Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

11.09.2018р. ТОВ «ФК Є ГРОШІ» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. (а.с. № 3-8). Разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання представника позивача Корецької І.С. (діє на підставі Наказу №2-2017-/к/ а.с. №41) про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. №10). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 16.10.2018р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№ 57). В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що 03.04.2018р. між ТОВ «ФК Є ГРОШІ» та [PERSON] було укладено договір №2884118480-000423 про надання позики, у тому числі і на умовах фінансового кредиту шляхом реєстрації відповідачки на інтернет-сайті позивача і виконанням нею певних дій, які свідчать про укладення договору. 03.04.2018р. позивач надав [PERSON] позику у розмірі 3 000 грн., які було перераховано на картковий рахунок відповідачки [NUMBER] строком на 30 днів з кінцевою датою повернення не пізніше 23 год. 00 хв. 02.05.2018р. включно. Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 1 791,50 грн. за 30 днів, проценти за користування позикою становлять 1,99% за кожен день користування. Відповідно до умов укладеного договору, у разі невиконання позичальником зобов'язань, позикодавець має право стягнути пеню у розмірі 3% від залишку суми за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Відповідачка свої зобов'язання у визначені договором строки не виконала, чим порушила умови договору та станом на 07.09.2018р. заборгованість [PERSON] складає 23 902,60 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 3 000 грн., заборгованості за процентами у розмірі 9 432,60 грн., пені за порушення строків виконання грошового зобов'язання у розмірі 11 470 грн. Відповідну суму заборгованості позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь, а також судові витрати понесені на юридичну допомогу у розмірі 1 500 грн., та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 762 грн. В судові засідання 06.12.2018р. та 11.03.2019р. представник позивача не з'явився, про дату та час слухання повідомлявся належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик до суду на юридичну адресу, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази (а.с. №58, 59). 07.11.2018р. до суду представником позивача Корецькою І.С. було подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому представник зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та згідно доказів, наявних в матеріалах справи, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. № 61). Відповідачка - [PERSON] в судові засідання 06.12.2018р. та 11.03.2019р. двічі поспіль не з'явилася, про дату та час слухання справи повідомлялася шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації (а.с. № 58,63), яка підтверджена відповіддю наданою ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 05.10.2018р. (а.с.№56). В матеріалах справи наявне поштове повідомлення про отримання відповідачкою позовної заяви з додатками та судової повістки на 06.12.2018р. (а.с. №60) конверт з судовою повісткою на 1.03.2019р., був повернутий за зворотною адресою з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. №65). Отже, належним чином повідомлена про розгляд справи судом відповідачка в судові засідання повторно не з'явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернулася, а також не скористалася правом надання заперечень проти позову. Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідачка виходячи з положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 03.04.2018р. між ТОВ «ФК Є ГРОШІ» та [PERSON] було укладено договір № 2884118480-000423 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с. № 13-19). Договір між сторонами було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідачки на інтернет-сайті https://e-groshi.com, виконанням певних дій, що свідчать про укладення договору. 03.04.2018р. позивачем на картковий рахунок відповідачки [NUMBER] було перераховано позику у розмірі 3 000 грн., що підтверджується електронним повідомленням (а.с. №29), дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017р., укладеного між ТОВ «ФК Є ГРОШІ» та ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с №30-31). Згідно умов п.п.3.2, 3.2.1 договору №2884118480-000423 сума процентів за користування позикою становить 1791 грн. за 30 днів, проценти за користування позикою становлять 1,99 % за кожен день користування позикою, що становить 726,35% річних, фіксована процентна ставка за цим договором становить 1,99% за кожен день, починаючи з дати видачі позики і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. Згідно умов п.п.5.2-5.4, 7.1 договору, строк, на який надається позика за цим договором становить 30 днів, дата повернення позики не пізніше 23 год. 00 хв. 02.05.2018р. включно. У випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% відсотка від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Правовідносини, що виникли між сторонами урегульовано Законом України "Про споживче кредитування", Законом України "Про електронну комерцію", Цивільним Кодексом України. Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 Закону України «Про споживче кредитування»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов'язані з нею. Статтею 12 Закону України "Про споживче кредитування" регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 ст.12 Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч.1 ст. 3 Закону України "Про споживче кредитування" одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб'єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб'єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв'язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 398074, який зазначений у тексті договору у розділі "Підписи сторін" (а.с. №19). Таким чином, між ТОВ «ФК Є ГРОШІ» та [PERSON] було укладено договір позики на умовах фінансового кредиту. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610, ч.1 ст.612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що грошові зобов'язання за договором №2884118480-000423 від 03.04.2018р. відповідачка належним чином не виконала та відповідно до заявлених позивачем позовних вимог станом на 07.09.2018р. заборгованість становить 23 902,60 грн., з яких: 3 000 грн. - заборгованість по кредиту, 9 432,60 грн. - заборгованість по відсоткам, 11 470 грн. - пеня. Відповідний розмір заборгованості позивачем визначений згідно до детального розрахунку заборгованості за договором №2884118480-000423 від 03.04.2018р., який долучений до позовної заяви. Між тим, визначаючи розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON], суд вважає необхідним виходить з наступного. Згідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України встановлено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. На підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з розрахунків, наданих позивачем, розмір пені складає 11 470 грн., що значно перевищує суму основного боргу 3 000 грн., тому суд вважає, що позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню, а з відповідачки слід стягнути пеню у розмірі заборгованості за тілом кредиту у сумі 3 000 грн. Відповідачкою не надано суду належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення її від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст.617 ЦК України. Підсумовуючи викладене, враховуючи, що у [PERSON], перед позивачем існує заборгованість, яка відповідачкою добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором № 2884118480-000423 про надання позики від 03.04.2018р. станом на 07.09.2018р. у розмірі 15 432 грн. 60 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 3 000 грн., заборгованості за процентами у розмірі 9 432грн.60коп., пені у розмірі 3 000 грн. Пунктом 1 ч.3 ст. 133, ст. 137 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать судові витрати на професійну правничу допомогу. Так, на підставі договору про надання юридичних послуг № 01/08-2 від 01.08.2018р., позивачеві надано ФОП [PERSON] юридичні послуги (а.с. № 50-51). Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг №23 від 04.09.2018р. до договору про надання юридичних послуг № 01/08-2 від 01.08.2018р., проведено усну консультацію тривалістю 1 год.(200 грн.), аналіз документів кредитної справі - 2 год. (600 грн.), підготовлено позов, клопотання про розгляд справи в спрощеному провадженні, друкування документів та їх формування для подачі до суду - 4 год. (700 грн.) (а.с. № 52). Платіжним дорученням № 695 від 05.09.2018р. позивачем здійснено оплату юридичних послуг щодо боржника [PERSON] за договором № 2884118480-000423 від 03.04.2018р. про надання позики на суму 1 500 грн. (а.с. № 53). На підставі наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку про доведеність вимог позивача щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, між тим з урахуванням часткового задоволенні позовних вимог, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 968грн.47коп. (15 432,60 грн. х 1 500 грн. : 23 902,60 грн. = 968грн.47коп.). Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 137 грн. 63 коп. (15 432,60 грн. х 1 762грн. : 23 902,60 грн. = 1 137,63 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial