Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач 25.06.2015 року звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства „Харківський завод електроапаратури", Харківської міської ради, Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про усунення перешкод у розпорядженні спадковим майном , 10.07.2015 року позивач свої позовні вимоги уточнив. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 21.11.2014 року він отримав право власності на 21/100 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] з урахування ? частини цієї власності(від права спадкування на яку відмовилася дружина його батька [PERSON].), його батько - [PERSON] помер [INFO] року. Батькові за життя на праві власності належала 21/100 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який знаходиться за адресою :[ADDRESS] .Після смерті батька позивач у встановлений законом строк подали заяви про прийняття спадщини та отримав спадщину належним чином. Але не може реалізувати своє право розпоряджатися своєю власністю, у зв'язку з тим, що на вказану частину будинку була накладена заборона на підставі рішень Харківського міськвиконкому №433-3 від 25.12.1985 та №145048 від 13.05.1987 р. З цих причин, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав на майно та права розпорядження цим майном на свої розсуд. Право власності на 137/300 частин житлового будинку з відповідними надвірними будівлями по [ADDRESS] визнане на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.07.2012 року по справі № 2011/7202/2012 ,2/2011/3900/2012 за [PERSON] та [PERSON], цим же рішення суду (яке набуло законної силу) усунуто перешкоди в користуванні та розпорядженні спадковим майном ,бо скасовано заборону на відчуження нерухомого майна в частині 137/300 частин житлового будинку з відповідними надвірними будівлями по [ADDRESS] та ? частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями по вул.. Клочківській, 167 у м. Харкові накладені у відповідності з рішеннями виконкому Харківської міської ради народних депутатів №433-3 від 25.22.1985 року та № 145/48 від 13.05.1987 року Позивач та його представник за дорученням [PERSON] в судовому засіданні підтримали позов, просили позовні вимоги задовольнити, а саме усунути перешкоди в користуванні власністю, скасувавши заборону на відчуження нерухомого майна в частині 137/300 частин житлового будинку з відповідними надвірними будівлями по [ADDRESS] в м. Харкові, накладену у відповідності з рішеннями виконкому Харківської міської ради народних депутатів №433-3 від 25.22.1985 року та № 145/48 від 13.05.1987 року Відповідач ДП „Харківський завод електроапаратури" у судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника відповідача та прийняття рішення на розсуд суду. Представник відповідача - Харківської міської ради у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлявся належним чином (судовими повістками). Звернувся до суду з клопотанням про можливість розгляду справи за його відсутність. Представник відповідача Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання також не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомлено. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника., ознайомившись з волевиявленням відповідачів Харківської міської ради та ДП «Харківський завод електроапаратури», дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Судом встановлено, що батько позивача - [PERSON] помер [INFO] року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2014 р. реєстраційний номер №3-369, спадкова справа 2-ї Харківської Державної нотаріальної контори № 666/2008 [PERSON] на праві власності належали 21/100 частина житлового будинку з відповідними надвірними будівлями по [ADDRESS] в м. Харкові. Цей факт підтверджується Витягами із Реєстру права власності, наданого Реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції від 27.05.2015 року №38159012. Відповідно до положень п.4.15 та 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, в яких, зокрема, зазначено, що видача Свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Тобто судом встановлено, що позивач є власником 21/100 частин житлового будинку з відповідними надвірними будівлями по [ADDRESS] у м. Харкові успадкованого майна за законом , який має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Як було встановлено з матеріалів справи та пояснень позивача згідно рішень Харківського міськвиконкому №433-3 від 25.12.1985 та №145048 від 13.05.1987 р., земельні ділянки, на яких розташовані і житлові будинки позивачів, були вилучені та передані відповідачу ДП „Харківській завод електроапаратури" під будівництво житлового кварталу. На підставі вказаних рішень Харківського міськвиконкому ДП „ХЗЕА" надіслав листа до Першої Харківської державної нотаріальної контори про заборону оформлення правочинів з житловими будинками на вказаних земельних ділянках. Однак, до теперішнього часу вказані рішення Харківського міськвиконкому ДП „ХЗЕА" не виконані і як свідчить з листа керівника підприємства - голови ліквідаційної комісії ДП „ХЗЕА" - житловий будинок [ADDRESS] не знесено, із-за браку коштів відселення мешканців не проводилося та компенсації не виплачувалися. На час розгляду справи, відповідач ДП „ХЗЕА" відповідно до Наказу НКАУ №277 від 03.09.2010 р. знаходиться в процесі ліквідації. Таким чином, неможливість позивачами зареєструвати своє право власності, відповідно до ст..182 та ст.1299 ЦК України, суд вважає грубим порушенням права позивачів на реалізацію права власності, що суперечить вимогам ст..321 ЦК України, а саме: право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні . Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів наданими сторонами, які беруть участь в справі. Згідно ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК Украины кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст.391 зазначеного Кодексу, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.319 зазначеного Кодексу, власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, підтвердженими наданими до матеріалів справи документами та такими, що підлягають частковому задоволенню, бо суд не може вирішити питання стосовно виключення з-під заборони на відчуження нерухомого майна тих осіб, які за захистом свого права не зверталися , а також зважаючи на те, що на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.07.2012 року по справі № 2011/7202/2012 ,2/2011/3900/2012 поновлено порушене права власності [PERSON] та [PERSON], та усунуто перешкоди в користуванні та розпорядженні спадковим майном, бо скасовано заборону на відчуження нерухомого майна в частині 137/300 частин житлового будинку з відповідними надвірними будівлями по [ADDRESS] у м. Харкові, що були накладені у відповідності з рішеннями виконкому Харківської міської ради народних депутатів №433-3 від 25.22.1985 року та № 145/48 від 13.05.1987 року. В цій частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного, ст..41 Конституції України, ст.ст.182,316,317,319,321,391, ЦК України та

Outcome: partial