Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

13 грудня 2018 року позивач, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі за текстом позивач, АТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі за тестом відповідач) про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що 15.09.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений договір б/н, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 31000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з порушенням зобов`язань за договором відповідач станом на 24.09.2018 року має заборгованість у розмірі 112136,58 грн., яка складається із: 67246,34 грн. тіло кредиту, 11581,61 грн. нараховано процентів за користування кредитом, 33308,63 грн. - нараховано пені за період з 15.09.2010 року по 01.04.2018 року, та яку позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача разом із понесеними судовими витратами в розмірі 1762,00 грн.\~ Ухвалою суду від 26.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від представника\~позивача надійшла\~заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно, судовою повісткою з повідомленням, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Наведені обставини відповідно до ст. 280 ЦПК України у сукупності є підставою для заочного розгляду справи, про що судом було постановлено відповідну ухвалу. У зв`язку\~з неявкою\~у судове\~засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідач звернувся\~ до ПАТ КБ "Приватбанк" з метою отримання кредитних послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 15.09.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 31000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив\~ свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/paffes/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно наданих позивачем статутних документів, Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов`язків Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк "ПриватБанк", у зв`язку з чим на підставі рішення Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року № 519 змінено найменування з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", про що зазначено у п.1.7. Статуту АТ КБ "ПриватБанк" в новій редакції (а.с.38-39). При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. У відповідності\~ з ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік\~ таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби зв"язку, наприклад електронний. Згідно ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи\~ оферту банку відповідач підписом у заяві визнає та погоджується на запропоновані банком умови. Також, наряду із вищезазначеним свідченням визнання угоди відповідачем є факт\~ користування картрахунку та використання кредитних коштів, так як згідно ч.2 ст.642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору\~ (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за\~ вказаним договором не виконав, хоча ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно ст.617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов"язання. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається із розрахунку заборгованості по кредитному договору у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач станом на 24.09.2018 року має заборгованість у розмірі 112136,58 грн., яка складається із: -67246,34 грн. тіло кредиту, -11581,61 грн. нараховано процентів за користування кредитом, -33308,63 грн. - нараховано пені за період з 15.09.2010 року по 01.04.2018 року. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість\~ за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. \~ \~ \~ \~ Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Аналізуючи викладені обставини справи та беручи до уваги в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що відповідач своєчасно та належним чином не виконав взятого на себе зобов"язання за договором, до теперішнього часу у добровільному порядку заборгованість за кредитним договором ним не погашена, а отже позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно\~ ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved