Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визначення розміру часток в праві спільної сумісної власності. Позов мотивовано тим, що 17 липня 2016 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. Позивач, будучи його дружиною, яка спільно з ним проживала та вела спільне господарство, успадкувала майно, яке належало померлому, а саме 1/2 часток житлового будинку з відповідною часткою прибудов, господарських будівель та споруд під номером 36 по вул. 28 Червня у м. Вінниця. Також покійному чоловікові позивача належала на праві спільної сумісної власності земельна ділянка відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯК №182910 від 16.01.2012року. Співвласником зазначених земельних ділянок разом із покійним чоловіком позивача, відповідно до зазначеного державного акту, є [PERSON]. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, а саме на частку земельної ділянки площею 0,0727 га, розташованої за адресою: вул. 28 Червня, 36 у м. Вінниця, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, належних [PERSON], померлому 17 липня 2016 року, позивачу було відмовлено. Причиною відмови у видачі свідоцтва про право власності за законом на зазначені земельні ділянки було те, що згідно графи «Список співвласників земельної ділянки» в зазначеному державному акті на право власності, співвласниками у праві спільної сумісної власності є [PERSON] та [PERSON], без визначення часток кожного співвласника. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус зазначив, що оскільки не можна визначити склад спадкового майна, а саме не яку частку нерухомого майна необхідно видати свідоцтво, свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки на імя [PERSON] нотаріальна контора видати не може. У звязку з чим виникла необхідність визначити розмір частки у майні, яке належить на праві спільної сумісної власності, в судовому порядку. Просить визначити, що розмір частки у спільній сумісній власності [PERSON], який помер 17.07.2016року, на земельну ділянку, загальною площею 0,0727га, яка розташована по вул. 28 Червня, 36 у м. Вінниця, переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯК №182910, кадастровий номер 0510137000:03:043:0081, що належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], становить 57/100 частки. Визначити, що розмір частки у спільній сумісній власності [PERSON], на земельну ділянку, загальною площею 0,0727га, яка розташована по вул. 28 Червня, 36 у м. Вінниця, переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯК №182910, кадастровий номер 0510137000:03:043:0081, що належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], становить 437/100 частки. Судові витрати залишити за позивачем. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при винесені рішення покладається на розсуд суду. Враховуючи думку представника позивача, вимоги ст. 158 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18.07.2016року помер [PERSON] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.02.2017року [PERSON] прийняла в спадщину після померлого [PERSON] 1/ 2 частку житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами номер 36 по вул. 28 Червня в м. Вінниці (а.с.12). Згідно договору дарування від 18.04.2006 року [PERSON] Ю,М. є власником 1/ 2 частини будинковолодіння, розташованого в м. Вінниці по вул. 28 Червня, 36 (а.с.16). Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯК №182910 виданого [PERSON], на підставі рішення Вінницької міської ради №263 від 19.05.2011року, останній є власником земельної ділянки площею 0,0727га, розташованої по вул. 28 Червня, 36 в м. Вінниці. Згідно списку співвласників земельної ділянки, дана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності у [PERSON] та [PERSON] (а.с.21,22). Договором про встановлення порядку володіння та користування спільним майном від 05.04.2017року укладеного між [PERSON] та [PERSON] про наступний порядок володіння та користування житловим будинком з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, а саме: в постійне користування [PERSON] переходять: в житловому будинку під літерою «А»: кухня 1-1, кімнати 2-2, кімнати 1-2, 1-3, 1-4, прихожа 1-5, прибудови літ. «а4», «а», загальною площею 57,4 кв.м., в тому числі житловою площею 36,4 кв.м., погріб з шиєю «Е», сараї «В», «Б», убиральня «З», ворота з хвірткою №4, колодязь №5. В постійне користування [PERSON] переходять: в житловому будинку під літерою «А»: коридор 2-1, кухня 2-2, кімнати -3, 2-4, 2-5, 2-6, прибудови літ. «А1», «а3», «а5», загальною площею 65,0 кв.м., в тому числі житловою площею 44,6 кв.м., літня кухня «Д», погріб з шиєю «п/Д», убиральня «Ж», ворота з хвірткою №2, колодязь №6. В спільному користуванні кожного з співвласників спільної часткової власності залишається огорожа №1,3 (а.с.23). Відповідно до ст. 152 ЗК України, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема шляхом визнання прав. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно положень ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Аналогічна правова позиція відображена в п. 10 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування " від 30.05.2008р. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі (ст. 1226 ЦК України). Також відповідно до п. 3.4. листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 ст. 120 ЗК України визначено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до частко осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди (ч. 4 ст. 120 ЗК України). Зі змісту ст. 357 ЦКУкраїни вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Частинами 1 та 2 статті 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до «Плану поділу земельної ділянки», виготовленого 10.08.2009 року ДП «Поділлягеодезкартографія», вбачається, що на даний час загальна площа земельних ділянок за адресою: вул. 28 Червня, 36 у м. Вінниця, які перебувають у спільній сумісній власності на законних підставах, та складають 0,0727 га. Виходячи з даних матеріалів між спадкодавцем [PERSON] та відповідачем [PERSON] за життя був складений фактичний порядок користування земельними ділянками у спільній сумісній власності та відповідає вище зазначеному плану. Відтак на земельну ділянку, яка є у спільній сумісній власності та розташована за адресою: вул. 28 Червня, 36 у м. Вінниця, зона 1 власність [PERSON] ([PERSON]Ф.) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0411 га, зона 2 власність [PERSON] для ведення садівництва площею 0,0316 га. У звязку з наведеним частка померлого у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0727 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд повинна становити з розрахунку власність [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0316 га., (316м.кв./727м.кв.=0,43 тобто 43/100), власність [PERSON] ([PERSON]Ф.) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0411 га, (411м.кв./727м.кв.=0,57 тобто 57/100) зазначеної земельної ділянки. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п.п. 3.1-3.3 «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна», затвердженої наказом Міністерства з питань житлово- комунального України від 18.06.2007 року №55, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 року за №774/14041, у разі невідповідності часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів. Право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому вказані в правовстановлювальних документах розміри часток співвласників на обєкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку. Враховуючи викладене та те, що відповідач визнав позовні вимоги повність, суд оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні,Ю а тому підлягають задоволенню. За клопотанням представника позивача судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 328,355, 357, 368, 370, 372, 1222, 1225, 1226, ЦК України, ст. 120 ЗК України,

Outcome: approved