Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Позов обґрунтовано зокрема тим, що 07.12.2018 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору № SАМАВWFC00001830695 та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А- Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https:a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивачем зазначено, що всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка". Банк на боргові зобов`язання за Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12,13, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Умовами та правилами надання банківських послуг. АТ "А-БАНК" свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Враховуючи те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає позивач просив суд стягнути з [PERSON] (дата народження [INFO] , ІПН [NUMBER] ) на користь АТ "А-БАНК" заборгованість за кредитним договором № SАМАВWFC00001830695 від 07.12.2018 у розмірі - 24464,62 грн., яка складається з наступного: 17831,22 грн. - заборгованість за кредитом, 6683,40 грн. - заборгованість по відсоткам та судові витрати у розмірі 2102 грн. 19.02.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що [PERSON] визнає заборгованість у розмірі 17831,22 грн. (тіло кредиту), а іншу частину боргу заперечує з наступних підстав. 07.12.2018 року відповідачка підписала заяву Позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку і отримала строковий, з 07.12.2018 року по 06.12.2020 року, кредит в розмірі 6769.15 грн з відсотковою ставкою (фіксована 0.12 % річних». Один екземпляр договору вона отримала. Згідно з розрахунком позивача, станом на 14.08.2020 року відповідачка заборгувала суму 24464,62 грн., яка складається: 17831,22 грн за кредитом; 6633,40 грн - по відсоткам. Представником відповідача вказано, що із заяви позичальника від 07.12.2018 року вбачається, що процентна ставка складає 0,12 % річних, відсутні умови договору щодо встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушеная зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 07.12.2018 року, посилався на "Умови та правила надання банківських послуг» у АТ «А-Банк» як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодивсяз ними підписуючи заяву - анкету про приєднання до умов та правил надання банківських послуг АТ «А-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів) та зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви в розмірах і порядках нарахування. Отже, сам факт підписання відповідачем анкети заяви, не дає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. На підставі вищевикладеного, просила суд відмовити у стягненні з відповідача 6633,40 грн. заборгованості по відсотках. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві вказав, що не заперечує проти розгляду справи за відсутні представника Банку. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено та не оспорюється сторонами, що 07.12.2018 року [PERSON] підписала Анкету - Заяву з метою укладання в А-Банку кредитного договору № SАМАВWFC00001830695 та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківськи хпослуг а А- Банку [PERSON] надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, станом на 14.08.2021 року заборгованість відповідача перед Банком становить - 24464,62 грн., яка складається з наступного: 17831,22 грн. - заборгованість за кредитом, 6683,40 грн. - заборгованість по відсоткам. [PERSON] заперечила проти нарахування Банком відсотків у розмірі 6683,40 грн. та водночас визнала заборгованість за кредитом перед Банком у розмірі 17831,22 грн. Надаючи оцінку обставинам по справі та наданим доказам, суд приходить наступного висновку. У анкеті-заяві позичальника від 07.12.2018 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість та залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, надав суду Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг Банку, які розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms. Дослідивши вказані докази, судом встановлено, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в Банку розумів відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк» діяли на час укладення договору, тобто 07.12.2018 року, зокрема й щодо сплати відсотків. Водночас колегія суддів Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 по справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) вказала, що роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Також, суд вважає, що по даній справі неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим Банком, тобто позивач міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Встановити час на який діяли надані позивачем Умови та Правила надання батьківських послуг суд позбавлений можливості, оскільки на жоден документ не має датування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, відсутність у підписаній сторонами анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами , надані банком витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «А-Банк» не повернуті, що не заперечується позивачем а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд доходить висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у раніше вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та стягненню підлягає лише сума тілу кредиту, що становить 17831,22 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного. Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Водночас, відповідно до стаття 142 ЦПК України, разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач частково визнала позов до початку розгляду справи по суті, у відзиві від 19.02.2021 року. Згідно вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачу належить повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору від задоволених позовних вимог, тобто 767 грн. Водночас, стягнути з [PERSON] на користь позивача 50 відсотків сплаченого судового збору від задоволених позовних вимог, тобто 767 грн.

Outcome: partial