільнитись та захистити своє порушене право. З урахуванням усього вищевикладеного, він і звернувся до суду за захистом своїх порушених трудових прав. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 07 червня 2021 року Ухвалою суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у відсутності, з проханням позовні вимоги задовольнити, на заочний розгляд справи згодний. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Відповідно до ч. 8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача, про що свідчить заява позивача, суд ухвалою від 16 листопада 2021 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданої заяви, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що на підставі проведених зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «БІГ БІОЕНЕРДЖІ ЮА» був складений протокол № 5 від 17.05.2011 року, про призначення на посаду директора ТОВ "БІГ БІОЕНЕРДЖІ ЮА" [PERSON] . Вказаний протокол був підписаний засновником ТОВ "БІГ БІОЕНЕРДЖІ ЮА" Семеновим Олександром. Наразі, позивач вказує, що у зв`язку з довготривалою відсутністю господарської діяльності товариства виникла необхідність у припинення його трудових відносин з ТОВ "БІГ БІОЕНЕРДЖІ ЮА". У зв`язку з вказаним, та з урахуванням порядку звільнення за ініціативою працівника, позивач через засоби поштового зв`язку відправив засновнику ТОВ "БІГ БІОЕНЕРДЖІ ЮА" свою заяву від 10.03.2021 року з проханням звільнення його з посади директора ТОВ "БІГ БІОЕНЕРДЖІ ЮА". Між тим, поштове повідомлення, що відправлялось на адресу єдиного засновника ТОВ "БІГ БІОЕНЕРДЖІ ЮА" [PERSON] , відповідно до адресних даних, зазначених в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернуто через невручення. У зв`язку з чим, позивач звертає увагу, що проведення загальних зборів учасників ТОВ "БІГ БІОЕНЕРДЖІ ЮА" є неможливим через неявку єдиного учасника/ засновника/ Товариства [PERSON] , внаслідок чого порушується право позивача на звільнення з посади директора за власним бажанням, що є фактичним присилуванням до виконання примусової праці. Нормативне обґрунтування. За змістом ч.1 ст 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 43 Конституції України,\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Відповідно до статті 3\~КЗпП України,\~до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Відповідно до\~ст. 5-1 КЗпП України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, вільний вибір виду діяльності. Згідно з\~ст. 22 КЗпП України, відповідно до\~Конституції України\~будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. В\~статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~закріплено, що ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю. Статтею 4 КЗпП України\~визначено, що законодавство про працю складається з\~КЗпП України\~та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Стаття 36 КЗпП України\~визначає підстави припинення трудового договору якими, крім іншого, є розірвання трудового договору за угодою сторін /ч.1 ст. 36 КЗпП/, з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41). Відповідно до статті 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Оцінка аргументів сторін, Висновки суду. В даному випадку порушення права на припинення трудових відносин проявляється в тому, що об`єктивно не може бути прийнято рішення про звільнення позивача з посади директора з огляду на те, що по суті засновник ТОВ «БІГ БІОЕНЕРДЖІ ЮА» - єдиний учасник товариства не проводить загальних зборів, крім того як заявляє позивач, відповідач вже давно фактично не здійснює господарської діяльності, наразі йому не відомо фактичне місцезнаходження відповідача по справі, адже поштове повідомлення повернуто через невручення, хоча надіслано згідно адресних даних ЄДР. Вважає, що обраний спосіб захисту направлений на відновлення трудових прав, гарантованих\~Конституцією України. Провівши правовий аналіз визначених норм чинного законодавства України, за встановлених в справі обставин, суд зазначає, що положення закону щодо письмового попередження власника про бажання працівника звільнитись нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника чинне законодавство не передбачає. Однак, вказане не може бути підставою для позбавлення особи права на захист його порушених прав у обраний ним спосіб. Трудовий договір припиняється тільки за наявності підстав для його припинення. Підставою припинення договору є юридичний факт або сукупність юридичних фактів, закріплених у законі та необхідних для припинення трудового договору. Вони поділяються на два види: 1) дії (життєві ситуації, що відбуваються за волею людей; вольові акти їх поведінки) сторін трудового договору або осіб, які не є його сторонами; 2) події (життєві обставини, настання яких не залежить від волі та свідомості людей: закінчення строку трудового договору; смерть працівника або роботодавця - фізичної особи тощо). У законодавстві про працю України встановлено вичерпний перелік підстав розірвання трудового договору з метою охорони трудових прав громадян, однією з яких є за ініціативою працівника норма трудового законодавства, окреслена у ст. 38 КЗпП України. За будь-яких умов припинення трудового договору є правомірним за одночасної наявності таких умов: 1) передбаченої законодавством підстави припинення трудового договору; 2) дотримання порядку звільнення; 3) юридичного факту припинення трудового договору (наказу чи розпорядження роботодавця, заяви працівника, відповідного документа особи, уповноваженої вимагати розірвання договору). З матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] , як директор ТОВ "БІГ БІОЕНЕРДЖІ ЮА" виявив бажання розірвати трудовий договір з власної ініціативи. З цією метою направив засновнику ТОВ "БІГ БІОЕНЕРДЖІ ЮА" заяву з проханням звільнити його з посади за власним бажанням. Заява направлена рекомендованим листом. Відповідачем не отримана та конверт повернуто позивачу. Таким чином, позивачем висловлено бажання бути звільненим за ч. 1\~ст. 38 КЗпП України\~за заявою від 10.03.2021 року. Оскільки ч. 1\~ст. 38 КЗпП України\~передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні, то в такому випадку суд вважає, що трудові відносини повинні бути припинені, адже позивачем дотримано процедури розірвання договору за ініціативою працівника. Відповідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 2\~ст. 5 ЦПК України\~у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи, може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. На думку суду, в даній справі потрібно визначити такий спосіб захисту, який не суперечить закону, а саме визнати, що трудові відносини є припиненими. Також, суд враховує, що згідно зі ст 12 ч.1-4 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 2. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. 3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Загалом\~принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні\~пункту 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі. Відповідно до ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Міжнародні стандарти у сфері судочинства приділяють значну увагу питанням дотримання принципу змагальності судового процесу. Так, у пункті 30 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи «Щодо якості судових рішень» міститься положення, згідно з яким дотримання принципів змагальності та рівності сторін є необхідними передумовами сприйняття судового рішення як належного сторонами, а також громадськістю. Зв`язок принципів змагальності та рівності, що, зокрема, досліджений у роботі\~«Конституційний принцип рівності та його особливості в адміністративному судочинстві», акцентовано\~також у деяких рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Салов проти України» (заява №65518/01, п. 87) Суд зробив висновок, що принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу («Руїс-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain), заява №12952/87, п. 63). У справі «Лазаренко та інші проти України» (№70329/12, п. 37) Суд нагадує, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні\~пункту 1\~статті 6 Конвенції. Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, невід`ємними частинами права на суд необхідно розглядати, зокрема, такі вимоги, як змагальність процесу (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden), заява №10563/83, п. 24-33) та право на ефективну участь (T. проти Сполученого Королівства (T. v. the United Kingdom), заява №24724/94, п. 83-89). Таким чином, принцип змагальності спільно з принципом рівності є одним з основних елементів поняття «право на справедливий суд», що гарантоване Конвенцією. Разом з тим, відповідач не скористався своїм процесуальним правом у наданні доказів, та спростуванні доводів позивача про законність звільнення [PERSON] . За таких обставин, у відповідності до вимог чинного законодавства, виходячи з приписів Конституції України про надання працівникові права вільного вибору праці, та за імперативних вимог джерела права, що викладено у статті 4\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод про\~неможливість примусової\~праці,\~виходячи з\~дотримання працівником\~процедури щодо\~порядку звільнення\~за ініціативою\~працівника шляхом\~надіслання ним\~заяви про\~звільнення у\~встановлений законом\~строк,\~проте прийнявши\~до уваги,\~що засновником\~ТОВ "БІГ\~БІОЕНЕРДЖІ ЮА",\~що є\~ єдиним\~учасником Товариства\~не отримано\~повідомлення,\~внаслідок повернення\~конверту,\~в результаті\~чого проведення\~загальних зборів\~учасників /єдиного\~засновника та\~учасника ТОВ\~"БІГ\~БІОЕНЕРДЖІ ЮА"/\~є неможливим,\~іншим шляхом\~захистити права\~позивача не\~вбачається за\~можливе,\~суд приходить\~до висновку\~про необхідність\~задоволення позовних\~вимог [PERSON] \~про визнання\~припиненими трудових\~відносин,\~адже в\~такому порядку,\~коли його\~трудові права\~та інтереси\~захищені на\~законодавчому рівні,\~проте не\~можуть бути\~реалізовані,\~підлягають відновленню\~в судовому\~порядку.\~

Outcome: approved