Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

В суд звернулася [PERSON] до Великожолудської сільської ради з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що в [ADDRESS]. 27.01.2016 року рішенням Володимирецького районного суду брата позивачки - [PERSON], [INFO], оголошено померлим. Після набрання рішенням законної сили Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володимирецького РУЮ 09.02.2016 року видано свідоцтво про смерть [PERSON], серії [NUMBER]. Внаслідок цього відкрилась спадщина на майно, що належало покійному, а саме житловий будинок [ADDRESS]. За життя ним не було складено заповіт. Після смерті брата позивач вступила у фактичне користування та володіння майном, слідкує і підтримує його в належному стані. Жодних претензій до нього стосовно успадкованого майна ніхто не ставить. Інші спадкоємці спадщини не приймали. Вважає, що набула право власності на дане майно. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, в [ADDRESS] Рівненської області в порядку спадкування за законом. В шестимісячний термін подалаа заяву в ноткантору про прийняття спадщини. На сьогоднішній день позивачка вирішила належним чином оформити документи на майно, котре успадкувала. У зв"язку з цим, звернулася до нотконтори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але отримала відмову, оскільки відсутній правовстановлюючий документ про належність даного майна спадкодавцеві. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК. Позивачка надіслала суду заву про розгляд справи у її відсутності, та уточнила заявлені вимоги. Представник відповідача заявлені вимоги визнав, направив заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. [INFO] року [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть останнього, серія [NUMBER], видане Відділом РАЦСу Володимирецького РУЮ у Рівненській області, 09.02.2016 року. Як зазначено у ст. 328 ЦК України, право власності набувається з підстав, що визначені законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв"язку з його смертю. Як вбачається зі змісту ст. 177, 178 ЦК України, об"єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об"єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином , якщо вони не вилучені з цивільного обороту , або не обмежені в обороті , або не є невід"ємними від фізичної чи юридичної особи. З письмових доказів, зокрема технічного паспорту, Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину №971/01-16 від 09.08.2016 року виданої Володимирецькою ДНК, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43421855 від 29.03.2016 року, архівного витягу з рішення №35 від 24.04.1997 року Великожолудської сільської ради, виданого Володимирецькою РДА, вбачається, що житловий будинок в [ADDRESS], розташований на земельній ділянці площею 0,30 га, рахується за [PERSON] Реєстрація житлового будинку не проводилась, його вартість складає 38210 грн. Судом встановлено, що спірний житловий будинок збудований у 1951 році, на відведеній для цього земельній ділянці у відповідності до дозволу органів місцевого самоврядування і набув статусу майна з часу завершення будівництва, оскільки цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов»язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв"язку з викладеним [PERSON] правомірно набув право власності на житловий будинок [ADDRESS], хоча не здійснив його державної реєстрації. В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за [PERSON] є неможливою, оскільки його цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст. 25, 346 ЦК України. З цих підстав позивачу [PERSON] було відмовлено у реєстрації права власності за покійним [PERSON] та у оформленні спадщини після його смерті. У відповідності до ч.4 ст. 3 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутносиі їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов"язкової реєстрації таких прав. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що житловий будинок в [ADDRESS] наділений ознаками нерухомої речі та майна, як це вбачається зі змісту ст.ст. 179, 181, 185, 190 ЦК України, і в силу цього є об"єктом цивільних прав. Оскільки вказаний житловий будинок до часу відкриття спадщини належав померлому [PERSON] на праві власності, він входить до складу спадщини, яка відкрилась [INFO] року. Та обставина, що позивач є спадкоємцем вказаного майна за законом, підтверджується оглянутими в судовому засіданні свідоцтвами про народження і смерть [PERSON], свідоцтвом про народження та укладення шлюбу [PERSON] Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивач є законним спадкоємцем житлового будинку в [ADDRESS], і набула право власності на цей будинок правомірно внаслідок прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43421855 від 29.03.2016 року. Згідно рішення Володимирецького районного суду від 27.01.2016 року [PERSON] оголошено померлим. Інші спадкоємці спадщини не приймали. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч.5 ст. 1268 ЦК України) Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (ч. 1 ст. 1270 ЦК України) Представник відповідача позов визнав, подав до суду відповідну заяву. А як зазначено в ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті брата за законом, до складу якої входить і житловий будинок з господарськими будівлями, у зв»язку з чим її позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved