Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1000 грн. та моральної шкоди в сумі 20000 грн., заподіяних внаслідок злочину. На обгрунтування вимог посилається на те, що 09.11.2013 року за фактом завдання [PERSON] тілесних ушкоджень відкрито кримінальне провадження за ознаками ст.122 ч.1 КК України. 09.11.2013 року близько о 17год.в районі магазину»Візіт» по вул.Леніна м.Сніжне ,[PERSON] на підґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з [PERSON], діючи умисно, з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар ногою в обличчя, в результаті чого, від умисних протиправних дій [PERSON], спрямованих на умисне заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень, останньому були заподіянні тілесні ушкодження , які відносяться до середньої тяжкості у вигляді: повного вивиху 11,12,21,22 зубів, перелам вестибулярної стінки альвеолярного відростка в області 11,12,21,22 зубів. Крім того злочинними діями [PERSON] сину позивачки, який є неповнолітнім заподіяно матеріальну шкоду, яка полягає у витратах на придбання медичних препаратів., призначених лікарем та моральну шкоду, яка полягає в емоційних стражданнях, переживанні у зв*язку з втратою здоров*я. 09.01.2014 року позивачка збільшила позовні вимоги, вимагає стягнення солідарно з відповідачів матеріальну шкоду,яка становить 48582грн. Під час попереднього лікування сина [PERSON] позивачкою було витрачено 182грн..03.01.2014 року син перебував на консультаційному прийомі в ТОВ "Естетіка",де було встановлено діагноз :Вторинна адентія 11,12,21.22зубів. За наслідками обстеження рекомендовано: протезування,пластика,додаткове обстеження, вартість якого становить 48100грн..Окрім того транспортні витрати на поїздку до м.Донецька становлять 300грн. 07.05.2014 року позивачка внесла уточнення до позовної заяви. В яких зазначила, що Ухвалою Сніжгнянського міського суду Донецької області від 27.03.2014 року неповнолітній [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України звільнений, до нього застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього [PERSON] під нагляд матері [PERSON] до досягнення ним повноліття. В наслідок злочинних дій [PERSON] сину позивачки завдано матеріальна шкода в сумі 48582грн. та моральна шкода в сумі 20000грн.,яку і просить стягнути з відповідачів солідарно. Позивачка [PERSON] яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] вважає що позов підлягає частковому задоволенню в межах суми 182грн., в решті вимог прохав відмовити . В своїх поясненнях додав що з матеріалів справи не вбачається що є законні підстави для стягнення моральної шкоди в зазначеному розмірі, та матеріальної шкоди в зазначеному розмірі бо як встановлено судом при розгляді кримінального провадження, неповнолітній [PERSON] висловився нецензурною лайкою на адресу неповнолітнього [PERSON], в наслідок чого між ними виникла сварка. Відповідачка [PERSON], яка діє від свого імені і в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], погодилася з доводами свого довірителя,додатково пояснила, що її син навчається, не мається у нього майна, пенсію по втраті годувальника він не отримує. Дослідивши матеріали справи і надані докази на обґрунтування та спростування позовних вимог, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні доведений факт заподіяння неповнолітньому [PERSON] матеріальної та моральної шкоди з вини неповнолітнього [PERSON] Згідно ухвали Сніжнянського міського суду Донецької області від 27.03.2014 року встановлено, що неповнолітній [PERSON] 09 листопада 2013 року, приблизно о 17 годині, знаходився поблизу магазину "Візит", розташованого по вулиці 250 років Донбасу в місті Сніжному Донецької області, коли, в зазначений вище час, між ним та його знайомим -неповнолітнім [PERSON], [INFO], на підґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, викликаних тим, що неповнолітній [PERSON] висловився нецензурною лайкою на адресу неповнолітнього [PERSON], виникла сварка, в ході якої, неповнолітній [PERSON], відчуваючи до неповнолітнього [PERSON] особисту неприязнь, діючи умисно, з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень та шкоди його здоров'ю, із застосуванням значної фізичної сили, умисно наніс неповнолітньому [PERSON] один удар ногою у взутті в обличчя, в результаті чого, від умисних протиправних дій неповнолітнього [PERSON], спрямованих на умисне заподіяння неповнолітньому [PERSON] тілесних ушкоджень та шкоди його здоров'ю, неповнолітньому потерпілому [PERSON] були заподіянні тілесні ушкодження у вигляді: саден обличчя та крововилива в слизову оболонку губ, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, травми різців на верхньої щелепі, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що спричинили стійку втрату працездатності на 10%, тобто, менш як на одну третину. Звільнено неповнолітнього [PERSON] від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, закрито відносно [PERSON] кримінальну справу. Застосовано до [PERSON][INFO], учня 9-го класу Загальноосвітньої школи № 1 м. Сніжне Донецької області, примусові заходи виховного характеру, передано неповнолітнього [PERSON] під нагляд матері [PERSON] строком до досягнення дитиною повноліття. Зазначене судове рішення набрало законної сили. А відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов"язковими для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно загальних правил відшкодування шкоди, закріплених у ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Сторона відповідачів визнала суму 182грн.,витрачених на придбання лікарських препаратів,що підтверджується відповідними чеками. Витрати на поїздки міським транспортом,які становлять 300грн. не підлягають задоволенню з тієї підстави, що з наданих позивачкою проїзних білетів не вбачається пункти відправлення та прибуття та дати відправлення. Стосовно вимог про стягнення 48100грн.,що становлять витрати на відновлення здоров*я неповнолітнього [PERSON] і підтверджені довідкою ТОВ"Естетіка" від 03.01.2014 року , то такі вимоги підлягають частковому задоволенню,виходячі з наступного. У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі. Сума збитків у вигляді майбутніх витрат на відновлення стану здоров'я [PERSON],враховуючи гранічну межу в 5000грн. за аугментацію кістки,загалом становлять 43100грн.,що підлягає стягненню. Згідно роз"яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 р №4, зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 р №5 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. У зв"язку з чим моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв"язку з ушкодженням здоров"я, у порушенні нормальних життєвих зв"язків через неможливість продовження нормального активного громадського життя, при настанні інших негативних явищ. Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і яка може полягати у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у тому числі у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї, із знищенням чи пошкодженням її майна. Заявлена позивачкою сума моральної шкоди 20000 грн., є необгрунтованою. Тому вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з вимог ст. 23 ЦК України, враховуючи конкретні обставини справи, а також глибини фізичних і душевних страждань неповнолітнього [PERSON], які він зазнав у зв"язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, можливості відновлення стану здоров*я, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд убачає підстави і вважає справедливою та спів розмірною сатисфакцію відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 гривень. Відповідно до ч.2 ст.1179 ЦК України, у разі відсутності у неповнолітньої особи майна,достатнього для відшкодування завданої нею шкоди,ця шкода відшкодовується в частці,якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками. За таких обставин з [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню солідарно на відшкодування матеріальної шкоди 43282 грн.,та на відшкодування моральної шкоди 5000грн. Відповідно до ст. 88 ч. З Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 432грн.82коп.

Outcome: partial