Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за користування електроенергією за рішенням суду, поточної заборгованості за користування електроенергією, просила стягнути з відповідачів заборгованість по електроенергії в сумі 5 915,03 грн., та штраф за самовільне підключення в сумі 5 970,50 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником будинку та земельної ділянки [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу садового будинку від 02.02.1994 року. У 2004 році збудовано новий будинок, на який виготовлено технічний паспорт №135649 від 10.08.2012 року. Для того, щоб розібрати стару будівлю 06.02.2013 року позивач звернулась до ПАТ «Київенерго» з заявою про відключення від електромережі, про що було складено відповідний акт 24.04.2013 року. В подальшому позивачу стало відомо, що відовідачі самовільно вселилися до будинку та підключилися до електроенергії, поміняли замки в будинку та в огорожі земельної ділянки. Позивач звернулась із заявою про несанкціоноване підключення до енергопостачання до уповноважених органів, на підставі якої 27.08.2013 року відкрито кримінальне провадження №12013110020010213. Відповідачі самоправно зайняли будинок позивача, не сплачують комунальні платежі. 12.12.2013 року ПАТ «Київенерго» складено акт про порушення №22865 та направлено позивачу, як власнику будинку. 28.04.2014 року Дарницьким районним судом м. Києва винесено рішення про зобов`язання відповідачів усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою: [ADDRESS], однак дане рішення відповідачі не виконують. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги збільшили, просили стягнути з відповідачів 6 214 грн., які виникли як зобов`язання згідно рішеня Дарницького районного суду м. Києва від 17.12.2014 року, та 6 255,14 грн. поточної заборгованості по електроенергії. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, із заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у їх відсутність до суду не звертались (а.с.103-106). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником садового будинку [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу садового будинку від 02.02.1994 року (а.с.6). Відповідно до довідки, виданої ГУ з питань внутрішньої політики та зв'язків з громадськістю ВО КМР від 20.08.2012 року вулицю Бессарабка було перейменовано на вулицю Малоземельну згідно з рішенням ВО КМР від 06.09.1982 року № 1479 (а.с.15). Відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю, виданого [PERSON] земельна ділянка, площею 0,0497 га, розташована на території м. Києва у Харківському р-ні на [ADDRESS] передана для ведення садівництва [PERSON] на підставі рішення Київської міської ради від 22.04.1999 року № 210-5/311. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] (а.с.8). Як вбачається з технічного паспорту № 135649 від 10.08.2012 року, виданого на садовий (дачний) будинок за літ "В" садового товариства "Ударник" за адресою: [ADDRESS] є самовільним будівництвом та займає площу 74, 1 кв.м., прибудова за літ. "В1" займає площу 11, 1 кв.м., прибудова за літ "В2" займає площу 7, 8 кв.м (а.с.9). Судом встановлено, що 06.02.2013 року позивач звернулася до ПАТ «Київенерго» з заявою про відключення від електропостачання будинку [ADDRESS] (а.с.10-11). 24.04.2013 року ПАТ «Київенерго» складено акт про виконання робіт з відключення від мережі електропостачання згідно рахунку № 14100513720 за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 20.09.2013 року, в будинку на земельній ділянці, що розташована за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON], на день винесення постанови проживає брат власниці [PERSON] зі своєю родиною, який самовільно, без будь-якого дозволу підключив до будинку електроенергію та за неї не платить, на неодноразові прохання громадянки [PERSON] виїхати з будинку чи заплатити за електроенергію громадянин [PERSON] відмовляється (а.с.12). Згідно акту про порушення № 22865 від 12.12.2013 року споживач при користуванні електричною енергією за адресою: [ADDRESS] порушив ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергію» та п. 36 ПКЕЕН: самовільне підключення до електричної мережі без дозволу спеціальної організації після відключення від 24.04.2013 року (а.с.14). За приписами ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 28.04.2014 року Дарницьким районним судом м. Києва винесено рішення, яким зобов`язано [PERSON], [PERSON], [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, площею 0,0497 га, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Дане рішення не було предметом оскарження у апеляційному порядку та набрало законної сили 15.06.2014 року (а.с.20-23). Вказаним рішенням встановлено неправомірність проживання відповідачів у спірному будинку, такі їх дії чинять перешкоди у вільному користуванні [PERSON] її майном. Як вбачається з відомостей, наданих Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві, в Дарницькому районному управлінні відкрито кримінальне провадження №12015100020000594 за ознаками криміналього правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, з приводу того, що громадянка [PERSON], [INFO], не виконує рішення суду. Також відкрито кримінальне провадження №12015100020000591 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, з приводу того, що громадянин [PERSON], [INFO], не виконує рішення суду (а.с.46-48). Крім того, як стверджувала сама позивач у судовому засіданні, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28.04.2014 року не виконане і на день розгляду даної справи. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.12.2014 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва, у справі за позовом ПАТ «Київенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості, вирішено стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість по несплаті за елетроенергію в сумі 5 970,50 грн. та судові витрати в сумі 243,60 грн., а всього стягнути 6 214,10 грн. (а.с.119-121; 124-127). Аналізуючи докази, зібрані в судовому засіданні, суд приходить до висновку про встановлення і доведення в судовому засіданні факту незаконного заволодіння з початку 2013 року по день розгляду справи земельною ділянкою та будинком за адресо: [ADDRESS] відповідачами по справі, незаконного ними підключення живлення електроенергією до будинку і незаконного користування та несплати належних платежів. Крім того, судовим рішенням, описаним вище, встановлено, що за вказаний період часу відповідачі, користуючись електроенергією в будинку позивача, нанесли їй матеріальну шкоду в розмірі вартості спожитої електроенергії на суму 6 214 грн., що підтверджено судовим рішенням, а також продовжують користуватися вказаною електроенергією, не сплачуючи поточні платежі за користування нею в розмірі6 255,14 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, суд вважає, що своїми незаконними діями відповідачі нанесли матеріальну шкоду позивачу у вигляді незаконного користування електроенергією, як за певний період, так і поточних платежів, які підлягають стягненню у судовому порядку солідарно з відповідачів на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст. 1166 ЦК України та

Outcome: approved