Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на домобудівництво з самовільно побудованими будівлями, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] на підставі договору дарування прийняв у дар недобудований житловий будинок (75,5 % готовності), розташований за адресою: [ADDRESS]. З метою підвищення благоустрою вказаного домоволодіння [PERSON] без відповідного дозволу інспекцій будівництва збільшив площу житлового будинку та провів реконструкцію зі зведенням господарських споруд. Будучи власником домоволодіння, позивач обмежений в оформленні права власності на самовільні прибудови та господарські споруди, розташовані при житловому будинку, що змушує його звернутися до суду за захистом своїх майнових прав. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслав на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в його відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву з клопотанням розглянути справу за позовом [PERSON] в її відсутність, при цьому позовні вимоги визнано. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що 25 грудня 2003 року приватним нотаріусом Мар'їнського районного нотаріального округу посвідчено договір дарування недобудованого жилого будинку, відповідно до якого [PERSON] прийняв у дар жилий будинок 75,5 % готовності з надвірною побудовою - колодязь "к", що знаходиться в [ADDRESS]. Згідно п. "д" ч. 1 ст. 90 ЗК України, власники (користувачі) земельних ділянок мають право споруджувати на ній жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Згідно зі ст. 23 Закону України від 20 квітня 2000 року "Про планування і забудову території", забудова території передбачає здійснення нового будівництва, реконструкції та інше будівництво. Реалізація суб'єктивного права на забудову земельної ділянки передбачає виконання дій, пов'язаних з організацією планування території і окремих ділянок, одержання дозволу та будівництво. Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2009 року за №1104 "Про деякі питання надання дозволів на виконання підготовчих і будівельних робіт" затверджено Перелік будівельних робіт, на виконання яких не вимагається отримання дозволу. До вказаного переліку включено і виконання робіт з будівництва приватних житлових будинків садибного типу, дачних і садових будинків, прибудов до них. Так, з метою підвищення благоустрою вказаного домоволодіння позивачем закінчено будівництво жилого будинку "А-1" загальною площею 118,9 квадратних метри, жилою - 59,6 квадратних метри, прибудовою "а-1", верандою "а1-1", крильцем "ак", гараж-сарай "Б-1", погріб "В-1", навіс "Е", вигріб "Г", ворота № 1, паркан № 2 За загальним правилом, визначеним ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Рішенням виконавчого комітету Костянтинівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області від № 74 від 27 жовтня 2009 року узаконено самовільно збудовані будівлі: гараж-сарай "Б-1", погріб "В-1", виріб "Г". Питання про прийняття в експлуатацію добудованого жилого будинку з прибудовою, верандою, крильцем органом місцевого самоврядування не вирішено. Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, про те, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню, оскільки визнання права власності на самочинне будівництво направлено на захист майнових прав позивача, та не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Частина 1 ст. 182 ЦК України вказує на те, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Загальний порядок проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначений частиною першою статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Пунктом 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 встановлено вичерпний перелік документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, та п.п. 10 таким документом є - рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. На підставі викладеного, ст.ст. 331, 376 ЦК України,

Outcome: approved