Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про зобов`язання вчинити певні дії. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовуючи тим, що позивач [PERSON] , є власницею квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Попереднім власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] та споживачем електроенергії з о.р. № 6295012, була бабуся позивача - [PERSON] , яка своїми діями набула право користуватися електричною енергією та обов`язок сплачувати кошти за користування електричною енергією. В 2017 року постачання електроенергії було припинено ДТЕК «Дніпровські електричні мережі» у зв`язку із заборгованістю за користування електроенергією. В травні 2020 року лічильник з урахування електричної енергії за вищевказаною адресою було опломбовано. Від 16 липня 2020 року на адресу: [ADDRESS] було надіслано на ім`я « [PERSON] » - Повідомлення про відключення побутового споживача після несанкціонованого відновлення електроживлення. В даному повідомленні зазначається, що компанією АТ «ДТЕК Дніпровські електричні мережі» була припинена подача електроенергії за адресою: [ADDRESS] , проте не зазначена дата відключення та не зазначено дати опломбування струмоведучих частин, окрім розміру боргу, який становить 21 534,72 грн. Позивач вважає, що вона не несе відповідальності за зобов`язаннями її бабусі - [PERSON] , яка померла і яка була учасником договірних правовідносин з ДТЕК «Дніпровські електричні мережі». 23 серпня 2020 року, позивачка письмово звернулася до ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» з проханням: Укласти з [PERSON] договір про надання послуг з розподілу електричної енергії; Надати [PERSON] послугу з розподілу електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу, за адресою: [ADDRESS] . На дане звернення, отримала відповідь №26259/DNEP від 06.08.2020р. в якій зазначається, що їй потрібно врегулювати договірні відносини з надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з оператором системи розподілу, на території ліцензованої діяльності якого розташований об`єкт. 23 серпня 2020 року, позивач звернулася також до АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРИЧНІ МЕРЕЖІ» з наступних питань: Надати [PERSON] копію Акту про відключення подачі електроенергії за адресою: [ADDRESS] ; Надати Довідку про опломбування електролічильника за адресою: [ADDRESS] ; Надати роз`яснення хто саме відповідає за підключення електроенергії та з ким потрібно укладати договір про надання послуг з розподілу електричної енергії - з ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» чи АТ «ДТЕКДніпровські електромережі»»; Не надсилати повідомлення про заборгованість за електроенергію, оскільки власник змінився. Відповіді на звернення АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРИЧНІ МЕРЕЖІ» позивач не отримала. Рекомендації надані ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» у відповіді №26259/DNEP від 06.08.2020р. позивач виконала, проте послугу з надання електроенергії їй відмовляються надавати в зв`язку із заборгованістю, яка виникла. Відповідно до заяви-приєднання від 19.08.2020р.№100930859, [PERSON] , приєдналася до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за технічними даними Паспорту точки/точок розподілу за об`єктом Споживача за адресою: [ADDRESS] . Тому, вона як споживач електричної енергії, несе відповідальність за зобов`язаннями умов договору від 19.08.2020р. Згідно до заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 25.08.2020р. ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», початок постачання електричної енергії з 26.08.2020р. На сьогоднішній день позивач як споживач електричної енергії не може отримати послугу з надання електричної енергії, оскільки їй в усному порядку відмовляють у її підключенні без сплати заборгованості також їй не зрозуміло хто саме повинен підключити дану послугу ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» чи АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРИЧНІ МЕРЕЖІ», оскільки в ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» повідомили, що підключити повинні АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРИЧНІ МЕРЕЖІ» так як вони здійснювали опломбування електролічильника. Таким чином, маючи заяви-приєднання до договорів про надання послуг та постачання електричної енергії, ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» та АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРИЧНІ МЕРЕЖІ» фактично відмовляються надавати їй зазначені послуги, постійно перенаправляючи одна до одної відносно вирішення питання. Позивач вважає, що відповідачі перешкоджають їй у вільному володінні та користуванні житловим приміщенням, оскільки відмовляються надавати послуги з електропостачання, в зв`язку із заборгованістю колишнього власника [PERSON] . У зв`язку з чим позивач просить суд зобов`язати відповідачів підключити квартиру за адресою: [ADDRESS] до послуг постачання електричної енергії. Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2021 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. 16 квітня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» надало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечували проти позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» - суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення згідно з пунктом 13 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії». Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» у відповідності із Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року - виконує функції постачальника електричної енергії споживачам. Відповідно до п.1.2.8. ПРРЕЕ Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Так, Договір про постачання електричної енергії споживачу опубліковано в засобах масової інформації та на веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги». Пунктом 1.2.15 ПРРЕЕ передбачено, що для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. З 01.01.2019р. постачальником універсальних послуг з постачання електричної енергії для побутових споживачів Дніпропетровської області визнано ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги». Таким чином споживачі, які після 01.01.2019р. продовжили споживання електричної енергії та не направили заперечення щодо договірних умов в цілому чи частково вважаються такими, що приєдналися до умов договору про постачання електричної енергії побутовому споживачу опублікованому на сайті постачальника. Пунктом 5.2.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії визначені обов`язки постачальника електричної енергії, згідно з яким до зобов`язань постачальника електричної енергії ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» не відносяться повноваження з питань підключення до постачання електричної енергії об`єктів споживачів. Згідно з п. 7.5 ПРРЕЕ, припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється: 1) оператором системи (АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі») за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі: заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи; Також відповідно до п. 7.12. ПРРЕЕ. відновлення електроживлення електроустановок споживача, електроживлення яких було припинено з підстав, зазначених у пунктах 7.5 та/або 7.6 цього розділу, здійснюється оператором системи (АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі) у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу, протягом 3 робочих днів у містах та 5 робочих днів у сільській місцевості після отримання від ініціатора відключення інформації про усунення споживачем порушень, що підтверджується відповідним документом учасника ринку, на вимогу якого здійснювалося припинення електроживлення. Про усунення причин відключення ініціатор такого відключення повідомляє оператора системи в день отримання такої інформації Витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення та відновлення електроживлення електроустановки споживача (повторне підключення електроустановки) покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем (крім випадків, визначених цим пунктом), якщо припинення постачання (розподілу або передачі) електричної енергії споживачу здійснювалося у встановленому цими Правилами порядку 22 квітня 2021 року Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські Електромережі» надало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечували проти позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що за адресою [ADDRESS] наявний особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , Договір про постачання електричної енергії укладений з 27.08.2003 року. Постачання електричної енергії [PERSON] здійснювалось у відповідності до Правил користування електричною енергією для населення затверджене Постановою кабінету міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, з червня 2018 року згідно Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 зі змінами і доповненнями, внесеними постановами НКРЕКП від 21.12.2018 № 2002, від 18.07.19р. № 1525. З жовтня 2014 року взагалі припинилися оплати за використану електричну енергію споживачем із визначеною сумою боргу 2993,92 грн. В період з жовтня 2014 по грудень 2018(включно) сума заборгованості за використану електричну енергію збільшилась, та склала 21 534,72, грн. Тобто, споживання електричної енергії не припинялося, а оплата за отриманий «товар» споживачем не здійснювалася. Згідно з п.8, 19, 20, 27, 37, 35, 42 ПКЕЕН(діяли на момент укладання договору до червня 2018 року) Відповідачі бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживачі зобов`язуються оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у терміни передбачені Правилами. Згідно з п. 5.1.1 ПРРЕЕ Оператор системи розподілу має право: 1) отримувати своєчасно плату за надання послуги з розподілу або передачі електричної енергії та плату за перетікання реактивної електричної енергії відповідно до умов договорів та законодавства України; Згідно з п.п. 5.5.5 ПРРЕЕ Споживач зобов`язаний: 1) користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); 2) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 3) за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору; 4) здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору. 19.08.2020 року до АТ ДТЕК «Дніпровські електромережі» звернулася [PERSON] , із заявою про укладення договору як новий власник. До заяви додані документи в підтвердження права власності, а саме: Свідоцтво про право на спадщину за законом 14.07.2020 року НОН031634, згідно якого [PERSON] отримала в спадок квартиру [ADDRESS] - в цілому, від [PERSON] (матері) яка померла [INFO] , яка отримала спадщину, але не оформила від [PERSON] , що померла [INFO] . Згідно п. 7. ПКЕЕН Для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об`єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Після чого енергопостачальник протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості підключає квартиру або об`єкт побутового споживача до електропостачання. Згідно ПРРЕЕ п. 2.1.3. Ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач. Споживачі укладають договір споживача про розподіл (передачу) електричної енергії шляхом приєднання до публічного договору за наявності паспорта точки розподілу. У разі надання послуги з приєднання до електричних мереж ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є оператор системи. В період з 2012 року жоден з належних власників не звертався до енергопостачальника для переукладання договору про користування електричної енергією. Згідно п. 6 абз.2 ПРРЕЕ «Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.» Згідно п. 1.2.15. абз. 5 ПРРЕЕ «При переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил.» Згідно з п. 5.1.1 ПРРЕЕ Оператор системи розподілу має право: 6) тимчасово припиняти розподіл (передачу) електричної енергії, обмежувати обсяг розподілу (передачі) електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках та порядку, передбачених цими Правилами та Кодексом систем розподілу, зокрема у зв`язку із заборгованістю споживача за договором про користування електричною енергією га/або договором про постачання електричної енергії, які продовжують свою дію в частині регулювання відносин сторін щодо заборгованості (переплати) за цими договорами, нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо. Відповідач вважає, що відсутність договору у разі фактичного користування послугою не дає підстав не оплачувати її або оплачувати лише частково. 02 червня 2021 року [PERSON] надала до суду відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», в якому зазначила наступне, станом на 01.01.2019р. постачання електроенергії не здійснювалося за адресою: [ADDRESS] , оскільки було припинено ще в 2017 році. Як наслідок, заборгованість у розмірі 9927,48 грн. станом на 11.08.2020р. не могла виникнути у [PERSON] перед ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», оскільки, відповідач-2 починаючи з 01.01.2019р. став постачальником універсальних послуг з постачання електричної енергії для побутових споживачів Дніпропетровської області і навіть не підозрював, що постачання електроенергії припинено в 2017 році, а тому попереджав станом на 11.08.2020р. про відключення електропостачання після зняття карантинних обмежень. Також зазначила, що у зверненні відповідача-2 по справі не надається роз`яснення відносно заборгованості споживача електроенергії, тобто за який період вона виникла. Окрім того, позивач [PERSON] не є споживачем електроенергії, оскільки дана послуга не підключена на момент виникнення права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: реєстр №3-544 від 14.07.2020р. і по сьогоднішній день. Припинення постачання електроенергії повинно було відбутись за не сплату спожитої електроенергії протягом двох попередніх місяців, як наслідок сума заборгованості станом на 11.08.2020р. у розмірі 9927,48 грн., не може складати вартість спожитої електроенергії за попередні два місяці. А оскільки, електропостачання було відключене у 2017 році, тому заборгованість у розмірі 9927,48 грн. виникла до 2017 року. Позивач вважає борг з постачання електроенергії у розмірі 9927,48грн. фіктивним, оскільки з 01.01.2019р. ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» став постачальником універсальних послуг з постачання електричної енергії для побутових споживачів Дніпропетровської області. 10 червня 2021 року [PERSON] надала до суду відповідь на відзив Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» в якому зазначила наступне, право вимоги відповідача відносно стягнення заборгованості зі споживача сплинуло ще в жовтні 2017 року, тобто час протягом якого Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» міг звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Окрім того, АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» письмово не попередив споживача за 5 робочих днів про відключення електропостачання; не надав жодних документів з якого часу припинено постачання і на якій підставі, а також не надано акту про опломбування лічильника. 19 серпня 2020 року [PERSON] , як новий власник квартири звернулася із заявою про укладення договору до АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ». Проте, на сьогоднішній день врегулювати питання з відповідачами відносно підключення (відновлення) електропостачання не є можливим, оскільки відповідачі не бажають підключати (відновлювати) електропостачання без сплати боргу, з яким позивач не згідна. 17 червня 2021 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. [PERSON] , є власницею квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: реєстр №3-544 від 14.07.2020р. За адресою [ADDRESS] наявний особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , Договір про постачання електричної енергії укладений з 27.08.2003 року. Постачання електричної енергії [PERSON] здійснювалось у відповідності до Правил користування електричною енергією для населення затверджене Постановою кабінету міністрів України №1357 від 26.07.1999 року (далі ПКЕЕН). з червня 2018 року згідно Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 зі змінами і доповненнями, внесеними постановами НКРЕКП від 21.12.2018 № 2002, від 18.07.19р. № 1525. В період з жовтня 2014 по грудень 2018(включно) сума заборгованості за використану електричну енергію склала 21 534,72, грн. Згідно з п.8, 19, 20, 27, 37, 35, 42 ПКЕЕН(діяли на момент укладання договору до червня 2018 року) Відповідачі бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживачі зобов`язуються оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у терміни передбачені Правилами. Згідно з п. 5.1.1 ПРРЕЕ Оператор системи розподілу має право: 1) отримувати своєчасно плату за надання послуги з розподілу або передачі електричної енергії та плату за перетікання реактивної електричної енергії відповідно до умов договорів та законодавства України; Згідно з п.п. 5.5.5 ПРРЕЕ Споживач зобов`язаний: 1) користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); 2) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 3) за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору; 4) здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; У відповідності із Законом України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих побутових потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги. Житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку, встановленому законодавством, забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях тощо. Згідно вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України «Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).» Згідно вимог ст. 1218 Цивільного кодексу України «До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.» Згідно п. 6 абз.2 ПРРЕЕ «Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.» Згідно п. 1.2.15. абз. 5 ПРРЕЕ «При переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил.» Згідно з п. 5.1.1 ПРРЕЕ Оператор системи розподілу має право: 6) тимчасово припиняти розподіл (передачу) електричної енергії, обмежувати обсяг розподілу (передачі) електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках та порядку, передбачених цими Правилами та Кодексом систем розподілу, зокрема у зв`язку із заборгованістю споживача за договором про користування електричною енергією га/або договором про постачання електричної енергії, які продовжують свою дію в частині регулювання відносин сторін щодо заборгованості (переплати) за цими договорами, нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо; Верховний Суд України у правовій позиції, яка висловлена в постанові від 20.04.2016р. по справі № 6-2951 цс 15 роз`яснив, що. хоч у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 вказаної статті ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Виходячи зі змісту ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 5 ЦПК України застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову. Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 ЦК України, до яких, зокрема, відносяться: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Способи захисту за своїм призначенням можуть вважатись визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від захисту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Захист порушеного права має бути ефективним. Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02). Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що фактично спір виник з приводу заборгованості за електропостачання. Законодавством не передбачено такого способу захисту цивільного права, як зобов`язання вчинити певні дії - підключити квартиру до послуг постачання електричної енергії. Крім того порядок підключення квартири до послуг електропостачання урегульовано діючим законодавством. \~ \~ \~ \~З огляду на вищенаведене, позовні вимоги про зобов`язання відповідачів підключити квартиру за адресою [ADDRESS] до послуг постачання електричної енергії, задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у ч. 1 ст. 10 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. \~ \~ \~ \~На думку Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (пункт 39 рішення у справі «C.G. та інші проти Болгарії» («C. G. and Others v. Bulgaria»), заява N 1365/07; пункт 170 рішення у справі «Олександр Волков проти України», заява N 21722/11). \~ \~ \~ \~У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме в тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (пункти 31-32 рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції» («Cantoni v. France»), заява N 17862/91; пункт 65 рішення від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява N 20372/11). \~ \~ \~ \~Враховуючи вищенаведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Розподіл судових витрат здійснено у відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід віднести на рахунок держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed