Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в котрій вказано, що 18 жовтня 2017 року між [PERSON] та Публічним аціонерним товариством "ОТП Банк" укладено договір про споживчий кредит № 2016693134. 20.03.2018 року між ПАТ "ОТП Банк" та Товаиством з обмеженою відповідальністю "фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір відступлення прав вимоги № 20/03/18, у відповідності до умов якого, АТ "ОТП Банк" зобов"язується відступити ТОВ "ФК "ЄАПБ" право вимоги, визначене у реєстрі прав вимог. Згідно п. 4.1. Договору відступлення прав вимоги, Право вимоги переходить від АТ "ОТП БАНК" до ТОВ "ФК "ЄАПБ" з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог. Відповідно до Реєсту прав вимог № 1 від 18.05.2018 року до Договору відступлення прав вимоги № 20/03/18 від 20.03.2018 року ТОВ"ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором в сумі 21 798 грн. 87 коп., з яких: 21 797 грн. 60 коп. - заборгованість по тілу, 1 грн. 27 коп. - заборгованість по процентах. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованості по кредитному договору, що складає 2 1797 грн. 60 коп. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, в своїй письмовій заяві просив проводити розгляд справи без його участі, проти прийняття судом заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку за її відсутності за наявності зібраних по справі матеріалів. Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачкою подано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З огляду на вищезазначені обставини суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідачки не надходили. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також з метою дотримання розумних строків її розгляду суд вважає за можливе справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності заперечень проти такого розгляду справи з боку сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі ст. ст. 280, 284 ЦПК України, з наступних підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що 18 жовтня 2017 року між [PERSON] та Публічним аціонерним товариством "ОТП Банк" укладено договір про споживчий кредит № 2016693134 (а.с. 5-17). 20.03.2018 року між ПАТ "ОТП Банк" та Товаиством з обмеженою відповідальністю "фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір відступлення прав вимоги № 20/03/18, у відповідності до умов якого, АТ "ОТП Банк" зобов"язується відступити ТОВ "ФК "ЄАПБ" право вимоги, визначене у реєстрі прав вимог (а.с. 19-28). Згідно п. 4.1. Договору відступлення прав вимоги, Право вимоги переходить від АТ "ОТП БАНК" до ТОВ "ФК "ЄАПБ" з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог. Відповідно до Реєсту прав вимог № 1 від 18.05.2018 року до Договору відступлення прав вимоги № 20/03/18 від 20.03.2018 року ТОВ"ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором в сумі 21 798 грн. 87 коп., з яких: 21 797 грн. 60 коп. - заборгованість по тілу, 1 грн. 27 коп. - заборгованість по процентах. 18.05.2018 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" направило на адресу місця реєстрації [PERSON] повідомлення щодо виникнення заборгованості та вимогою ліквідувати заборгованість (а.с. 18). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов"язковим для виконання сторонами, що передбачено ч. 1 ст. 629 ЦК України. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов"язання не допускається, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов"язань настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто законом встановлено, що обов`язковою умовою кредитного договору є сплата процентів. Частиною 1 ст. 1056 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього ж Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Згідно зі ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 18 травня 2018 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Оскільки відповідачкою не виконуються належним чином зобов"язання за кредитним договором, порушуються його умови, заборгованість підлягає стягненню з неї на користь позивача в судовому порядку. Також, в порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921,00 грн., який сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved