Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

У лютому 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В подальшому, під час розгляду справи [PERSON] неодноразово збільшувала позовні вимоги, згідно останніх уточнень заявлені вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 17 липня 1999 року по 12 грудня 2012 року. Шлюб між ними розірвано на підставі рішення Дарницького районного суду міста Києва. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Діти після розірвання шлюбу проживають з нею . Останнім часом відповідач перестав надавати будь-яку матеріальну допомогу дітям. Відповідач постійного місця роботи не має. З 09.11.2000 року здійснює підприємницьку діяльність (фізична особа-підприємець) Кожного місяця вона несе додаткові витрати на навчання дітей: оплата занять в музичній школі - 360 грн. 00 коп. за двох дітей; оплата занять репетитора з англійської мови - 1600,00 грн. за сина. Крім того, кожного місяця вона несе додаткові витрати на лікування дітей. Син [PERSON] хворіє на астму і відповідно до виписки з історії хвороби потребує постійного щомісячного вживання ліків «Беродуал», вартість якого на сьогодні складає 386,95 грн. Відповідно до висновку стоматолога син [PERSON] потребує встановлення брекет-системи, яка з урахуванням її обслуговування складає 28 600 грн.00 коп. Дочка [PERSON] хворіє на міопію, міопатичний астигматизм і відповідно до висновку лікаря з метою запобігання подальшого погіршення зору потребує постійних консультацій та апаратного лікування (10 процедур 1300 грн.00 коп.). Станом на 27.03.2015 року витрати на лікування (відвідуваня стоматолога, рентгени, окуліст, ліки) вже склали 2 592 грн. 95 коп. 02.12.2014 року нею укладено договір №619 на відвідування донькою тренувального залу та оплачено 1 037,00 грн. Таким чином, постійні щомісячні додаткові витрати на сина [PERSON] становлять 2 146,95 грн. 00 коп. (музична школа, репетитор, ліки «Беродуал»)., постійні щомісячні додаткові витрати на [PERSON] [PERSON] - 180,00 грн. (музична школа); додаткові витрати на лікування на майбутнє на сина [PERSON] становлять 28 600, гри. 00 коп., на доньку [PERSON] - 1300 грн. 00 коп.; понесені додаткові витрати на лікування, навчання, одяг, канцелярські приналежності на двох дітей станом на день подачі заяви про збільшення позовних вимог становлять:лікування - 2 592,96 грн., відвідування тренувального залу -1037,00 грн., одяг - 4 437,38 грн., канцелярські прилади - 308,70 гри., музична школа -1 910,00 грн., всього-10 286,04 грн. У зв"язку з вищевикладеним просить стягнути на її користь з відповідача [PERSON] в остаточній редакції позовних вимог від 21.04. 2015 року ( а.с. 113- 116): - аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп. на утримання дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], починаючи з дати звернення з позовом до суду до досягнення найстаршою дитиною повноліття. - аліменти на утримання [PERSON], [INFO], стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину [PERSON], а саме в розмірі З 000 (три тисячи) грн. 00 коп. - додаткові витрати на лікування сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 17 817 ( сімнадцять тисяч вісімсот сімнадцять ) грн. 67 коп. - додатково понесені фактичні витрати на дітей сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 5 505 (п 'ять тисяч п"ятсот п"ять ) грн. 65 коп. - додаткові щомісячні витрати на лікування та навчання дітей сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1173(одна тисяча сто сімдесят три) грн. 50 коп. до 01.06.2018 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник за довіреністю ( а.с. 11) [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представники за довіреністю НАЕ 595792 від 12.02. 2015 року [PERSON]( а.с.128) та відповідно за довіреністю НАЕ 595793 від 12.02. 2015 року [PERSON] ( а.с. 145) , позовні вимоги визнали частково, надавши свої письмові заперечення ( а.с. 69-72; 135 -137), пояснивши суду, що відповідач не уникає від виховання та утримання неповнолітніх дітей, всіляко допомогає матеріально, оплачує їх відпочинок в таборі " Гірска зупинка", вартістю 2 340 гривень 06.07. 2014 року, а також 10.04. 2015 року , вартістю 4 960 гривень, приймає участь у додаткових витратах на неповнолітніх дітей, придбав для дітей музичне обладнання, вартістю 11500 гривень 20.05. 2013 року , для доньки придбав велосипед, вартістю 7 680 гривень 03.05. 2015 року, після розірвання шлюбу на утримання дітей регулярно один раз в тиждень направляв грошові перекази на рахунок позивачки від 400 грн. до 1000 гривень у загальному розмірі 40 308 гривень. На даний час він є суб"єктом господарювання ФОП і його чистий прибуток як фізичної особи становить за останні шість місяців в середньому на місяць становить 3 533,07 гривень, а також має нову сім"ю, яку має обов"язок утримувати, вказана обставина має істотне значення для визначення розміру аліментів у відповідності до чинного законодавства, а також враховуючи його атеріальний стан, щомісячна сума аліментів розміром у 6000 гривень є неможливою, а тому просили позовні вимоги задовольнити частково стягувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі 1 600 гривень щомісячно. Разом з тим, не заперечував сплатити половину додаткових витрат на лікування сина [PERSON], який перебуває на диспансерному обліку по захворюванню на астму - препарат "Беродуал", в решті позовних вимог просив відмовити, оскільки позивачка з ним не узгоджувала обстеження та лікування дітей у приватних клініках. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи у їх сукупності , приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем з 17 липня 1999 року по 12 грудня 2012 року. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Дарницького районного суду міста Києва ( а.с. 3,4). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 5). За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. ст. 180 - 182 СК України встановлений обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття, що може відбуватися в добровільному порядку чи за судовим рішенням, а також визначені обставини, які повинні бути враховані при визначені розміру аліментів, в тому числі матеріальний та сімейний стан боржника, наявність на його утриманні інших дітей. Згідно ст. 181 СК України , кошти на утримання неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Таким чином, дослідивши докази у частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі 6000 гривень щомісячно , суд приходить до висновку, оскільки відповідач являється батьком неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] і на даний час регулярної матеріальної допомоги на їх утримання не надає, оскільки діти проживають з матір"ю , окремо від батька , то з нього необхідно стягнути аліменти на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей по 1/3 частині всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 26 лютого 2015 року тобто з моменту звернення позивачки з вказаною заявою до суду.Оскільки позивачка не надала докази, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла отримати у зв"язку з ухиленням останнього, як встановлено в судовому засіданні відповідач по всіляко несе витрати на утримання неповнолітніх дітей ( а.с. 74 - 111) і не відмовляється від їх забезпечення, а тому для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 6000 гривень щомісячно на утримання двох дітей , у суду підстав немає. Як вбачається з довідки про доходи відповідача за 2014 - 2015 роки ( а.с. 112; 146) та податкових декларацій платника єдиного податку - ФОП за 214 рік, за першге півріччя 2015 року та за півріччя 2015 року , що відповідач дійсно є ФОП займається підприємницькою діяльністю і його чистий прибуток як фізичної особи становить за останні шість місяців в середньому на місяць становить 3 533,07 гривень , частину із яких витрачає на утримання, відпочинок та розвиток неповнолітніх дітей, надавши в судове засідання фіскальні чеки грошових переказів ( а.с. 78-111), товарні чеки на придбання музичного обладнання ( а.с. 76), велосипеду ( а.с. 158) , санаторно-курортне лікування ( а.с. 74-75; 147-148) , інших доходів відповідач не має, а на утриманні має сім"ю і несе витрати по ремонту автомобіля позивачки. Таким чином, враховуючи те, що відповідач на даний є приватним підприємцем і має не стабільний дохід, всіляко приймає участь у вихованні, розвитку та матеріальному забезпеченні неповнолітніх дітей , то суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей по 1/3 частині всіх видів заробітку щомісячно, але не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає матеріальним можливостям відповідача, не порушує його інтересів, а також не суперечить принципам розумності, справедливості й рівності обов'язків матері та батька по утриманню дитини. В свою чергу, суд звертає увагу на те, що у випадку зміни обставин, що мають істотне значення, зацікавлена сторона може звернутися до суду з вимогою про зміну розміру аліментів. Разом з тим, позивачкою були понесені додаткові витрати на навчання дітей: оплата занять в музичній школі - 360 грн. за двох дітей ( а.с. 49-50); оплата занять репетитора з англійської мови - 1600 гривень за сина ( а.с. 51) . Крім того, кожного місяця позивачка несе додаткові витрати на лікування дітей. Син [PERSON] хворіє на астму і відповідно до виписки з історії хвороби потребує постійного щомісячного вживання ліків " Беродуал", вартість якого на сьогодні складає 386, 95 гривень ( а.с. 40, 41-42). Відповідно до висновку стоматолога син [PERSON] потребує встановлення брекет - системи, яка з урахуванням її обслуговування складає 28 600 гривень ( а.с. 44-45). Донька [PERSON] хворіє на міопію, міопатичний астигматизм і відповідно до висновку лікаря з метою запобігання подальшого погіршення зору потребує постійних консультацій та апаратного лікування ( 10 процедур, вартість яких становить 1300 гривень) ( а.с. 46-48). Станом на 27.03. 2015 року витрати на лікування ( відвідування стоматолога, рентгени, окуліст, ліки) склали 2 592 грн. 95 коп. 02.12. 2014 року позивачкою укладено договір № 689 на відвідування донькою тренувального залу та оплачено 1 037 грн. 95 коп. ( а.с. 52-54). Крім того, з 07.04. 2015 року по 17.04. 2015 року [PERSON] перебував на лікуванні в Київській міській дитячій клінічній лікарні № 2 у відділенні алергології. Лікарем призначено курс лікування протягом 3-х місяців, вартість якого буде становити 4 615,35 гривень. ( а.с. 121; 127). а також [PERSON] необхідно зробити додатковий аналіз ( алергопанель), вартість якого 1120 гривень, а також під час перебування [PERSON] у лікарні позивачка придбала ліки на загальну суму 725, 25 гривень ( а.с. 126). Як зазначила в судовому засіданні позивачка, постійні щомісячні додаткові витрати на [PERSON] становлять 2 146,95 гривень ( музична школа, репетитор ( а.с.122-125), ліки "Беродуал", постійні щомісячні додаткові витрати на [PERSON] - 180,00 гривень ( музична школа). Додаткові витрати на лікування на майбутнє [PERSON] становлять 34 335, 35 гривень, на [PERSON] - 1300 гривень. Разом з тим понесені нею додаткові витрати на лікування, навчання, одян, канцелярські прилади на двох дітей становлять на 21.04. 2015 року : - лікування - 3318, 21 гривень; - відвідування тренувального залу - 1037,00 гривень; - одяг - 4 437, 38 гривень; - канцелярські прилади - 308, 70 гривень; - музична школа - 1 910,00 гривень, а всього 11 011 гривень 29 копійок ( а.с. 55-56; 118-120). Відповідно до ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України обов'язок брати участь одного із батьків у додаткових витратах на дитину може бути спричинено виключно особливими обставинами. До таких обставин закон відносить розвиток здібностей дитини. її хворобу, каліцтво тощо. Таким чином, законодавець чітко розмежовує поняття аліментів (спрямованого на утримання особи) та поняття додаткових витрат. Заявлені додаткові витрати не можуть бути задоволені у повному обсязі з огляду на те, що одна їх частина відноситься не до додаткових витрат, а до аліментів, а інша - є ні додатковими витратами, ні аліментами. Відповідно до ст.. 180 СК України обов'язок утримувати дитину лежить на обох батьках. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2015 рік" прожитковий мінімум для дітей у віці від 6 до 18 років встановлений в розмірі 1286 грн. на місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином на даний час мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим ніж 385 грн. 80 коп. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду може бути згодом зменшено за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я чи в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст.1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. За ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обовязків щодо дитини. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до п. 18 Постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків.У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Отже, до додаткових витрат, що несуть батьки на утримання дитини відносяться розвиток здібностей, хвороба, каліцтво тощо. Посилання позивача на те, що до додаткових витрат відноситься витрати на музичну школу, оплату занять репетитора з англійської мови, встановлення брекет-системи, оплати половини послуг на консультації та апаратне лікування міопатії та міопатичного астигматизму, витрати на канцелярске приладдя та одяг та витрати на тренування не можуть бути віднесеними до додаткових витрат оскільки не є тими обставинами , що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, а також той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За таких обставин суд вважає вимоги позивача в частині стягнення додаткових витрат на здійснення надання послуг репетитора англійської мови , встновлення брекет - системи вартістю 28 600 гривень, а також оплати половини послуг на консультації та апаратне лікування міопатії та міопатичного астигматизму, витрат на тренування необґрунтованими, оскільки дане питання щодо визначення місця навчання, лікування та його вартості попередньо не було узгоджено з відповідачем, а вирішено позивачем одноособово. Крім того, вказані додаткові витрати не є особливою обставиною щодо розвитку здібностей в розумінні ст. 185 СК України, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову в цій частині. Разом з тим, враховуючи ту обставину, що неповнолітній син сторін [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у алерголога у зв'язку із захворюванням на бронхіальну астму атології з 2010 року , то суд вважає, що витрати пов»язані з лікуванням дитини ( а.с.40, 43, , 126, 119) вартістю 2 452 гривні 20 копійок є такими, що можуть бути віднесені до додаткових витрат, а тому позовні вимоги підлягають в цій частині задоволенню, з яких підлягає стягненню з відповідача 50% у розмірі 1 226 ( одна тсяча двісті двадцять шість) гривень 10 копійок. Проте, позивачка не надала допустимих та переконливих доказів на підтвердження стану здоров»я неповнолітніх дітей та потреби в додаткових витратах на лікування дітей і за таких обставин та даних доказів в іншій частині стягнення додаткових витрат на неповнолітніх дітей , не підлягають задоволенню, оскільки не є тими обставинами , що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в межах задоволених позовни х вимог. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 157, 180, 181, 182,185, 187, 192 Сімейного кодексу України, Законом України " Про охорону дитинства ", п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, ст. 18 Конвенції про захист прав дитини і

Outcome: partial