Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 2500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягнути аліменти на утримання дитини за минулий період з серпня 2015 року по серпень 2018 року в сумі 90000,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком дочки [PERSON], [INFO] Відповідач коштів на утримання дитини добровільно не надає, а позивач не має змоги повністю забезпечувати її, а тому просить позов задовольнити. Зазначає, що оскільки відповідач ухилявся від утримання дитини фактично ще від моменту народження їхньої дитини , а після розірвання шлюбу і від сплати аліментів і не звертав уваги на її прохання про допомогу, а тому просить стягнути аліменти за минулий час, а саме з серпня 2015 року по серпень 2018 року, що становить 90000 грн. Позивач підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви, позов просила задовольнити. Також пояснила, що відповідач з моменту народження дитини жодним чином матеріально не підтримував дитину, практично дитину вона виховувала одна, матеріальну допомогу їй надавали її батьки. У зв'язку з таким відношенням батька до дитини, нею було подано позов про позбавлення батьківських прав відповідача. У позові було відмовлено, однак його було попереджено про відповідальність за невиконання його батьківських обов'язків. Після рішення суду він деякий час, приблизно до середини 2015 року, перераховував кошти на дитину в міру можливості, та купував деякі речі. В подальшому, приблизно з серпня 2015 року він перестав надавати будь-яку допомогу на утримання дитини та не бачиться з нею. Ій одній важко утримувати дитину, а тому просить позов задоволити. Представник позивача повністю підтримала вимоги позовної заяви та просить її задоволити з огляду на відсутність будь-якої матеріальної допомоги та моральної підтримки по відношенню до дитини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, додатково пояснив, що погоджується надавати допомогу на утримання дочки у розмірі 1000 грн. Зазначив, що на даний час проживає з іншою жінкою, з якою у нього є спільна дитина [PERSON], [INFO]., та її троє дітей від попереднього шлюбу. Він офіційно працює та має додатковий заробіток по ремонту та обслуговуванню транспортних засобів. Також додав, що справді останні майже три роки допомогу дитині практично не надає та не бачиться з нею, бачив її лише декілька разів біля школи, проте з нею не спілкувався. У такому розмірі сплачувати аліменти не може, оскільки утримує ще дітей другої дружини від попереднього шлюбу. Представник відповідача проти задоволення позову у такому розмірі заперечив та пояснив, що відповідач має на утриманні ще одну спільну дитину з іншою жінкою та троє дітей цивільної дружини від попереднього шлюбу. Його доходити не дають можливості сплачувати аліменти у такому розмірі. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження [PERSON],[INFO] батьками якої є [PERSON] та [PERSON] /а.с.6/, яка згідно довідки ЛКП "Левандівка" проживає із позивачем [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] Як вбачається із рішення від 10.09.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно Акту № 613 ЛКП "Левандівка" від 11.09.2017 року дитина [PERSON] проживає з своєю мамою за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] розлучена, виховує дитину одна, аліментів не отримує. Згідно довідки від 19.11.2018 року, [PERSON] працює в ПП "Львів-Пласт" з 16.04.2013 року та займає посаду фарбувальника. Дохід з 01.01.2018 року по 31.10.2018 року складає 43 941 грн. 30 коп. Свідок [PERSON], яка є матір'ю позивачки, підтвердила той факт, що відповідач не надає матеріальне утримання для дочки, матеріально допомагають вони з батьком. Протягом майже останніх трьох років він практично ні матеріально, ні іншим чином не бере участі в утриманні дитини. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що відповідач матеріально допомагав дитині та брав участь в її вихованні. Свідок [PERSON], яка є цивільною дружиною відповідача, в судовому засіданні зазначила, що відповідач здійснював перерахунок коштів для неповньолітньої дочки весь спірний період та мав зустрічі з нею. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У ч. 2 ст. 191 СК УКраїни зазначено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення, а тому слід стягувати з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO]. аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO]. у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 06.09.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Зокрема, при визначенні даної суми суд враховує те, що відповідач працює офіційно, має додатковий підробіток, про що зазначив сам в судовому засіданні, тривалий час, а саме майже три роки практично не утримував дитини, про що також підтвердив в судовому засіданні. Також суд не бере до уваги покликання відповідача про те, що на його утриманні перебувають мати і брат, оскільки, як вбачається з долучених довідок, мати і брат проживають окремо та отримують пенсії, окрім цього в судовому засіданні відповідач підтвердив, що матеріальну допомогу їм не надає. Суд також не бере до уваги і покликання на те, що на його утриманні перебувають діти дружини від попереднього шлюбу, оскільки згідно вимог чинного законодавста, на нього не покладено обов'язку на утримання таких дітей, а утримувати власних дітей він зобов'язаний. Відтак такий розмір з урахуванням всіх обставин справи, на думку суду, є необхідним для нормального розвитку та потреб дитини. В задоволенні позову в частиністягнення аліментів за минулий період з серпня 2015 року по серпень 2018 року в сумі 90000,00 грн. слід відмовити, оскільки відповідно до статей 12, 81 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які у справі мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, позивачем не доведено того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від сплати. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial