Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

29 жовтня 2013 року до Гірницького районного суду м. Макіївки звернувся Донецький юридичний інститут МВС України (далі ДЮІ МВС України) з позовною заявою, в якій з урахуванням наданих уточнень, просив стягнути на його користь з [PERSON] фактичні витрати пов'язані з навчанням у сумі 23 357,85 гривень та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12 серпня 2008 року [PERSON] був зарахований на навчання до ДЮІ Луганського державного університету внутрішніх справ ім.. Е.О.Дідоренка, та відповідно до ч.4 ст.18 ЗУ «Про міліцію» та п.п. 2.2 Наказу МВС України від 04.05.2007 року №150 «Про затвердження типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України», між ним, ДЮІ Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О.Дідоренка та Головним управлінням МВС України в Донецькій області був укладений договір про підготовку фахівця. Пунктом 2.3.6 вказаного Договору передбачено, що у разі відрахування з інституту чи звільнення з ОВС до закінчення навчання і встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими пунктом 3 Договору [PERSON] зобов'язався відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Розпорядженням КМУ від 27.07.2011 року №722-р «Про реорганізацію мережі вищих навчальних закладів МВС» Донецький юридичний інститут виділено зі складу Луганського державного університету внутрішніх справ ім.. Е.О.Дідоренка та віднесено до сфери управління МВС України. За час навчання в Донецькому юридичному інституті з 12.08.2008 до 20.07.2012 року фактичні витрати на навчання [PERSON] склали 23 357,85 гривень з яких: грошове забезпечення - 10 902,07 гривень, витрати на речове забезпечення - 1210,29 гривень; витрати на продовольче забезпечення - 5 369,44 гривень; витрати на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв - 5 761,97 гривень; витрати на медичне забезпечення (витрати на проведення військово-лікарської комісії) - 114,08 гривень. 20 липня 2012 року наказом №212 ос ДЮІ лейтенант міліції [PERSON] був відряджений для подальшого проходження служби у розпорядження ГУМВС України в Донецькій області у зв'язку з закінченням навчання. 21.07.2012 року наказом ГУМВС України в Донецькій області №327 о/с [PERSON] було призначено оперуповноваженим сектору ДСБЕЗ Центрально-Міського районного відділу Макіївського міського управління, а з 10 січня 2013 року наказом ГУМВС України в Донецькій області № 327 о/с від 11.01.2013 року - перепризначено слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності слідчого відділу цього ж райвідділу. 10 квітня 2013 року наказом ГУМВС України в Донецькій області від 05.04.2013 року №110 о/с [PERSON] був звільнений з ОВС за п.64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України згідно поданого ним рапорту. Таким чином після закінчення ДЮІ [PERSON] прослужив в ОВС 8 місяців та 20 днів, після чого звільнився за власним бажанням, у зв'язку з чим зобов'язаний відшкодувати суму фактичних витрат пов'язаних з його навчанням. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав письмову заяву, в якій позов з урахуванням наданих уточнень підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити а справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про перенесення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності не надав. За таких обставин. відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянуту справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності сторін, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до положень ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Підстави та порядок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України врегульовані Законом України від 20 грудня 1990 року N 565-XII "Про міліцію" (далі - Закон N 565-XII) та постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року N 313, якою затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України (далі - Порядок). Відповідно до вимог статті 18 цього Закону підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Згідно положень частини сьомої цієї статті, яка кореспондується з пунктом першим Порядку, курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2012 року № 66 були внесені відповідні зміни і доповнення до Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України. Зокрема у пункт 1, яким визначено механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС (далі - особи), витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: 1) дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС (через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість; 2) відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу; 3) звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14 травня 2007 року № 150, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 травня 2007 р. за № 547/13814, затверджено Типовий договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. З матеріалів справи встановлено, що наказом Донецького юридичного інституту Луганського державного університету внутрішніх справ, на даний час Донецького юридичного інституту Міністерства внутрішніх справ України, № 123 о/с від 08 серпня 2008 року [PERSON] зараховано курсантом 1 курсу за напрямом підготовки "Правознавство". 12 серпня 2008 року між Донецьким юридичним інститутом Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О.Дідоренка, Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області та [PERSON] укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (далі - Договір). Відповідно до п. 2.3.6. Договору [PERSON] зобов'язується у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням під час навчання в інституті згідно із затвердженим розрахунком. У зв'язку із закінченням навчання 20 липня 2012 року [PERSON] відрахований зі складу курсантів та відряджений для подальшого проходження служби у розпорядження ГУМВС України в Донецькій області. Відповідно до наказу ГУМВС України в Донецькій області № 327 о/с від 20 серпня 2012 року [PERSON] призначений з 21.07.2012 року оперуповноваженим сектору ДСБЕЗ Центрально-Міського РВ Макіївського міського управління ГУМВС України в Донецькій області, а наказом ГУМВС України в Донецькій області № 10 о/с від 11.01.2013 року - призначено слідчим відділення з розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СВ Центрально-міського РВ Макіївського МУ ГУМВС України в Донецькій області з 10.01.2012 року. 05 квітня 2013 року наказом ГУМВС України в Донецькій області [PERSON] був звільнений з органів внутрішніх справ за пунктом 64"ж" (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідачем не були виконані належним чином умови вищевказаного договору, оскільки він до закінчення трирічного строку після навчання, звільнився за власним бажанням з визначеного йому Замовником місця роботи. Підпунктом 3.2. пункту 3 вказаного договору визначено, що підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Згідно наданого позивачем розрахунку розмір фактичних витрат, пов'язаних з утриманням [PERSON] у Донецькому юридичному інституті МВС України, зробленого відповідно до постанови КМ України від 01.03.2007 року №313, склав 23 357,85 гривень. За таких обставин, враховуючи, що оскільки відповідач, як сторона договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України від 12.08.2008 року, взяті на себе зобов'язання відпрацювати на призначеній після навчання посаді неменше трьох років не виконав, що відповідно до п.2.3.6 договору спричиняє наслідки відшкодування фактичних витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі згідно затвердженого розрахунку, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 229,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved