Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

В вересні 2020 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати факт того, що послуги з водопостачання та водовідведення, які надає ТОВ «КОМУНСЕРВІС» [PERSON] , надаються без використання вузла обліку послуг з водопостачання та водовідведення, а постачаються їй за нормою споживання, встановленою Таїровською сільською радою, стягнути з ТОВ «КОМУНСЕРВІС» на користь позивача надмірно сплачені нею грошові кошти в розмірі 1129,83 грн, пеню в розмірі 758,93 грн., моральну шкоду в розмірі 15000грн. та судові витрати на правову допомогу, а також стягнути з відповідача судовий збір на користь держави. В позовній заяві зазначив, що [PERSON] , яка є пенсіонеркою (пенсійне посвідчення серії [NUMBER] ), зареєстрована та мешкає у будинку, за адресою [ADDRESS] , отримує від ТОВ «КОМУНСЕРВІС» послуги водопостачання та водовідведення. Договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення між сторонами, у письмовій формі, не укладався. ТОВ «КОМУНСЕРВІС» щомісячно виставляє рахунки [PERSON] за надані послуги з водопостачання та водовідведення на підставі даних про обсяг спожитих послуг, обрахованих самостійно. Між тим [PERSON] зверталась до ТОВ «КОМУНСЕРВІС», з проханням виставляти їй рахунки згідно нормам споживання води, між тим ТОВ «КОМУНСЕРВІС» попереджав [PERSON] , що у випадку несплати послуг з водопостачання та водовідведення в повному обсязі, [PERSON] буде припинено надання цих послуг. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що не має необхідної інформації про вузол обліку: чи він є взагалі, якщо є, то чи дотримані будівельні норми, на чиєму балансі він знаходиться, чи його сертифіковано, чи опломбовано, чи проводиться його повірка, та як часто, чи розташовано його на мережі споживача та інше, що Відповідачем не було дотримано процедуру встановлення вузла обліку, а також не було поінформовано про це Позивача, що позбавило його права погодити умови встановлення вузла комерційного обліку, що жодного разу Позивач не була присутня при знятті показань засобів обліку води. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Також надала суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову, вважає його безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення. [PERSON] є споживачем послуг водопостачання та водовідведення, які надає ТОВ «Комунсервіс». Облік спожитих послуг здійснюється відповідно до даних засобу вимірювальної техніки, нарахування за спожиті послуги здійснюється на підставі вимог діючого законодавства. Вважає, що спосіб захисту, який застосувала позивачка є неефективним. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за таких підстав. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Послуга водопостачання, відповідно до статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - є комунальною послугою. Порядок надання послуги водопостачання, визначення порядку обліку послуги водопостачання, порядок оплати та іх розмір визначається Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", Законом України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" та Правилами надання послуг з централізованного водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженними постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 року № 690. Відповідно до статті 32 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", за надання послуг з питного водопостачання споживач вносить плату за нормами і тарифами, що регулюються у встановленому законодавством порядку. Порядок справляння плати за надання послуг з питного водопостачання встановлюється законодавством. Відповідно до ч. 1 статті 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст. 41 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", облік у сфері питного водопостачання здійснюється підприємствами питного водопостачання і споживачами за допомогою технічних засобів, що відповідають вимогам технічних регламентів. Відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Для визначення обсягів постачання питної води у разі відсутності або тимчасової несправності засобів обліку споживання питної води використовуються нормативи питного водопостачання, які розробляються та науково обґрунтовуються згідно з Методикою визначення нормативів питного водопостачання населення спеціалізованими науково-дослідними організаціями на замовлення місцевих державних адміністрацій або органів місцевого самоврядування та затверджуються ними після погодження із структурним підрозділом місцевої державної адміністрації охорони здоров`я, екології та природних ресурсів та територіальними органами Держводагентства у відповідності до вимог Порядку розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року № 1107. Відповідне рішення, про встановлення нормативів (норм) споживання водопостачання, повинно бути прийнято виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування, відповідно до їх власних повноважень, передбачених п. 21 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». ТОВ "КОМУНСЕРВІС" надало до матеріалів справи відповідь Таїровської селищної ради на адвокатський запит, згідно якої вбачається, що нормативи питного водопостачання у вищенаведеному порядку на території села Лиманка не встановлені. Посилання позивачки на використання нормативів, передбачених Постановою Кабінету Міністрів від 06.08.2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», є безпідставними та неможливими для застосування. Так, відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", норми споживання комунальних послуг (далі - норми споживання) - кількісні показники споживання комунальних послуг, які використовуються для розрахунків за спожиті комунальні послуги у випадках, передбачених законодавством. В той же час соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій ( стаття 1 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії". Таким чином, поняття "норми споживання" та " державні соціальні стандарти" не є тотожними. Постанова «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» була прийнята відповідно до статей 5 і 9 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" та з метою забезпечення державних соціальних гарантій у сфері житлово-комунального обслуговування, приведення існуючих норм споживання житлово-комунальних послуг за результатами проведеного аналізу до їх фактичного обсягу споживання, дотримання принципу соціальної справедливості під час надання пільг і субсидій. Відповідно до статті 7 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", державні соціальні стандарти у сфері доходів населення встановлюються з метою визначення розмірів державних соціальних гарантій у сфері оплати праці, виплат за обов`язковим державним соціальним страхуванням, права на отримання інших видів соціальних виплат і державної соціальної допомоги та їх розмірів, а також визначення пріоритетності напрямів державної соціальної політики. Виходячи з цього необхідно врахувати сферу застосування норм споживання комунальних послуг та сферу застосування соціальних норм. Позивачка не надала до суду докази того, що вона має право на пільги чи субсидії у відповідності до Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", таким чином застосування соціальних нормативів при здійсненні розрахунків за спожиті послуги водопостачання [PERSON] не можуть бути застосовані в будь-якому вигляді. В матеріалах справи не міститься доказів наявності рішення виконавчих органів Таїровської селищної ради про встановлення нормативів питного водопостачання, прийнятого у встановленому законом порядку, які у відповідності до діючих нормативно-правових актів можуть бути застосовані для встановлення об`єму споживання питної води на території с. Лиманка. Крім того, [PERSON] стверджує, що при обчислені обсягу споживання нею послуги водопостачання, повинно бути застосовано нормативи питного водопостачання . В матеріалах справи містяться копії звернень [PERSON] до ТОВ «КОМУНСЕРВІС», в яких позивачка не заперечує, що лічильник існує і був встановлений у 2010 році. Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 7296-тви від 24.12.2020 року встановлено, що лічильник холодної води № 1007282826 відповідає вимогам ДСТУ 3580-97, МПУ 39/03-2015 та є придатним для використання до 24.12.2024 року. (а.с. 139) Належність зазначеного лічильника саме [PERSON] підтверджується актами демонтажу та монтажу, копії яких знаходяться в матеріалах справи. (а.с.137-138) В позовній заяві зазначено, що [PERSON] вважає, що лічильник відсутній у зв`язку із тим, що він не оформлений належним чином та не повірений. Однак, не проведення виконавцем послуги періодичної повірки засобу обліку води не є підставою для неврахування його показників, така правова позиція закріплена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої Судової палати Касаційного цивільного суду від 29 квітня 2020 р. у справі № 521/6670/18. У пункті 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 вказано, що справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Плата за послуги з водопостачання споживачем, у будинку якого встановлений засіб обліку холодної води, вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню з моменту її виявлення (абзац п`ятий пункту 16 Правил № 630). ВС зауважив, що аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що за наявності у будинку садибного типу засобу обліку холодної води оплата за надані послуги здійснюється згідно з показаннями такого засобу, за винятком випадку виявлення його несправності, що не підлягає усуненню. Непроведення виконавцем періодичної повірки засобу обліку води не є підставою для неврахування його показників, так як забезпечення проведення повірки є обов`язком виконавця послуг і невиконання ним такого обов`язку не повинно мати негативних наслідків для споживача. Суд звертає увагу на той факт, що період часу, який визначений позивачкою в позовній заяві, становить період з 01.09.2017 року по 01.08.2020 року. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, на які посилається позивачка в своїй заяві та обґрунтовує позовні вимоги фактично діяли до моменту набуття чинності нових правил. 13.08.2019 року набули чинності Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 року № 690. Цими правилами встановлений порядок обліку обсягу споживання послуги водопостачання, якій узгоджується із вимогами Законів України «Про житлово-комунальні послуги", "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" , в редакції на 13.08.2019 року. Звертаючись до суду із вимогою визнати факт того, що послуги з водопостачання та водовідведення, які надає ТОВ «КОМУНСЕРВІС» [PERSON] , надаються без використання вузла обліку послуг з водопостачання та водовідведення, а постачаються їй за нормою споживання, встановленою Таїровською сільською радою (юридично Таїровська рада є селищною), позивачка фактично оспорює правильність нарахування плати за спожиті послуги та просить суд встановити для неї особливі умови обліку спожитих послуг, що виходить за межі повноважень суду та є втручанням в дискреційні повноваження органів місцевого самоврядування, яким вони наділені у відповідності до Конституції України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Обраний спосіб захисту є неефективним та покладає на суд не властиві йому функції. Норми споживання водопостачання, встановлені виконавчими органами Таїровської селищної ради відсутні, а для їх застосування повинні бути встановлені виконавчими органами Таїровської селищної ради у відповідності до Порядку розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року № 1107 в межах їх повноважень, передбачених п.21 ч.1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Позовні вимоги, оспорювання правильності нарахування розміру плати за певні види житлово-комунальних послуг (заборгованості за такими), що є різновидом претензії, - чинним законодавством як спосіб захисту не передбачений. Відповідна правова позиція закріплена в Постанові КЦС ВП від 08.04.2020 року у справі № 462/5889/16. Отже, невірно обраний спосіб захисту порушеного права є підставою для відмови у задоволенні пред`явлених особою вимог.

Outcome: dismissed