Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

У травні 2015 року Сквирська міська рада Київської області звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] неправомірно захопив частину земельної ділянки по вул. 60 років Жовтня, 55 у м. Сквира, Київської області, яка перебуває у загальному користуванні і слугує проїздом від вул. Мельника до вул. 60 років Жовтня, збудував на ній паркан та дві каналізаційні ями, внаслідок чого інші землекористувачі не можуть проїхати до своїх приватизованих ділянок. Добровільно усунути перешкоди у використанні зазначеної земельної ділянки загального користування, відповідач відмовляється. З урахуванням наведеного і поданої до початку розгляду судом справи по суті письмової заяви про зміну предмету позову, позивач просив зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою загального користування, шляхом\~ знесення двох каналізаційних ям, паркану, за адресою: вул. 60 років Жовтня (перейменована на вулицю Гончарна), 55, м. Сквира, Київської області, а саме: двох каналізаційних ям та паркану з північної, паркану зі східної сторони домоволодіння, за винятком частини паркану, що на сході межує з земельними ділянками [PERSON], кадастровий номер - 3224010100:01:029:0055 та [PERSON], кадастровий номер - 3224010100:01:029:0056. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на наведені вище обставини. Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. В обґрунтування заперечень вказали, що встановлення паркану та двох каналізаційних ям на земельній ділянці по вул. 60 років Жовтня (перейменована на вулицю Гончарна), 55, м. Сквира, Київської області є правомірним, оскільки відповідає містобудівному законодавству. При цьому також зазначили, що процедура скасування (анулювання) Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №748470 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №748469, виданих Сквирською міською радою [PERSON] та зняття їх з обліку у Держгеокадастрі України не проводилася, відповідач сплачує земельний податок за земельні ділянки, а тому просять в позові відмовити за безпідставністю. Треті особи в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримали. Під час розгляду судом справи, треті особи: [PERSON], [PERSON], згідно ч.1 ст.34 ЦПК України подали до суду позовну заяву про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. У доповнення обґрунтувань позивача зазначили, що при приватизації земельних ділянок відповідачем [PERSON] частково увійшли землі загального користування населених пунктів, зокрема вулиці, проїзди, шляхи, що створює їм перешкоди у проїзді до власних земельних ділянок. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, третіх осіб, вивчивши письмові докази, надані сторонами, третіми особами в обґрунтування та заперечення позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами, що рішенням Сквирської міської ради Київської області від 28.02.1994 року № 24 [PERSON] було надано земельну ділянку площею 0,10 га по вул. Мельника, 29 у м. Сквира, Київської області з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд. На підставі цього ж рішення було складено та засвідчено акт виносу в натуру меж земельної ділянки індивідуального забудовника. Зазначене вище рішення Сквирської міської ради Київської області на даний час чинне та у встановленому законом порядку не скасоване. 03.08.1998 року [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-КВ №114742, площею 0,089 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території Сквирської міської ради Київської області, кадастровий номер 3224010100:01:029:0056. [PERSON] 03.08.1998 року видано державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-КВ №114743, площею 0,089 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території Сквирської міської ради Київської області, кадастровий номер 3224010100:01:029:0055. Рішенням виконкому Сквирської міської ради Київської області від 25 вересня 2006 року №111 назву вул. Мельника, 29 змінено на вул. 60 років Жовтня, 55. 26.08.2010 року рішенням Сквирської міської ради Київської області №1597-43-V було затверджено технічну документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки [PERSON] по вул. 60-річчя Жовтня, 55 в м. Сквира, виготовлену ТОВ «Будпроект м. Сквира» та видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №748470, площею 0,0823 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 748469, площею 0,10 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих за адресою: Київська область, м. Сквира, вул.60-річчя Жовтня, 55. Рішенням постійної депутатської комісії з питань землекористування, будівництва та архітектури Сквирської міської ради від 21.05.2013 року встановлено, що зазначене прийнято з порушенням чинного законодавства, оскільки не враховані раніше виготовлені державні акти на право приватної власності [PERSON] та [PERSON], та існуючий проїзд до приватизованих ділянок. Згідно рішення Сквирського районного суду Київської області у справі №376/2244/13-ц від 19.12.2013 року визнано протиправним та скасовано рішення Сквирської міської ради Київської області №1597-43-V від 26.08.2010 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки [PERSON] по вул. 60-річчя Жовтня, 55 в м. Сквира; визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №748470, площею 0,0823 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3224010100:01:029:0006, розташовану за адресою: Київська область, м. Сквира, вул.60-річчя Жовтня, 55, виданий [PERSON]; визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 748469, площею 0,10 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3224010100:01:029:0005, розташовану за адресою: Київська область, м. Сквира, вул.60-річчя Жовтня, 55, виданий [PERSON] Рішенням Сквирської міської ради від 12.03.2015 року №1355-61-VІ скасовано рішення сесії міської ради № 1597-43-V від 26.08.2010 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки [PERSON] по вул. 60-річчя Жовтня, 55 в м. Сквира, виготовлену ТОВ "Будпроект м. Сквира". За повідомленням Сквирської міської ради Київської області від 11.03.2016 року, про наявність рішення виконкому Сквирської міської ради Київської області №40 від 29 вересня 2014 року про надання дозволу [PERSON] на будівництво індивідуального житлового будинку на земельній ділянці за адресою: м. Сквира, Київської області, вул. 60 років Жовтня, 55, засідання виконкому Сквирської міської ради Київської області 29 вересня 2014 року не проводилося і така нумерація рішень виконавчого комітету у 2014 році не відповідає дійсності. Добровільно усунути перешкоди у використанні земельної ділянки, віднесеній до земель загального користування, відповідач відмовляється. Відповідно до\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року\~№ 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом статті ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1-3 ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Відповідно до ст.80 ЗК України суб'єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. За змістом статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» спори, пов'язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК України). Власник земельної ділянки, права якого порушено, може вимагати відшкодування завданої цим моральної шкоди (частина третя статті 386 ЦК України). Суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема про передачу земельних ділянок у постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі тощо. Відповідно до ч.1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.3\~ст.61 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З урахуванням зазначених вимог, обставини, встановлені рішенням Сквирського районного суду Київської області від 19.12.2013 року у справі №376/2244/13-ц, преюдиційні. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до ст.ст. 57-60 ЦПК України. Судом на виконання положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України роз'яснювалось сторонам право на подання необхідних доказів в обґрунтування та заперечення позовних вимог. Поряд з цим, відповідач не довів правомірність встановлення ним двох каналізаційних ям, паркана, які знаходяться саме на земельній ділянці, віднесеній до земель загального користування і слугує проїздом від вул. Мельника до вул. 60 років Жовтня (перейменована на вулицю Гончарна) у м. Сквира, Київської області. За ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Outcome: approved