Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки в зв'язку з несплатою аліментів на утримання неповнолітньї доньки [PERSON] за період з 01.02.2013 р. по 23.07.2014 р. у розмірі 58 603 грн. 46 коп., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно рішення Святошинського райсуду м. Києва від 06.07.2007 р. відповідач по справі зобов'язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі ? частки з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.06.2007 року до повноліття дитини. 18 липня 2007 року виконавчий лист, виданий на підставі вищезазначеного рішення був пред'явлений до виконання, проте з 20.07.2007 року відповідач аліменти не сплачує, у зв'язку з чим за період з 31.01.2013 р. по 23.07.2014 р. виникла заборгованість на суму 22 769 грн. 46 коп.,у зв"язку з чим вона має право на стягнення з відповідача нейстойки (пені), яка складає 58 603 грн. 46 коп., яку і просе стягнути з відповідача в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений, у розумінні статті 74 ЦПК України, належним чином, зокрема через оголошення в газету та направлення судових повісток, за зареєстрованим його місцем проживання, яке перевірялося судом згідно інформації адресного Бюро, як це передбачено нормами цивільного процесуального кодексу України, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Святошинського райсуду м. Києва від 06.07.2007 р. [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.06.2007 року до повноліття дитини. 18 липня 2007 року виконавчий лист, виданий на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06.07.2007 року, було пред'явлено до виконання. Заборгованість по аліментам відповідача перед [PERSON], згідно довідки наданої державним виконавцем ВДВС Святошинського районного управління юстиції в м. Києві від 23.07.2014 р. за період з лютого 2014 року по 23 липня 2014 року включно становить 7 564 грн. 46 коп. В тому числі в матеріалах справи міститься копія довідки наданої державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві про заборгованість [PERSON] згідно того ж виконавчого листа за період з лютого 2013 року по січень 2014 року яка складає 15 205 грн., а всього заборгованість по аліментах станом нам 23.07.2014 року складає 67 296 грн. 98 коп. Представник позивача у судовому засіданні додатково пояснила, що позивач аліменти від відповідача за весь час, починаючи з 20.06.2007 року не отримувала, навіть по рішенню суду, у зв'язку з чим з відповідача на користь її довірителя було стягнуто пеню у зв"язку із несплатою аліментів за період з 20.06.2007 року по 31.01.2014 року. Отже, з"ясовано і те, що рішенням Святошинського районного суду від 27.09.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON], яка згідно свідоцтва про шлюб, яке наявне в матеріалах цієї справи тепер є [PERSON], стягнуто пеню у зв'язку з несплатою аліментів за період з 20.06.2007 року по 31.01.2013 рік у розмірі 16 522 грн. 16 коп., коли в даному випадку розглядається питання пені за інший період, зокрема з 01.02.2013 року по 23.07.2014 року. Згідно ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Згідно ст.74 Закону України „Про виконавче провадження" розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: - у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; - за заявою сторін виконавчого провадження; - у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; - у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; - за власною ініціативою; - в інших передбачених законом випадках. Так, заборгованість по аліментам відповідача перед [PERSON], згідно довідки наданої державним виконавцем ВДВС Святошинського районного управління юстиції в м. Києві від 09.04.2014 року та 23.07.2014 р. за період з лютого 2013 року по січень 2014 року складає 15 205 грн, а за період з лютого 2014 року по 23 липня 2014 року включно становить - 7 564 грн. 46 коп., а всього заборгованість по аліментах станом нам 23.07.2014 року складає 67 296 грн. 98 коп. Згідно ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Визначаючи розмір неустойки, суд виходить з того, що державним виконавцем був зроблений розрахунок боргу по аліментам помісячно за весь період і сума неустойки повинна бути вирахувана відповідно до правил ст. 196 СК України, коли розмір неустойки за кожен місяць прострочення залежить від кількості днів в кожному з місяців за вказаний період часу. При цьому, сума неустойки за один місяць не повинна накладатися чи перекривати інший попередній розрахунковий місяць і вираховується виключно один раз за певний проміжок часу. Суд також враховує правову позицію щодо застосування норм передбачених ч. 1 ст. 196 СК України, яка висловлена в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 11.09.2013 року по справі 6-81цс13-1, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов"язковою для всіх суб"єктів владних повноважень та для всіх судів України. Так, згідно вищевказаної постанови вбачається, що відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. А тому, виходячи із всього вищенаведеного суд робить висновок про те, що розрахунок неустойки (пені) складений та наданий стороною позивача є вірним, оскільки відповідає зазначеним нормам, а позовні вимоги обгрунтованими, підтверджені наданими доказами, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені наступні судові витрати по даній справі - судовий збір в розмірі 586 грн. 03 коп. Зазначені витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved