Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт його спільного проживання однією сім"єю із [PERSON] та визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 2,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на території Мельницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Свої вимоги мотивує тим, що проживав у цивільному шлюбі з [PERSON] з 1986 року, вели спільне господарство, займався її похороном. На випадок смерті заповітного розпорядження належним їй майном не зробила. Спадкоємців першої чи другої черги за законом після смерті [PERSON] немає. У жовтні 2017 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на земельну частку (пай) розміром 2,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на території Мельницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, який належав його співжительці на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 23.10.1996 р. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на дану земельну частку у зв'язку з відсутністю факту родинних відносин між ним та спадкодавцею.Тому позивач був змушений звернутися до суду, так як не має можливості нотаріально оформити право на земельну частку. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю. Просить позов задовольнити. Представник відповідача П.Г. Михайлович, сільський голова Мельницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи документи та докази в їх сукупності, суд приходить до переконання що позовні вимоги слід задовольнити. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. [PERSON] померла [INFO] року, даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 049784 від 21 серпня 1996року, виданим виконкомом Мельницької сільської ради Жидачівського району Львівської області. Судом встановлено, що [PERSON], проживала і був зареєстрована в [ADDRESS]. Разом з нею, однією сім"єю з 1986 року і до дня її смерті проживав без реєстрації [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, що вбачається із довідки № 578, виданої 07 листопада 2017 р. виконкомом Мельницької сільської ради Жидачівського району Львівської області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, у склад якого входить земельна частка (пай) розміром 2,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на території Мельницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належав на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серія [NUMBER] [PERSON], як члену колективного сілсьькогосподарського підприємства ССП ім.Шевченка, та виданий на підставі розпорядження Жидачівської РДА від 23.10.1996 року № 686. Сертифікат зареєстровано 07 березня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земемельну частку (пай) за № 93. [PERSON] прийняв спадщину після померлої у відповідності до ст. 1269 ЦК України, подавши відповідну заяву до нотаріуса. При зверненні до Державного нотаріуса Жидачівської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, нотаріусом було видано постанову № 593/02-31 від 03.10.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку, так як неможливо встановити родинні відносини у спадкуванні між спадкоємцем та спадкодавцею. Встановлення факту проживання однією сім"єю позивача [PERSON] та [PERSON] потрібно позивачу для належного оформлення спадкових прав після її смерті. Відповідно до ст. 1264 ЦК України право на спадкування за законом четвертої черги мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"яти років до часу відкриття спадщини. Так згідно письмових пояснень свідків [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], вбачається, що померла [PERSON] проживала сумісно з [PERSON] в с. Буянів у Жидачівського району Львівської області з 1986 року, вони вели сумісне господарство. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів наданих свідками, тому що це має юридичне значення для позивача [PERSON], так як для оформлення спадкових прав потрібно встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. За приписами п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» №7 відповідно достатті 1225 ЦК(435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч.1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємці першої черги є в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина, батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved