Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

У лютому 2014 року до суду звернулись позивачі [PERSON] та [PERSON] із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої смертю їхньої матері, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] в с.Волиця Гніздичівська Жидачівського району Львівської області під час вигону на пасовище корів, корова, власником якої є відповідач, вдарила їхню матір [PERSON], яка мала випасати корів, в якості пастуха. Вналідок отриманих травм мати померла на місці події. У зв"язку із тим, що ними було витрачено на поховання матері кошти в загальній сумі 4436 грн., посилаючись на норми ст.ст.1166,1201 ЦК України та ч.4 ст.12 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження", просили стягнути із відповідача на їх користь по 2218 грн. кожному в якості відшкодування витрат, понесених на поховання матері . В судовому засіданні позивачі [PERSON], та [PERSON] заявлені вимоги підтримали із підстав, вказаних в позовній заяві та просили їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] за договором про надання правової допомоги-адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити із підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов не визнала, надала суду письмове заперечення проти позову, в якому вказала, що позивачами не надано належних доказів того, що саме від удару корови, яка належить їй, настала смерть їхньої матері, а їхні твердження грунтуються на безпідставних припущеннях, зокрема щодо того, що належна їй корова раніше завдала тілесних ушкоджень жительці села [PERSON] та іншим. Окрім того, якщо припустити, що покійна отримала смертельну травму від удару корови, яка належить їй та подальшого падіння на тверду поверхню. то в цей час, корова правомірно не перебувала в її утриманні, а була передана покійній на тимчасове утримання на час випасу. За вказаних обставин, вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв"язку із їх безпідставністю. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник за за угодою-адвокат [PERSON] підтримали свої доводи, зазначені в письмову запереченні на позов та просили у задоволенні позовних вимог відмовити у зв"язку із їх безпідставністю. Свідками-очевидцями події на околиці села Волиця Гніздичівська, де пастухи збирали для випасу корів, було ряд осіб. Однак ніхто з них, за винятком свідка [PERSON], не бачив і дав показів про те, що корова вдарила в груди потерпілу. Зазначені покази свідка [PERSON] не кореспондуються з висновком судово-медичної експертизи та показаннями експерта в суді, а відтак суд не може прийняти за їх беззаперечний доказ. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 25 серпня 2013 року в с.Волиця Гніздичівська Жидачівського району Львівської області під час вигону на пасовище корів [PERSON], яка мала випасати корів, в якості пастуха, впала на тверду поверхню, отримавши згідно висновку експерта №86/13 від 09.09.2013 року черепно-мозкову травму у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа з крововиливами в речовину та під оболонки головного мозку, котрі ускладнились набряком-набуханням та компресією мозку, яка у живих осіб відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя на момент ушкодження. Вказана травма могла утворитись від дії тупого предмету з переважаючою поверхнею чи при ударі об такий, не виключено, що могла утворитись при падінні на площину та могла виникнути незадовго до настання смерті. Жодних інших тілесних ушкоджень на тілі [PERSON] не було виявлено. Вказане стверджується і показаннями в судовому засіданні судово-медичного експерта [PERSON], який суду пояснив, що не виявив на тілі трупа жодних ознак, які б свідчили про отримання нею інших ушкоджень від дії тварини та оглянутими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження №12013150200000820 за фактом смерті [PERSON]. Відповідач [PERSON] утримувала в своєму домогосподарстві корову, що не заперечується нею самою та стведжується довідкою Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області №146 від 03.04.2014 року, а також довідкою №3 від 26.02.2014 року, яка видана Пчанської дільничою лікарнею ветиринарної медицини, з якої також вбачається, що скарг від жителів с.Волиця Гніздичівська Жидачівського району Львівської області про те, що корова, яка належить відповідачу, буйного поводження до них не поступало. Про це ж суду ствердив і завідуючий Пчанською дільничою лікарнею ветеринарної медицини Сойка М.І.. Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тварини є особливим об"єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст.180 ЦК України). Закон України від 21 лютого 2006 року "Про захист тварин від жорсткого поводження" передбачає особливості утримання домашніх тварин та в ст. 9 встановлює обов'язок особи, яка утримує домашню тварину: забезпечити домашній тварині необхідні умови, що відповідають її біологічним, видовим та індивідуальним особливостям, відповідно до вимог цього Закону. Крім того, особи, які утримують домашніх тварин, мають право з'являтися з ними поза місцями їх постійного утримання (супроводжувати їх). Супроводжувати домашню тварину може особа, яка досягла 14-річного віку. Особа, яка супроводжує тварину, зобов'язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишення їх без нагляду. Згідно із ч.4 ст.12 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує. Відповідно до положень статей 1166 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової шкоди, у тому числі в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов'язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; вина в заподіянні шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На території Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської, де проживають сторони, не розроблялися та не приймалися положення про утримання домашніх, сільськогосподарських тварин, що підтверджується довідкою Вільховецької сільської ради за №146 від 03 квітня 2014 року. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивачами не доведено, що відповідачем не було забезпечено безпеку оточуючих людей від заподіяння шкоди сільськогосподарською твариною, яка нею утримується, чим порушено ст.9 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження", а саме не доведено, що саме від удару корови, яка належить відповідачу, [PERSON] впала та отримала тілесні ушкодження від яких наступила її смерть. З огляду на вищезазначені положення законодавства, факт спричинення шкоди та загальні підстави деліктної відповідальності, суд приходить до висновку про відсутність у відповідачів: [PERSON] та [PERSON] права на відшкодування шкоди, заподіяної твариною, яка утримується відповідачем [PERSON].

Outcome: dismissed