Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №б/н від 25.12.2008р в загальній сумі 43 270,01грн, в тому числі заборгованість за кредитом - 1 080,78грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 35 202,84грн, пеня - 4 449,72грн, штраф відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн штраф фіксована частина, 2036,67грн штраф (процентна складова. Також просять стягнути судові витрати в розмірі 1600грн. Обгрунтовують вимоги тим, що з відповідачем укладено кредитний договір №б/н від 25.12.2008р, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 100грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник зобов"язався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту на умовах, передбачених цим договором, однак не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками. У зв"язку з зазначеними порушеннями відповідач станом на 30.06.2017року має заборгованість в сумі 43 270,01грн. В судове засідання представник позивача не з"явився. В позові позивач просить, в разі неявки в судове засідання відповідача, банк не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд встановив, що ПАТ КБ "Приватбанк" є правонаступником всіх прав та обов'язків ЗАТ КБ "Приватбанк" (а.с.18). Суд встановив, що між ЗАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем був укладений кредитний договір №б/н від 25.12.2008року, відповідно до умов якого, банк надав відповідачеві кредит на суму 100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з базовою процентною ставкою 2,5 % на місяць на залишок заборгованості. Розмір кредитного ліміту в травні 2011року збільшений до 2500грн. (а.с.5-6,31). Відповідач ознайомлений і погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку. Погодився з тим, що заява разом з пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а. с.5). Відповідно до п. 3.2 умов та правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п. 5.3 умов та правил надання банківських послуг банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема в виписці по картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Відповідно до п. 6.5 умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором . Відповідно до п.8.6 умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн.+ 5 % від суми позову. Порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Суд встановив, що відповідач отримав суму кредитного ліміту у розмірі 1090грн., а зобов'язання щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків по ньому належним чином не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 30.06.2017 року у сумі 43270,01грн., в тому числі 1080,78грн.- заборгованість за кредитом, 35202,84грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, пеня 4449,72грн., штраф2536,67грн. Розрахунок заборгованості зроблений відповідно до умов договору і наведений позивачем в таблиці. (а.с. 3-4). Оскільки відповідач не виконує умови договору щодо повернення кредиту, процентів за користування кредитом, суд вважає, що сума заборгованості по кредиту 1080,78грн , а також проценти в сумі 35202,84грн. підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку. Вимоги позивача про стягнення пені та штрафу, суд вважає підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить м.Дружківка . В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із пунктом 11 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Дружківка . З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON], який проживає у м. Дружківка (а.с.13), штраф нарахований станом на 30.06.2017року, і таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. Із розрахунку заборгованості за договором вбачається, що нарахування пені починається з 01.10.2013року і станом на 14 квітня 2014року складає 649,72грн. Тому суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 649,72грн, яка була нарахована до введення в дію Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». В решті вимог необхідно відмовити. Загальна сума до стягнення складає 36933,34грн. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600грн. (а.с.19).

Outcome: partial