Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить визнати спільним майном подружжя автомобіль марки MERSEDES-BENS VITO , зеленого кольору 2001 року виготовлення , кузов № [NUMBER], д.н.з.[NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 21.07.2007 року та поділити майно. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 2005 року по 2012 рік вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі . В 2007 році за час перебування в шлюбі придбали вищезазначений автомобіль. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу є їх спільною власністю. Відповідно до ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільноїсумісної власності на майно , набуте за час шлюбу . У разі поділу майна , що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя , частки майна дружини та чоловіка є рівними , якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором ( ст.70 СК України , ст.372 ЦК України). Відповідно до ч.1, 2 ст.71 СК України майно. що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя , ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна , спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя , якщо інше не визначено між ними. Відповідно до ст.183 ЦК України неподільною є річ , яку не можна поділити без втрати її цільового призначення . Після розірвання шлюбу відповідач відмовляється визнати автомобіль спільною власністю та поділити його, а тому вона звернулася до суду з позовом в якому ставить питання про поділ спільного майна. Так як автомобіль , що належить їм з відповідачем на праві спільної сумісної власності є неподільною річчю , то вона згодна на грошову компенсацію вартості 1/2 частини. Відповідно до висновку експерта від 25.09.2015 року ринкова вартість спірного автомобіля визначена 199120 грн., отже відповідно 1/2 частина складає 99560 грн., яку вона і просить стягнути. Крім того просить стягнути сплачені та понесені нею судові витрати. В судове засідання позивач не з"явилася , але надіслала письмову заяву в якій просить справу розглянути в її відсутність, вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити , в разі неявки відповідача , згодна на заочний розгляд (а.с.47). Відповідач в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином , про що свідчить розписка ( а.с.45) , заяв про перенесення розгляду, розгляд в його відсутність не подавав , про причини неявки не повідомляв , а тому суд враховуючи згоду позивачки ухвалив провести розгляд справи в його відсутність на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши позовну заяву , дослідивши надані докази суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено , що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 2005 року по 2012 рік, що підтверджується даними паспорту позивачки , копією рішення Бобровицького районного суду ( а.с.6,7). Відповідно до довідки центру надання послуг , пов"язаних з використанням автотранспортних засобів м. Ніжина (а.с. 8) [PERSON] в 2007 році був зареєстрований автомобіль марки MERSEDES-BENS VITO , зеленого кольору 2001 року виготовлення , кузов № [NUMBER], д.н.з.[NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 21.07.2007 року, тобто автомобіль був придбаний подружжям в період спільного проживання в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу є їх спільною власністю. Відповідно до ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільноїсумісної власності на майно , набуте за час шлюбу . У разі поділу майна , що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя , частки майна дружини та чоловіка є рівними , якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором ( ст.70 СК України , ст.372 ЦК України). Відповідно до ч.1, 2 ст.71 СК України майно, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя , ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна , спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя , якщо інше не визначено між ними. Відповідно до ст.183 ЦК України неподільною є річ , яку не можна поділити без втрати її цільового призначення . Отже виходячи з вищезазначеного автомобіль марки MERSEDES-BENS VITO , зеленого кольору 2001 року виготовлення , кузов № [NUMBER], д.н.з.[NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 21.07.2007 року є спільною власністю подружжя [PERSON] і кожному належить 1/2 частина вказаного автомобіля . Позивач згодна на грошову компенсацію вартості її частини автомобіля. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, застосовуються положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Позивач надав згоду на компенсацію , але інший з подружжя ( відповідач) не вніс на депозитний рахунок відповідну грошову суму. Позивач не зверталася щодо вирішення спору в порядку ст.365 ЦК України з попереднім внесенням на депозитний рахунок відповідної грошової суми , а тому суд визнає , що автомобіль є спільною власністю подружжя і кожному з них належить по 1/2 частині без реального поділу даного автомобілю. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved