Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 29.07.2020р звернувся до суду з дійсним позовом, вказуючи, що 16 червня 2020 року о 08 год. 30хв. в м.Краматорськ по вул.Комерційна, біля буд.25, водій [PERSON] , відповідач-1 у справі, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2103, номерний знак [NUMBER] , по сухому асфальтному покриттю, рухаючись заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечним та скоїв наїзд на автомобіль ЗАЗ 110308 ЗНГ, номерний знак [NUMBER] , під його ( [PERSON] ) керуванням, який рухався позаду нього. Зазначений автомобіль ЗАЗ 110308 ЗНГ, номерний знак [NUMBER] , належить йому ( [PERSON] ) на праві приватної власності. Свої вимоги мотивує тим, що внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Своїми діями відповідач порушив вимоги п.10.9 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАІІ. Вказує, що згідно звіту експертного автотоварознавчого дослідження №111/20 від 18.07.2020р, вартість ремонтно відновлювальних робіт його ( [PERSON] ) автомобіля ЗАЗ 110308 ЗНГ складає 4252,56 грн (з ПДВ); ринкова вартість автомобіля - 32 480,00 грн; вартість матеріального збитку заподіяного йому ( [PERSON] ), як власникові автомобіля складає 4252,56 грн; вартість ПДВ 20% складає 850,50грн; розмір безумовної франшизи у страховому полісі №А01927040 зазначено у сумі 2600грн. Вказує, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована Акціонерним товариством «Страхова компанія «Мега-гарант» (далі - АТ «СК «Мега-гарант»), відповідачем-2 у справі, яка на його ( [PERSON] ) звернення не реагує та у порушення законодавства, страхове відшкодування не сплачує. Просить стягнути з відповідача-2 - АТ «СК «Мега-гарант» на його ( [PERSON] ) користь вартість заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди у розмірі 1402,06грн, а також, вартість судового збору у розмірі 840,80грн. та вартість послуг експерта (оцінщика) у розмірі 650,00 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача-1 - [PERSON] на його ( [PERSON] ) користь вартість безумовної франшизи у розмірі 2000,00 грн, а також, вартість ПДВ у розмірі 850,50грн. Ухвалою суду від 19 серпня 2020 року відкрито провадження по дійсній справі та призначено судовий розгляд по суті за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав у повному обсязі свої позовні вимоги, просив їх задовольнити, та в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, додавши, що він ( [PERSON] ) щодо ДТП, яке трапилося 16.06.2020р в цей же день подзвонив до АТ «СК «Мега-гарант», із заявою про виплату страхового відшкодування до АТ «СК «Мега-гарант» не звертався. Відповідач-1 [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову [PERSON] оскільки сума, яку просить стягнути позивач завишена. Також, зазначив, що не відомо, які саме виконані роботи по відновленню його ( [PERSON] ) автомобіля. Крім того, вказав, що він не звертався до АТ «СК «Мега-гарант» стосовно дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16.06.2020. Представник відповідача-2 АТ «СК «Мега-гарант» в суд не з`явився, надавши відзив на позовну заяву, згідно до якого вказує, що постановою Краматорського міського суду Донецької області від 02.07.2020р [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, скоєного останнім 16.06.2020р в м.Краматорськ по вул.Комерційна, біля буд.25, де водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2103, номерний знак [NUMBER] , по сухому асфальтному покриттю, рухаючись заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечним та скоїв наїзд на автомобіль ЗАЗ 110308 ЗНГ, номерний знак [NUMBER] , під керування водія [PERSON] . Вказує, що на момент ДТП автомобіль марки ВАЗ-2103, д.н.з. [NUMBER] , був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО №1927040 у АТ «СК «Мега-гарант», Питання щодо відшкодування матеріальної шкоди регламентовано Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зазначає, що відповідно до пп.33.1.4. п.33.1. ст.33 вказаного Закону, у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій ТЗ, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого ТЗ та пошкодженого майна, контактний телефон та адресу. Також, звертає увагу, що в п.33-1.1. ст.33-1 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів'' вказано, що страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій ТЗ, причетного до ДТП, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику в розслідуванні причин та обставин ДТП, а саме: надати для огляду належний їй ТЗ або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду і копіювання наявні у неї документи щодо цієї ДТП протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Дотримання вказаних вище вимог дозволяє страховику визначити причини настання страхового випадку та встановити реальний розмір збитків. Зазначає, що із Повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування, яке мало місто 16.06.2020р, ніхто із сторін не звертався та до суду не дані докази про отримання такого звернення від Позивача по справі. Про існування вищезгаданої дорожньо-транспортної пригоди АТ «СК «Мега-гарант» дізнався лише після того, як було отримано позовну заяву від [PERSON] . Просить врахувати, що відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування вільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальною нормою для страховика цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, обов`язок встановлення розміру та характеру збитків, завданих пошкодженому транспортному засобу, покладено саме на страховика цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, а не на будь-яку іншу установу, організацію чи фізичну особу-підприємця. Звертає увагу, що додані документи, а саме Звіт №111/20 автотоварознавчого дослідження про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, складеного 18.07.2020р, не є доказом понесених витрат на ремонт автомобілю, а є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму витрачених на відновлення коштів, реальним підтвердженням таких витрат є документ, що підтверджує факт оплати проведеного ремонту. Вважає, що позивачем порушені вимоги підпункту 33-1.1. ст.33-1 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та не дотримані умови, які дозволяють страховику визначити причини настання страхового випадку та встановити реальний розмір збитків, що є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування відповідно до підпункту 37.1.3. пункту 37.1. ст.37 цього Закону. Просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовної заяви про стягнення страхових виплат у повному обсязі. Суд, вислухав пояснення позивача та відповідача-1, дослідивши матеріали справи, вважає позов частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч.1 ст.22 ЦК України). Згідно ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.3 ст.22 ЦК України). Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.ч.1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що 16 червня 2020 року о 08 годині 30 хвилин в м.Краматорськ по вул.Комерційна, біля буд.25, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2103, номерний знак [NUMBER] , по сухому асфальтному покриттю, рухаючись заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечним та скоїв наїзд на автомобіль ЗАЗ 110308 ЗНГ, номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався позаду нього. Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 02 липня 2020 року (справа №234/9267/20, провадження №3/234/2581/20) [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на останнього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постанова судді від 02.07.2020р набрала законної сили 14 липня 2020 року. У відповідності до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої 16 червня 2020 року відбулося зіткнення транспортних засобів марки ВАЗ 2103, номерний знак [NUMBER] та ЗАЗ 110308 ЗНГ, номерний знак [NUMBER] , дійсно мала місце і трапилася вона з вини відповідача [PERSON] . Відповідно до Звіту експертного автотоварознавчого дослідження №111/20 від 18 липня 2020 року, вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля ЗАЗ 110308 ЗНГ, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 4252,56грн з ПДВ; ринкова вартість автомобіля - 32480грн; вартість матеріального збитку заподіяного власникові автомобіля складає 4252,56грн з ПДВ. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти висновків вказаного дослідження. Проте, після роз`яснення судом відповідачу [PERSON] його права заявити клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, останній своїм правом не скористався. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд, при визначені розміру заподіяної позивачу внаслідок ДТП шкоди, приймає за основу вказаний звіт експертного автотоварознавчого дослідження. Зважаючи на викладене, суд вважає встановленим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16 червня 2020 року з вини відповідача [PERSON] , позивачу [PERSON] завдана матеріальна шкода, розмір якої дорівнює вартості відновлювального ремонту автомобіля марки ЗАЗ 110308 ЗНГ, реєстраційний номер [NUMBER] , а саме 4252,56 грн з ПДВ. Крім того, суд встановив, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки ВАЗ 2103, номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] , перед третіми особами, на момент події дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована у відповідача АТ «СК «Мега-гарант», договір - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/1927040 від 20.09.2019. За умовами цього договору страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого, за шкоду заподіяну майну становить 100 тис. грн, розмір франшизи - 2000,00 грн. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Так, відповідно до ч.1 ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування» страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку (ст.9 Закону України «Про страхування»). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до пп. 33.1.4 п.33.1. ст.33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно з абзацом другим пункту 36.2 статі 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Згідно до листа АТ «СК «Мега-гарант» за №б/н від 28.05.2021р, останній повідомив, що до АТ «СК «Мега-гарант» щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16.06.2020р у м.Краматорськ по вул.Комерційна, біля будинку 25, за участю транспортного засобу ВАЗ 2103, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу ЗАЗ 110308 ЗНГ, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] із повідомленням про ДТП та із заявою про виплату страхового відшкодування ніхто зі сторін не звертався та, відповідно, страхова справа не заводилась. Рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування [PERSON] АТ «СК «Мега-гарант» не приймалося. Зважаючи на викладені обставини, з урахуванням принципу диспозитивності, відповідно до якого справа розглядається в межах заявлених вимог, суд вважає необхідним відмовити [PERSON] у задоволенні його позовних вимог до АТ «СК «Мега-гарант» про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 1402,06грн задоволенню не підлягає. Вирішуючи позов в частині позовних вимог, пред`явлених до [PERSON] , суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З урахуванням викладеного, суд вважає необхіним стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка дорівнює розміру безумовної франшизи, визначеної у полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/1927040 від 20.09.2019, а саме у розмірі 2000,00грн. Оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували факт проведення позивачем ремонту автомобіля, відсутні підстави для стягнення з відповідача [PERSON] суми ПДВ. Щодо відшкодування позивачу понесених ним судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч.1, 2, 8 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 494,31грн, витрати пов`язані із залученням експерта у розмірі 382,14грн., які є пропорційними розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial