Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивачі в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини звернулись до суду з позовом до відповідачів про зміну договору найму жилого приміщення. В ході розгляду справи відповідачі звернулись до суду з зустрічним позовом до позивачів про встановлення порядку користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та представник останньої [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, зустрічний позов не визнали, пояснивши, що позивачі з дитиною, відповідачі та 3-тя особа [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS]. Фактично проживають в ній тільки відповідачі, які чинять перешкоди позивачам у користуванні нею. Відповідачі змінили замки вхідних дверей спірної квартири і не допускають позивачів з дитиною до неї. Тому просять змінити договір найму зазначеного жилого приміщення, виділивши у користування позивачів з дитиною дві окремі кімнати жилою площею 10,1 м2 та 13,4 м2, а відповідачам - іншу окрему кімнату жилою площею 17,6 м2, а також зобов'язати КП „Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" укласти окремі договори найму на виділені жилі приміщення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги первісного позову не визнали, зустрічний позов підтримали, просили його задовольнити, пояснивши, що відповідачі дійсно зареєстровані та проживають в спільній квартирі, а позивачі втратили право на її користування, тим більше, що вони є ініціаторами всіх сварок та конфліктів. Тому просять виділити у користування позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] окрему кімнату жилою площею 17,6 м2, [PERSON] - іншу окрему кімнату жилою площею 13,4 м2, [PERSON] та малолітній [PERSON] - іншу окрему кімнату жилою площею 10,1 м2 та зобов'язати Комунальне підприємство „Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" укласти окремі договори найму на виділені кімнати. 3-тя особа [PERSON] у судовому засіданні просив первісний позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову відмовити, повністю підтримавши та погодившись з поясненнями позивачів [PERSON], [PERSON] та представника останньої [PERSON] 3-тя особа: КП „Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" в особі свого представника в судове засідання не з'явився, але у направлених заявах просив розглянути справу у відсутність представника підприємства (а.с.56; 91). Представник 3-ої особи служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації також в судові засідання не з'явився, але у направлених листах керівник служби просив розглянути справу у відсутність свого представника і винести рішення згідно діючого законодавства з максимальним урахуванням інтересів дитини (а.с.59; 93). Заслухавши сторони, їх представників, 3-ю особу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні вимог первісного позову та зустрічного позовів необхідно відмовити з наступних підстав. Як передбачає ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Згідно ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Як встановлено в судовому засіданні, 10.01.1989 року [PERSON] отримав на свою сім'ю з чотирьох осіб: його, його дружину - [PERSON], відповідачку по справі, та їх дітей: доньку [PERSON] позивачку по справі і сина [PERSON] ордер [NUMBER] серія „Б" на квартиру [ADDRESS], який був виданий Виконавчим комітетом Дніпровської районної ради народних депутатів м. Києва (а.с.42). В подальшому донька сторін вийшла заміж і змінила прізвище з „[PERSON]" на „[PERSON]". Зазначена квартира є трьохкімнатною, ізольованою, неприватизованою, загальною площею 67,3 м2, жилою площею 41,1 м2, розташованою на 5 поверсі 10-типоверхового будинку. Спірна квартира складається з трьох ізольованих кімнат жилою площею 10,1 м2, 13,4 м2 та 17,6 м2, про що свідчить ксерокопія технічного паспорту квартири (а.с.39-41). Зареєстрованими в даній квартирі як на даний час, так і на день видачі довідки Ф-3 №636 від 11.12.2015 року є [PERSON], [PERSON], їх діти донька [PERSON], син [PERSON], та онуки [PERSON], 1996 року народження і [PERSON], 2014 року народження (а.с.43; 101). Як наголошує ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. На час розгляду справи договір найму даного жилого приміщення з житловим органом уклав власник особового рахунку [PERSON], який діє і є не розірваним. За правилами ч.4-5, ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.05.2016 року в задоволенні первісного позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] було відмовлено. Зустрічний позов було задоволено. Зобов'язано [PERSON], [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS] та вселено [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до квартири [ADDRESS] (а.с.18-30). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.08.2016 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11.05.2016 року було залишено без змін (а.с.31-35). Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України від 26.12.2016 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11.05.2016 року та Ухвала Апеляційного суду м. Києва від 30.08.2016 року були залишені без змін (а.с.36-38). Таким чином, вказаними судовими процесуальними документами було підтверджено право [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], яке не підлягає доказуванню в даному провадженні. А також станом на травень 2015 року встановлено чинення перешкод з боку [PERSON] та [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у користуванні спірною квартирою. Як вбачається з документів виконавчого провадження ВП №52565401 вказане рішення суду є невиконаним (а.с.64-66), про що також повідомив і відповідний відділ ДВС (а.с.99). За повідомленням Дарницького управління поліції ГУ НП в м. Києві 16.01.2017 року відповідач по первісному позову [PERSON] не допустила до спірної квартири свою доньку [PERSON], позивачку по справі (а.с.67; 117). Згідно витягу з ЄРДР позивач [PERSON] повідомив, що 16.01.2017 року близько 18-30 годин на перехресті вул. Ново-Дарницька та Севастопольська в м. Києві його син [PERSON] наніс йому тілесні ушкодження (а.с.68). За висновками експерта №147 від 19.01.2017 року та №46 від 19.01.2017 року [PERSON] та [PERSON] були нанесені легкі тілесні ушкодження відповідно (а.с.69-74). Про наявність неприязних відносин між сторонами свідчать також і висновки про результати розгляду звернень громадян, складені територіальною поліцією (а.с.114-115) заява позивача [PERSON] до начальника Дарницького управління поліції ГУ НП в м. Києві 29.09.2017 року про чергове перешкоджання відповідачів по первісному позову позивачам у користуванні квартирою (а.с.110), довідка Дарницького управління поліції ГУ НП в м. Києві 21.01.2017 року (а.с.118), висновок про результати розгляду звернення громадян від 19.12.2015 року (а.с.120). Згідно ст.103 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік, іншими законодавчими актами Союзу РСР і цим Кодексом. У відповідності до ст.104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Таким чином, позивачі по первісному позову, маючи право користування даною квартирою, у правовому розумінні мають право на зміну договору найму жилого приміщення, як і позивачі по зустрічному позову. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що виходячи з загальної жилої площі квартири, яка складає 41,1 м2, як зазначає технічний паспорт квартири, на одного зареєстрованого в квартирі, включаючи позивачів та дітей [PERSON], припадає по 6,85 м2 кожному (41,1 м2 : 6), тому виділення у користування в спірній квартирі згідно вимог первісного позову позивачам з донькою Дар'єю двох окремих кімнат жилою площею 10,1 м2 та 13,4 м2, порушує житлові права інших трьох зареєстрованих мешканців квартири - відповідачів по справі та 3-ї особи [PERSON], оскільки на позивачів з дитиною прийдеться по 7,83 м2 жилої площі квартири на кожного, яку вони бажають отримати у користування, а відповідачам та 3-й особі [PERSON] залишається 17,6 м2 жилої площі, що становить тільки по 5,87 м2 (17,6 м2 : 3 осіб) особисто кожному з них, і є значно меншою часткою в користуванні, ніж позивачам з дитиною, тому вимоги позивачів по первісному позову є необґрунтованими і безпідставними і не підлягають задоволенню. При цьому позивачі по первісному позову не враховують житлові права вказаної 3-ї особи при зазначеній зміні договору найму жилого приміщення. Як зазначає ч.2, ст.50 ЖК України при наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев'ять років, крім подружжя. За правилами ч.3, ст.64 ЖК України якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Як встановлено судом, також підтверджено рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.05.2016 року (а.с.23, абз.3), шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було розірвано 23.04.1996 року. У своєму зустрічному позові позивачі [PERSON] та [PERSON] просять змінити договір найму і виділити позивачу [PERSON] та відповідачці [PERSON] окрему кімнату жилою площею 17,6 м2, що є порушенням положення ч.2, ст.50 ЖК України, оскільки вказані особи є старшими за 9 років, але не є подружжям, тому в даній частині зустрічного позову необхідно відмовити. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що виходячи з загальної жилої площі квартири, яка складає 41,1 м2, як зазначає технічний паспорт квартири, на одного зареєстрованого в квартирі, включаючи і позивачів по зустрічному позову, припадає по 6,85 м2 кожному (41,1 м2 : 6), тому виділення в користування в спірній квартирі згідно вимог зустрічного позову позивачу [PERSON] окремої кімнати жилою площею 13,4 м2, позивачці по зустрічному позову [PERSON] та позивачу по первісному позову [PERSON] - іншої кімнати жилою площею 17,6 м2, порушує житлові права інших трьох зареєстрованих мешканців квартири - відповідачки по зустрічному позову [PERSON] з дитиною [PERSON] та 3-ї особи [PERSON], оскільки на [PERSON] та [PERSON] прийдеться по 8,8 м2 жилої площі квартири на кожного (17,6 м2 : 2 осіб), яку пропонують отримати у користування позивачі по зустрічному позову, [PERSON] отримає 13,4 м2 жилої площі, а відповідачці [PERSON] з дитиною та 3-й особі [PERSON] залишається 10,1 м2 жилої площі, що становить тільки по 3,37 м2 (10,1 м2 : 3 осіб) особисто кожному з них, і є значно меншою часткою в користуванні, ніж позивачам за зустрічним позовом, при цьому вказані позивачі не враховували у своєму зустрічному позові житлові права 3-ї особи [PERSON] За таких обставин вимоги позивачів по зустрічному позову також є необґрунтованими і безпідставними і не підлягають задоволенню. Оскільки суд відмовляє у задоволенні первісного та зустрічного позовів в частині зміни договору найму жилого приміщення, тому і не підлягають задоволенню їх вимоги про зобов'язання КП „Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" укласти окремі договори найму на виділені кімнати, так як вказані вимоги є похідними від перших.

Outcome: dismissed