Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області та просить позбавити [PERSON] батьківських прав, відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що її рідна сестра [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час їх шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO]. Проте, [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті, діти: [PERSON] та [PERSON] стали проживати з позивачем за адресою: [ADDRESS], оскільки батько дітей, відповідач по справі, не зміг би забезпечити відповідний догляд та належні умови проживання дітей, а також не заперечував щодо проживання дітей з позивачем. Проте, з того часу, відповідач не відвідує неповнолітніх дітей, не займається їх вихованням, не купує їм речей першої необхідності. Ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали з зазначених в ньому підстав, наполягаючи на його задоволенні. Від відповідача до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує, зсилаючись на підстави, викладені у висновку, наявному в матеріалах справи. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивачки, пояснили, що батько дітей після смерті дружини не відвідує. Матеріальної допомоги не надає. На даний час діти проживають з тіткою [PERSON], яку вони називають мамою, вона й забезпечує їх усім необхідним протягом усіх цих років після смерті їх матері. В судовому засіданні свідок [PERSON], яка є дочкою відповідача пояснила, що її батько [PERSON] відвідує їх дуже рідко, матеріальної допомоги не надає. На даний час вона зі своєю сестрою проживає у рідної тітки, яка забезпечує їх всім необхідним. Ніякої участі у вихованні бвтько не приймає, їх життям не цікавиться. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, свідків, з`ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов про позбавлення батьківських прав слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно пункту 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан. Судом встановлено, що 22 жовтня 1999 року між [PERSON] та сестою позивача - [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Соломіївською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №14. Після шлюбу [PERSON] отримала прізвище "[PERSON]" (а.с.4). Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.6-7). Як вбачається із копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від [INFO] [PERSON], [INFO] померла (а.с.5). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини 4 статті 155 Сімейного Кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 1 статті 164 Сімейного кодексу України визначено вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, а саме: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше) що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 05.04.2017 року, складеного Соломіївською сільською радою Дубровицького району Рівненської області (а.с.16), неповнолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають у сім'ї свого дідуся [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Їх рідний батько [PERSON] не відвідує дітей, не цікавиться їх станом здоров'я, навчанням, матеріально їх не підтримує, не купує речей першої необхідності. Всім необхіднім дітей забезпечує їх рідна тітка [PERSON] (а.с.8,9). Згідно довідок №295, №"296 від 24 березня 2017 року, виданих Орв'яницьким навчально-виховним комплексом Комунальним закладом "Загальноосвітня школа- І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" Дубровицької районної державної адміністрації, батько учениць [PERSON], [INFO], яка навчається у 8-мі класі та [PERSON], [INFO], яка навчається у 11-му класі - [PERSON] за час навчання дітей в школі жодного разу не з'явився на батьківські збори і їх шкільним життям не цікавився. До школи і зі школи дітей супроводжувала їх тітка - [PERSON], яка постійно опікується дітьми (а.с.11, 12). Із виданої класним керівником Орв'ницького навчально - виховного комплексу "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" Дубровицької районної державної адміністрації характеристики, відносно [PERSON], 2002 року народження, учениці 8-го класу за №571 від 05.04.2017 року, вбачається, що про дитину дбає її тітка - [PERSON], допомогаючи їй, як матеріально, так і духовно. [PERSON] відвідує батьківські збори та цікавиться навчанням та життям дитини у школі. Батько дитини [PERSON] жодного разу не був присутній на батьківських зборах (а.с.14). Як вбачається із виданої класним керівником Орв'яницького навчально-виховного комплексу Комунальний заклад "Загальноосвітня школа- І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" Дубровицької районної державної адміністрації, характеристики відносно [PERSON], 2000 року народження за №524 від 05.04.2017 року, за час навчання дитини, на усі батьківські збори приходила її тітка - [PERSON], яка завжди цівиться навчанням та поведінкою дитини. Забезпечувала її матеріально та духовно. [PERSON] називала [PERSON] мамою. Батько дитини жодного разу на батьківські збори до дитини не з'явився (а.с.13). Згідно довідки, виданої Рівненською обласною дитячою лікарнею консультативної поліклініки, [PERSON], [INFO], з 09.01.2003 року по 06.02.2003 року, знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні патології новонароджених РОДЛ. За час перебування дитини її відвідували та забезпечували медикаментами тільки родичі зі сторони матері, бабуся і тітка (а.с.15). Висновком органу опіки та піклування Дубровицької райдержадміністрації № 209/01-39 від 05 липня 2017 року, визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав, відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.10). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці 2 пункту 16 Постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, в судовому засіданні достовірно знайшов своє підтвердження факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків, передбачених статтями 150 та 180 Сімейного кодексу України по вихованню своїх дітей, оскільки він веде неналежний спосіб життя, вихованням та розвитком дітей на належному рівні не займається. Відповідно до положення пункту 8 статті 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Таким чином, виходячи з наведених норм закону, встановлених судом обставин справи і визначених відповідно до них правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, правомірними і доведеними, оскільки, позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, буде відповідати інтересам дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved