Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

18.05.2021 року до Краснолиманського міського суду Донецької області звернувся директор ВО «Лимантепломережа» з позовною заявою до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" Виробнича одиниця ОКП "Донецьктеплокомуненерго" "Лимантепломережа" заборгованість за теплову енергію у сумі 25 817,35 грн. за період з 01.10.2013 по 01.04.2021 року; інфляційні збитки в сумі 7 123,04 грн.; 3% річних в сумі 2 186,14 грн. за період з 21.02.2014 по 13.05.2021 року; плату за абонентське обслуговування у сумі 158,52 грн. за період жовтень - грудень 2020 року, січень - березень 2021 року та судові витрати в сумі 2 270,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є споживачем послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , які надаються позивачем. На ім`я відповідача відкрито особовий рахунок [NUMBER] . Відповідач не виконує свої зобов`язання з оплати наданих послуг, внаслідок чого за період з жовтня 2013 року по квітень 2021 року утворилась вказана заборгованість. Ухвалою судді від 31.05.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначене судове засідання за участю сторін. Ухвалою суду від 23.06.2021 року розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, замінивши судове засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору КП "Лиманська служба єдиного замовника ". 22.06.2021 року відповідач надала відзив, в якому позовні вимоги не визнала, вказуючи на те, що в зазначений період не користувалася послугами з теплопостачання, оскільки в квартирі відсутні будь-які опалювані прилади, внаслідок їх демонтажу у грудні 1996 року. Крім того, ніяких договірних відносин між ними не існує, як і не існує ніяких послуг. А також просила суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності. 14.07.2021 року представник позивача надала відповідь на відзив, в якому вказала, що факт надання послуг з теплопостачання до будинку, в якому розташована квартира відповідача, підтверджується відповідними актами. Відключення окремої квартири від мережі централізованого опалення чинним законодавством не передбачено та не є підставою звільнення від сплати за послуги з теплопостачання. Також зазначає, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч.1 ст.9 Закону №2189), як і відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд України в постанові від 20 квітня 2016 року у справі М 6-2951цс15, де Судом зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послугу повному обсязі». Ухвалою суду від 16.08.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні 13.09.2201 року представник позивача Бордюгова В.В. , позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] , представник відповідача, адвокат Багнич О.А., просили відмовити у позові з підстав, викладених у відзиві, наполягали на застосуванні строку позовної давності до позовних вимог. Третя особа - представник КП "Лиманська служба єдиного замовника, належним чином повідомлений про дату та місце судового засідання, до суду не з`явився, клопотань не надав. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд доходить висновку, що в позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Судом встановлено, що Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» (надалі Позивач) є обласним теплопостачальним підприємством, яке виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення. Підприємство засноване на спільній власності територіальних громад і знаходиться в управлінні Донецької обласної державної адміністрації. Управління Підприємством на період дії Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» здійснює облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація. До складу підприємства входить 16 теплопостачальних відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи та діють на підставі Положень та довіреностей на директорів, самостійно здійснюють фінансово-економічну діяльність та являються самостійними платниками податків. Виробнича одиниця обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Лимантепломережа» є структурним підрозділом обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», основною діяльністю якої є виробництво теплової енергії та надання її споживачам (фізичним та юридичним особам) Згідно із Законами України "Про теплопостачання", "Про житлово-комунальні послуги", Постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" Стягувач виробляє теплову енергію відповідно до стандартів, нормативів, норм і правил, а Споживач зобов`язаний оплачувати послуги з постачання теплової енергії у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.2 Загальних положень "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення" (№630) централізоване опалення - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Згідно п.4 Правил 830 послуга надається споживачу для потреб централізованого опалення в опалювальний період. У відповідності до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Частиною 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Така правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі № 3-184гс14. На підприємстві позивача на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , що відповідає вищевказаній квартирі та відповідно до якого нараховується плата за теплову енергію. Особовий рахунок відкривається на відповідального наймача або власника квартири (за наявності декількох співвласників - на уповноваженого власника квартири) для здійснення відповідних нарахувань та розрахунків. Підставою для відкриття особового рахунку на ім`я споживача є ордер або свідоцтво про власність чи Договір купівлі-продажу квартири. В період з жовтня 2013 року по квітень 2021 року позивачем надавались послуги з централізованого опалення, що підтверджується актами про підключення житлового будинку [ADDRESS] , до системі централізованого опалення. В період з 01.10.2013 року по 01.04.2021 року по особовому рахунку № [NUMBER] , що відповідає вищевказаній квартирі, проведено нарахування плати за теплову енергію на підставі Актів про підключення/відключення житлового будинку до системи централізованого опалення та затвердженими в установленому порядку тарифами відповідно до : постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17 жовтня 2014р. №146 у розмірі 537,18грн. за 1Гкал з ПДВ ( 13,54грн. за 1кв.м), який діяв до 01.05.2015р.; постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України від 11 червня 2015року №1729 у розмірі 814,59грн. з ПДВ за 1 Гкал (20,53грн. за 1кв.м), який діяв до 01 липня 2016року; постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України від 09 червня 2016року № 1101 у розмірі 1433,30 грн. з ПДВ за 1 Гкал (36,11грн. за 1кв.м), який введено в дію з 01.07.2016року, та діяв до липня 2020 року. Вказані постанови про затвердження тарифів розміщено на сайті НКРЕКП в мережі Інтернет, є загальновідомими обставинами, тому додатковому доказуванню не підлягають відповідно до п. 3 ст.82 ЦКП України. Відповідно до Розпорядження Донецької ОДА від 29.07.2020 р. № 805/5-20 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для всіх категорій споживачів обласному комунальному підприємству «Донецьктеплокомуненерго». У розмірі 1 930,10 грн. з ПДВ за Гкал., який введено в дію з 29 липня 2020 року та діє по теперішній час. Зазначена інформація розміщена на офіційних веб-сайтах ОКП «ДТКЕ» (www.kpdtke.com.ua) та Донецької обласної державної адміністрації (www.dn.gov.ua). З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач не здійснювала в повному обсязі оплату послуг з теплопостачання за вказаною адресою, в зв`язку з чим позивачем нарахована заборгованість за період з 01.10.2013 року по 01.04.2021 р. по особовому рахунку відповідача до сплати 29 033,50 грн. Оплата нарахувань за період з 01.10.2013 по 01.04.2021 року відповідачем проводилася не в повному обсязі. Суд, розглядаючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком, дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано отримання ним послуг з теплопостачання, що надавалися позивачем, та наявності вказаної заборгованості. Посилання відповідача на те, що її квартиру було відключено від мережі теплопостачання та у спірний період вона не користувалася вказаними послугами не спростовує висновків суду з таких підстав. Згідно з п.п. 24, 25, 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 встановлено порядок розгляду та прийняття рішення про відключення окремого житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання. Так, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Комісією, у разі необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужностей та можуть розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньоквартальних, а в деяких випадках і магістральних мереж газо-, водо-, теплопостачання. Засідання Комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП є невиконання умов, визначених у пунктах 2.1 та 2.2 цього Порядку. У разі незгоди заявника з відмовою спір вирішується в судовому порядку. Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк. Отримання технічних умов може виконуватись безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання повинен відповідати вимогам чинних нормативних документів. Вибір запропонованих схем може супроводжуватися економічними розрахунками. Верховний Суд України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192 цс15 зробив висновок про те, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Щодо доводів представника відповідача про те, що в даному випадку не мало місце самовільне відключення від мереж централізованого опалення, оскільки батареї були демонтовані не з ініціативи відповідачки ще в 1996 році через їх аварійний стан представниками уповноваженої на той час організації, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Судом встановлено, що на момент набуття [PERSON] у 2013 році права власності на квартиру, несправні батареї в квартирі вже були демонтовані. Жодних дій з ремонту та відновлення внутрішньоквартирних засобів опалення відповідачкою здійснено не було, оскільки зі її слів у квартирі ніхто не мешкає, потреби в опаленні квартири немає. Натомість нею було ізольовано фольгою труби опалення, які наявні в її квартирі. Також судом встановлено, що 27.03.2015 року відповідачці було відмовлено у відключенні її квартири від мереж централізованого теплопостачання (а.с. 86). На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що відсутність батарей опалення та ізоляція труб фольгою не спростовує факт надання відповідачу послуг з централізованого опалення, та наявності фактичних договірних правовідносин. Таким чином, між позивачем та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини на підставі відкритого особового рахунку та ст. 11 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Аналізуючи вказані норми права Верховний Суд України в постанові від 22 березня 2017р. у справі № 6-43цс17 виклав наступний правовий висновок. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Враховуючи те, що позивач звернувся до суду із вказаним позовом 18.05.2021 року, а з розрахунку заборгованості вбачається, що у період з листопада 2014 року по травень 2018 року відповідач не здійснювала платежі на погашення заборгованості, хоча в цей період плата за послуги з теплопостачання нараховувалася, суд дійшов висновку про те, що перебіг позовної давності не переривався до травня 2018 року. Так, останній платіж, здійснений відповідачем на погашення заборгованості поза межами трирічного строку позовної давності здійснено відповідачем у жовтні 2014 року та був в меншому розмірі, ніж поточна заборгованість, а отже, судом не встановлені обставини вчинення відповідачем дій, що свідчать про визнання ним свого боргу. Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів на його користь заборгованості, що виникла з 01.10.2013 року до 17.05.2018 року пред`явлені позивачем поза межами строку позовної давності, а тому задоволенню не підлягають. Згідно з розрахунку, наданого позивачем, який залишився не спростованим відповідачем, за період з 01 травня 2018 року по 01.04.2021 року за вказаною адресою виникла заборгованість в розмірі 12971,95 грн. А отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 травня 2018 року по 01.04.2021 року в розмірі 12971,95грн. Таким чином, строк позовної давності також застосовується до позовних вимог щодо стягнення інфляційних збитків та 3% річних, та згідно з розрахунку, наданого позивачем, який залишився не спростованим відповідачем, з відповідача на користь позивача слід стягнути інфляційні збитки в сумі 1177,81 грн.; 3% річних в сумі 450,66 грн. за період з 18.05.2018 року по 13.05.2021 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із частковим задоволенням позову 41,83%(14758,94(12971,95+1177,81+450,66+158,52)/(35285,05/100%)) з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 949,54(2270,00/100%х41,83%) грн.

Outcome: partial