Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи, зазначивши, що [INFO] в м. Донецьку помер, а 26 грудня 2015 року був похований його батько [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. [INFO] за місцем смерті заявнику було видано лікарське свідоцтво про смерть № 60. Відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 10-85-р м. Донецьк є територією, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. 12.02.2016 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ було відмовлено у внесенні відомостей щодо актового запису про смерть [PERSON] до Державного реєстру актів цивільного стану у зв'язку з тим, що м. Донецьк є тимчасово окупованою територією, а будь-які документи, видані органами на непідконтрольній території є недійсними. Встановлення факту смерті батька заявнику необхідно для прийняття спадщини. Просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця міста Донецька, померлого [INFO], місце смерті: Україна, Донецька область, м. Донецьк. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив заяву задовольнити. Заінтересована особа представник Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області надав заяву, в котрій просить розглянути справу у відсутності представника відділу, прийняти рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. [PERSON] є сином [PERSON]. Згідно копії паспорту серії [NUMBER], виданого Кіровським РВ ДМУУМВС України в Донецькій області 21 грудня 2000 року, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO] внаслідок гострої серцевої недостатності на фоні інфаркту міокарда, ішемічна хвороба серця та набряк легень, що вбачається з лікарського свідоцтва про смерть №60, виданого 24.12.2015 року КЗ «Міська клінічна лікарня №23 міста Донецька». Відповідно свідоцтва про поховання, виданого 06.08.2012 року КП «Ритуальна служба міста Донецька» мати заявника - [PERSON] була похована на ділянці №9 ряду № 25 на місці [NUMBER] кладовища №29 в місті Донецьку по вулиці Вахтангова. Після смерті [PERSON], батько заявника, був похований на родинному кладовищі біля дружини [PERSON]. Таким чином, факт смерті [PERSON] підтверджується наданими суду доказами. 12 січня 2016 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ було відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що лікарське свідоцтво про її смерть видано закладом охорони здоров'я, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, а тому є незаконним та не створює правових наслідків. Як вбачається з інформації Державної реєстраційної служби України, на виконання наказів Міністерства юстиції України від 25.11.2014 №246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» та «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької та Луганської областей, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на контрольовану територію. У зв'язку з відсутністю можливості, під час переміщення не були вивезені бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану цих відділів. Станом на 01.12.2014 року переміщені відділи державної реєстрації актів цивільного стану не приступили до виконання своїх повноважень. У зв'язку з цим, факт пред'явлення оформлених від їх імені після 01.12.2014 року документів про державну реєстрацію актів цивільного стану свідчитиме про видачу цих документів не територіальними органами Міністерства юстиції України, що забезпечують реалізацію повноважень Державної реєстраційної служби України. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Як вбачається зі змісту Наказу міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, зокрема м. Донецьк, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Донецька Донецької області. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Статею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Як вище зазначено, що [PERSON] помер [INFO] внаслідок гострої серцевої недостатності на фоні інфаркту міокарда, ішемічна хвороба серця та набряк легень, що вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 60, виданого 24.12.2015 року КЗ «Міська клінічна лікарня №23 міста Донецька», яке відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 1 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини після смерті його батька. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті батька, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть батька, виданого державним органом України.

Outcome: approved