Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

25 жовтня 2021 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, заінтересована особа: приватний нотаріус Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Дильний І. Г. про встановлення факту батьківства. Заяву мотивує тим, що він народився [INFO] в с. Замличі Локачинського району Волинської області. Батьки на час його народження у шлюбі не перебували, але проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. 08 лютого 1983 року вони зареєстрували шлюб у Дорогиничівській сільській раді народних депутатів Локачинського району Волинської області. [INFO] помер його батько [PERSON] . Однак, спадщину після його смерті він не може прийняти, оскільки у свідоцтві про народження в графі "батько" зазначено " [PERSON] ". Просить встановити факт батьківства, а саме: те, що [PERSON] , який помер [INFO] , був батьком [PERSON] . 22 листопада 2021 року заявник через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, подану ним заяву підтримує, просить її задовольнити. Заінтересована особа - приватний нотаріус Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Дильний І. Г. у судове засідання не з`явився також, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується розпискою. 22 листопада 2021 року подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити без його участі. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності заявника та заінтересованої особи. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в с. Замличі Локачинського району Волинської області, що підтверджується копією його паспорта серії [NUMBER] (а. с. 4-5). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 05 лютого 1975 року, його матір`ю є [PERSON] , а в графі "батько" зазначений " [PERSON] " (а. с. 6). При цьому запис про батька заявника при реєстрації народження був вчинений за заявою матері від 05.02.1975 року, що вбачається із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.10-11). 08 лютого 1983 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Дорогиничівською сільською радою народних депутатів Локачинського району Волинської області, актовий запис № 2 (а. с. 7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.03.2021 року (а.с.8). 22 жовтня 2021 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Дильного І. Г. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , проте нотаріусом відмовлено у видачі відповідного свідоцтва, оскільки не вдалося встановити, що [PERSON] є батьком [PERSON] (а. с. 9). Статтею 130 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 СК України. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, а саме: матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно із п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Пунктом 3 вказаної постанови роз`яснено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС), беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Враховуючи те, що [PERSON] народився у 1975 році, суд застосовує до вказаних правовідносин норми Кодексу про шлюб та сім`ю України, а саме: норми ч. 2 ст. 53 КпШС України, де передбачено, що в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 53 КпШС України при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відомості про батька [PERSON] внесені у свідоцтво про народження заявника за прізвищем матері, а ім`я та по батькові вказано за вказівкою матері, також [PERSON] за життя визнавав себе батьком заявника, псіля народження заявника ним було укладено шлюб з його матір`ю. Встановлення факту батьківства, а саме: те, що [PERSON] є батьком [PERSON] , має юридичне значення, оскільки необхідне заявнику, як спадкоємцю за законом, для оформлення спадщини, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даного факту, тому заяву [PERSON] необхідно задовольнити повністю.

Outcome: approved