Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "КБ "Приватбанк", в якому вимагає визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 01.06.2017 року, вчинений приватним нотаріусом [PERSON], щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, 01.06.2017 року приватним нотаріусом [PERSON] був вчинений виконавчий напис щодо стягнення з позивача [PERSON] на користь ПАТ "КБ "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором, укладеного 09.03.2010 року, у розмірі, що становить 24427 гривень 30 копійок. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений без достатніх правових підстав, оскільки відповідач не направляв йому жодних повідомлень про усунення порушень кредитного договору; крім того, позивач стверджує, що з дня виникнення права вимоги минуло більше 3-х років, сама заборгованість стягнута за період більше ніж 7 років, що суперечить положенням "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України"; також згідно виконавчого напису з позивача була двічі стягнута пеня (штраф). У зв'язку з цим позивач вважає свої права та інтереси порушеними, тому й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов, просить задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, і не подав відзив. На підставі ст.ст.280-281 ЦПК України, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, 01.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального окруру [PERSON] був вчинений виконавчий напис, згідно якого з позивача [PERSON] на користь ПАТ "КБ "Приватбанк" була стягнута заборгованість за кредитним договором, укладеним 09.03.2010 року, у розмірі, що становить 24427 гривень 30 копійок. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що зазначена сума заборгованості складається із: заборгованості за тілом кредиту; заборгованості з відсотків; заборгованості за пенею; заборгованості по штрафам. Як свідчать матеріали, надані приватним нотаріусом, відповідач, окрім самої заяви про вчинення виконавчого напису, на підтвердження наявності боргу надав нотаріусу: заявку позивача на отримання кредиту від 09.03.2010 року; розрахунок заборгованості, зроблений самим відповідачем; копію письмової вимоги позивачу [PERSON] про усунення порушень за кредитним договором з реєстром відправки замовної кореспонденції. Інші документи відповідачем приватному нотаріусу не надавалися. Згідно ч.1 ст.88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. За документами відповідача, поданих приватному нотаріусу, ніяким чином не підтверджується факт реального отримання позивачем кредитних коштів, крім того, в цих документах відсутні відомості про умови укладеного кредитного договору відносно сплати відсотків, пені та штрафів. Також вбачається, що заборгованість позивача була обчислена та стягнута за період часу з 09.03.2010 року по 11.04.2017 року, тобто більше ніж за 3 роки, що суперечить зазначеним положенням ч.1 ст.88 Закону України "Про нотаріат". Таким чином, виконавчий напис був вчинений з порушенням положень ч.1 ст.88 Закону України "Про нотаріат", у зв'язку з чим суд погоджується з доводами позивача відносно необхідності визнання його таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved