Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

У травні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому, посилаючись на норми статей 509, 512, 526, 530, 549, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача на його користь 4484,82 грн. кредитної заборгованості та судові витрати. Вимоги обґрунтовані тим, що між ПАТ "Платинум Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 63/4116SFDSP8 від 16 вересня 2011 року, за умовами якого відповідачу надано кредит на суму 4788,20 грн. У порушення норм ЦК України та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала та має заборгованість відповідно до Виписки з реєстру боржників станом на 19 червня 2013 року на суму 4484,82 грн. Між ПАТ "Платинум Банк" та ТОВ "ФК"Європейська агенція з повернення боргів" 19 червня 2013 року було укладено Договір факторингу № 20130619-К, у відповідності до якого ПАТ "Платинум Банк" відступив позивачу право вимоги коштів від відповідача, право на одержання яких належить ПАТ "Платинум Банк". Позивач в судове засідання явку представника не забезпечив, до суду надійшла заява за підписом представника за довіреністю [PERSON] про підтримання позову та розгляд справи за відсутності представника. Відповідач повторно не зявилася в судове засідання, повідомлена належним чином відповідно до статей 76-77 ЦПК України, причину неявки суду не повідомила, заперечень проти позовних вимог на адресу суду не надала, заяв про розгляд справи за її відсутності та клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. З вимог ч.1 ст. 3 ЦПК України вбачається, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси. Згідно ст.ст. 10. 11. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що 16 вересня 2011 рокуміж Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON], та ПрАТ «Ренесанс Життя» та ПАТ СК «Універсальна» був укладений кредитний договір з обслуговування кредитної картки, страхування життя, майна та/або подовженої гарантії позичальника № 63/4116SFDSP8 (Страховий [PERSON] -8), відповідно до умов якого відповідачу наданий кредит в сумі 4788,20 грн. строком кредитування 36 місяців з датою повернення кредиту 16 вересня 2014 року, процентною ставкою за користування кредитом 0,0001 % річних, комісією за надання кредиту 304,00 грн., комісією за обслуговування кредиту 96,00 грн., цільовим призначенням купівлею товару (майна). Відповідно до п. 6.3 у разі прострочення сплати процентів за користування та/або частини суми кредиту позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,3 % від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту та/або від несплаченої частини суми кредиту за кожен день прострочення /копія ас. 7-8/. Інформації щодо визнання даної угоди недійсною суд не має. ПАТ „Платинум Банк" виконав свої зобов'язання за Кредитним договором № 63/4116SFDSP8 від 16.09.2011 року, надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 4788,20 грн., що підтверджено заявою на видачу готівки № 63/41164116SFDSP8 від 16.09.2011 року та випискою по особовому рахунку відповідача /копії ас. 5,10-13/. Відповідно до п. 4.2 Договорів кредиту, умови яких є ідентичними, у разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту, позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню у розмірі 0,3% від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту, та/або від несплаченої суми кредиту за кожен день прострочення. Відповідно до п. 6.2 Договорів кредиту, Банк має право відступати, передавати, сек'юритизувати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цими Договорами. Відповідно до положення п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором бо законом. (ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України). Згідно статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В разі заміни кредитора у зобов'язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов'язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов'язання, тобто обсяг прав та обов'язків його сторін залишається незмінним. Отже, виходячи із загальних правил та положень даної статті, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора. Угода, в якій відбувається заміна однієї зі сторін, є уступкою права вимоги. Факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), у якому відбувається заміна кредитора, є різновидом таких угод. Тобто, факторинг - це комплекс кредитно-фінансових операцій з продажу боргових прав одного підприємства іншому суб'єкту-фактору за плату (ст. 4 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" визначено, що факторинг є фінансовою послугою). Фактором можуть виступати банки, інвестиційні та кредитні організації, що мають ліцензію на надання кредитів іншим особам під відсотки. Поняттю продаж боргових прав тотожні поняття „продаж дебіторської заборгованості" та „продаж прав боргових вимог". Таким чином, факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України, є операцією, у якій одна сторона (фактор) передає (або зобов'язується передати) кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає (або зобов'язується відступити) факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 19 червня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено Договір факторингу № 20130619-К, у відповідності до умов якого ПАТ «Платинум Банк» відступило позивачу право вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі Заборгованостей /копія ас. 19-20/. З листа № 000761113 від 25 червня 2013 р. вбачається, що ПАТ «Платинум Банк» інформувало [PERSON] про те, що право вимоги щодо її заборгованості станом на 19 червня 2013 р. у розмірі 4484,82 грн. відступлене ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» /копія ас. 17/. Відповідно до листа № 000761113-1 від 25 червня 2013 р. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» інформувала [PERSON] про зміну умов кредитного договору № 63/4116SFDSP8 від 16 вересня 2011 р./копія ас. 18/. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України). Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як убачається з матеріалів справи, на день звернення з даним позовом до суду Відповідно виписки з Реєстру боржників від 19 червня 2013 року [PERSON] має непогашену заборгованість в сумі 4484,20 грн., і складається з : 3271,33 грн. - заборгованість за кредитом; 384,00 грн. - відсотки за користування кредитом; 829,49 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості /копія ас. 5/. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. \~ Відповідач був ознайомлена з умовами договору і відповідальністю, яка наступає у випадку неналежного виконання зобовязань, погоджувалася з цими умовами та порядком нарахування відсотків у випадку невиконання умов договору, порушила грошове зобовязання. Суд погоджується з розрахунком позивача і вважає за можливе покласти його в основу судового рішення, оскільки відповідач не надала суду належних і допустимих доказів у спростування позовних вимог, чим не виконала вимоги ст.ст.10, 58-59 ЦПК України. Судом таких доказів не встановлено і при розгляді справи. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідно до ст. 617 ЦК України судом не встановлено. Отже, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір», і стягує з відповідача на користь \~позивача документально підтверджений судовий збір за подання позовної заяви \~в \~розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved