Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю « Юнігрейн « - Агро « , треті особи : Максимівська сільська рада Кременчуцького району , Полтавської області , Кременчуцький районний відділ Полтавської регіональної філії ДП « Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України « , Відділ Держземагенства у Кременчуцькому районі , Полтавської області про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим , посилаючись на те , що він є власником земельних ділянок площею 3,2005 га , кадастровий № 5322482600:02:000:0143 та 3,2003 га , кадастровий № 5322482600:02:000:0142, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що розташовані на території Максимівської сільської ради , які ним отримані в порядку спадкування після його померлої бабусі [PERSON] . 02.01.2007 року між [PERSON] та ПСП « Колос « було укладено договір оренди земельних ділянок , згідно якого вона надає останньому в користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ДП 17 № 536,537 , загальною площею 6,40 га , розташовані на території Максимівської сільської ради строком на 10 років . Вказані земельні ділянки належали їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія І-ПЛ № 038307 . Даний договір зареєстрований у Кременчуцькому районному відділі Полтавської регіональної філії ДП « Центр ДЗК при Держкомземі України « , про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12.09.2007 року за № 040754800315. 02.04.2013 року [PERSON] померла , він успадкував вказані земельні ділянки , тому вони належать йому на підставі свідоцтва про право на спадщину . Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 лютого 2014 року у справі № 536\\317\\13-ц за позовом [PERSON] в особі правонаступника [PERSON] до Приватного сільськогосподарського підприємства « Колос « , третя особа Максимівська сільська рада Кременчуцького району про розірвання оренди встановлено, що відповідно до рішення власника ПСП « Колос « від 25.07.2013 року вирішено : « припинити ПСП « Колос « шляхом приєднання до ТОВ « Юнігрейн-Агро « та створена комісія з реорганізації підприємства , що також підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців на ПСП « Колос « . Дані земельні ділянки перебувають в користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю « Юнігрейн- Агро» на підставі договору оренди земельної ділянки від 02.01. 2007 року . 16.03.2015 року вказані земельні ділянки були виділені ним в натурі на місцевості , на то була надана згода ТОВ « Юнігрейн Агро». Відповідно до Закону України « Про оренду землі « він звернувся з листом до ТОВ « Юнігрейн Агро» про припинення дії діючого договору та про необхідність у відповідності до закону його переукладення . На його звернення орендар повідомив , що договір і односторонньому порядку не може бути розірваним згідно його умов , а лише за рішенням суду. Ним повторно було направлено листа до орендаря про необхідність до вимог діючого законодавства переукласти договір оренди земельних ділянок та запропоновано внести до нього зміни в частині внесення орендної плати за користування землею . ТОВ « Юнігрейн Агро» не було розглянуто його пропозиції переукладення договору оренди земельних ділянок на інших умовах та не було запропоновано переукласти на діючих , натомість направлено листа аналогічного тексту попередньому . Пунктом 12 Договору оренди земельної ділянки від 02.01.2007 року передбачено , що розмір орендної плати переглядається один раз у два роки у разі ; зміни розмірів земельного податку , підвищення цін , тарифів у тому числі внаслідок інфляції. Інфляція з 2007 по 2015 рік мала місце. Нормативно-грошова оцінка земельних ділянок станом на 01.01.2007 року складала 58 122, 54 грн., відповідно до договору та на сьогоднішній день є значно більшою. На пропозицію укладення чи переукладення договору на умовах збільшення розміру орендної плати згоди не досягнуто. Вважає договір не укладеним . Прохає визнати припиненим ( розірваним ) договір оренди земельної ділянки від 02.01.2007 року , що зареєстрований у Кременчуцькому районному відділі Полтавської обласної регіональної філії ДП « Центр ДЗК при Держкомземі України « , про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12.09.2007 року за № 040754800315 , укладений між [PERSON] та ПСП « Колос « згідно якого вона надає останньому в користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ДП 17 №,№ 536,537 , загальною площею 6,40 га , цільового призначення: для товарного сільськогосподарського виробництва , які розташовані на території Максимівської сільської ради , та стягнути з ТОВ « Юнігрейн-Агро» на його користь суму сплаченого судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та прохав задовольнити, посилаючись на те , що доказами того ,що він має право на земельну частку ( пай ) є свідоцтво про право на спадщину за заповітом . 16.03.2015 року фактично та юридично відбувся виділ в натурі ( на місцевості ) належних йому земельних ділянок . Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечила та прохала відмовити , посилаючись на те , що законом чітко встановлено коло осіб , яких можна віднести до власників земельних часток ( паїв ) . Позивачем не надано документів на підтвердження того , що він є власником земельних часток , що перебувають у оренді підприємства . Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, до судового засідання надали заяви про розгляд справи в їх відсутності . Відділом Держземагенства у Кременчуцькому районі Полтавської області надано заперечення на позовну заяву з посиланням на те , що відповідно до ст. 32 Закону України « Про оренду землі « передбачено , що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи , а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору , якщо інше не передбачено договором оренди, тому не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині припинення дії договору оренди земельної ділянки . Суд, вислухавши учасників судового розгляду , дослідивши письмові докази , встановив наступне . Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України , цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін . Сторони та інші особи , які беруть участь у справі , мають рівні права щодо подання доказів , їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості . Відповідно до ч 1 ст. 11 ЦПК України , суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, яку беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень . Докази подаються сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення в справі і щодо яких у сторін та інших осіб , які беруть участь у справі , виникає спір. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні ( ст.. 27 ЦПК України ) , так і обовязок доказування обставини при невизнанні них сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі. Крім того ,суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу . Статтею 1, ч.1 ст. 2, ст.3,ч.4 ст.4, ч.1, абз.2 ч.2 ст.5, ч.ч.1,2 ст.6 Закону України "Про оренду землі" та ст. 93 Земельного кодексу України встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Орендарями земельних ділянок можуть бути: громадяни і юридичні особи України, іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи, міжнародні об'єднання та організації, а також іноземні держави. Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: - об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); - строк дії договору оренди; - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; - умови використання та цільове призначення земельної-ділянки, яка передається в оренду; - умови збереження стану об'єкта оренди; - умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; - умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; - існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; - визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; - відповідальність сторін; - умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Невід'ємною частиною договору оренди землі на підставі ч. 4 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" є план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом. Згідно вимог ст.ст. 31 Закону України «Про оренду землі» , пунктів 34 та 35 вказаного договору оренди від 02.01.2007 року - договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку , на який його було укладено , придбання орендарем земельної ділянки у власність , викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку , встановленому законом ;ліквідації юридичної особи орендаря . Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін ; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків , передбачених договором , та внаслідок випадкового знищення пошкодження орендованої земельної ділянки , яке істотно перешкоджає її використанню , а також з інших підстав , визначених законом . Після припинення дії договору оренди орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку в стані не гіршому порівняно з тим , в якому він одержав її в оренду . Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Правонаступництво у разі зміни власника речі, переданої у найм, передбачено Загальними положеннями про найм . Припинення договору оренди землі шляхом його розірвання передбачено статтею 32 Закону України "Про оренду землі". Відповідно до частини четвертої зазначеної статті перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Як вбачається з самого договору оренди п.37 перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи , а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору . Таким чином, виходячи з вище викладеного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову [PERSON], так як згідно положенням вищезазначеного закону та самого договору оренди землі, перехід права власності від одного власника до іншого не є підставою для припинення договору оренди землі. . Указом Президента України від 3 грудня 1999 року № 1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки», розділом IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» закріплено право громадян - власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону. Після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Припинення дії договору оренди допускається лише у випадках, визначених цим Законом. Відповідно абз. 5 п. 8. постанови Пленуму Верховного Суду України, від 16.04.2004, № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" вбачається, що при розгляді спорів про переукладення договорів оренди землі суди повинні враховувати, що згідно з пунктом 2.3 Типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17 січня 2000 р. N 5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 23 лютого 2000 р. за N 101/4322, після виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання державного акта на право приватної власності на землю зобов'язання сторін припиняються відповідно до чинного законодавства. Таким чином, виходячи з вище викладеного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову [PERSON], так як згідно положенням вищезазначеного закону та самого договору оренди землі, перехід права власності від одного власника до іншого не є підставою для припинення договору оренди землі. Позивачем і його представником в судовому засіданні не надано суду доказів, як передбачено ст.. 60 ЦПК України щодо порушення прав орендодавця. Оскільки у позовних вимогах [PERSON] відмовлено у повному обсязі , відповідно до ст. 88 ЦПК України , судові витрати не підлягають відшкодуванню .

Outcome: dismissed