Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач Кредитна спілка «Нова» звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 26 жовтня 2007 року відповідач [PERSON] від Кредитної спілки "Нова", на підставі Кредитного Договору № 116-07/Л від 26.10.2007р., отримав кредит в сумі 10000,00грн. Згідно Договору відповідачу було встановлено 48 (сорок вісім) відсотків річних за користування кредитом, що становить 12 (дванадцять) місяців на суму залишку по кредиту. Строк користування кредитом, встановлено на 24 місяці з 26 жовтня 2007р. до 26 жовтня 2009р. та до повного виконання позичальником зобов'язань за цим Договором. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, позивач уклав договір поруки. Відповідно з договором Поруки від 26 жовтня 2007р. [PERSON] та [PERSON] на підставі власного волевиявлення взяли на себе солідарну відповідальність перед КС "Нова" в тім, що у випадку невиконання [PERSON] свого зобов'язання по кредитному договору №116-07/Л будуть по вимозі КС сплачувати платежі, пов'язані з кредитом та нарахованими відсотками в строки та розміри, встановленні зобов'язаннями Позичальника ([PERSON]). Позичальник починаючи з 25 березня 2009 року, порушуючи узгоджений між сторонами графік погашення кредиту, по датам та чітко визначених розмірах сум, лише декілька разів сплачував відповідачу, різними розмірами, які не були передбачені Договором, тіло та відсотки за користування кредитом, даний факт підтверджується карточкою платежів по гривневому кредиту, що і було враховано позивачем в розрахунок заборгованості відповідачу за Договором. У встановленні Договором строки [PERSON] по отриманому кредиту з позивачем повністю не розрахувався. Таким чином, станом на 08.08.2013 загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем по основній сумі боргу, відсотками за користування кредитом в розмірі 48 відсотків річних становить: 5389,51 грн., а саме: 3542,11 грн. - основна сума боргу; 1847,40 грн. - відсотки за користування кредитом. На підставі наведеного вище позивач просить стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ( поручителі на підставі договору поруки), як із солідарних боржників на користь КС "Нова" заборгованість в сумі 5389,51 гри. та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір. В судове засідання представник позивача Кредитна спілка «Нова» не з'явився, надав заяву в якій просить розглянути заяву без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило, у зв'язку з чим суд згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно договору № 116-07/Л від 26.10.2007р. [PERSON] отримав від Кредитної спілки "Нова" кредит в сумі 10000,00грн. Згідно Договору відповідачу було встановлено 48 (сорок вісім) відсотків річних за користування кредитом, що становить 12 (дванадцять) місяців на суму залишку по кредиту. Строк користування кредитом, встановлено на 24 місяці з 26 жовтня 2007р. до 26 жовтня 2009р. та до повного виконання позичальником зобов'язань за цим Договором. Про отримання кредиту [PERSON] також свідчить підписаний ним видатковий касовий ордер № 318 від 26.10.2007р. Згідно п. 1.1. За цим Договором Спілка зобов'язується надати грошові кошти у кредит Позичальникові в сумі 10000,00грн. на умовах, встановлених цим Договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки у розмірі 48 відсотків річних. Згідно з п.2.1. Договору кредит був наданий на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості у відповідності до умов цього Договору. Відповідно до п.4. Договору Відповідач взяв на себе зобов'язання сплачуючи платежі в рахунок погашення кредитного зобов'язання щомісячно, протягом строку чинності Договору згідно з визначеним графіком та погоджений з нею. Строк користування кредитом, згідно п.8.1. Договору було встановлено на 24 місяці з 26 жовтня 2007р. до 26 жовтня 2009р. та до повного виконання Позичальником зобов'язань за цим Договором. Позивач по справі в свою чергу відповідно до ст. 3 Закону "Про кредитні спілки" кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону. За правилами ст. 5 Закону "Про кредитні спілки", кредитні спілки в Україні діють відповідно до цього Закону, інших Законів та виданих відповідно до них нормативно-правових актів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", кредитні спілки належать до фінансових установ виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг. 1) фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг та яка внесена до відповідного реєстру у порядку, встановленому законом. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансовий кредит - кошти, які надаються в позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Як визначено в ч. 1 ст. 1 Закону "Про кредитні спілки" кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Абзацом 3 ч. 1 ст. 21 цього Закону передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Частиною 4 ст. 8 Закону "Про кредитні спілки" передбачено, що ліцензуванню в кредитній спілці підлягає діяльність щодо залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також інші види діяльності відповідно до Закону. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та ч. 4 ст. 8 Закону "Про кредитні спілки" діяльність з надання фінансового кредиту підлягає обов'язковому ліцензуванню. На підставі ч. 2 ст. 34 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" здійснення діяльності з надання фінансових кредитів дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами Договору позичальник зобов'язався щомісячно погашати кредит та сплачувати спілці нараховані проценти в порядку визначеному вищевказаним договором № 116-07/Л від 26.10.2007р. Згідно видаткового касового ордеру № 318 від 26.10.2007р. [PERSON] отримав 10000 гривень на підставі договору № 116-07/Л від 26.10.2007р. Статтею 202 ЦК України зазначено, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. У ст.203 ЦК України вказано, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою ст.206 ЦК України. Кредитний Договір, між Позивачем та Відповідачем був вчинений у письмовій формі. Стаття 509 ЦК України гласить, що зобов'язання є правовідношеням, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплати гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти (відсотки), якщо інше не встановлено договором. У ст. 610 ЦК України зазначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно з п. 1.ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Окрім того у ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно наданих до позовної заяви матеріалів справи, встановлено, що позичальник взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та процентів за його користування належним чином не виконував. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь КС "Нова" заборгованість в сумі 5389,51 гри. відповідно до кредитного договору № 116-07/Л від 26.10.2007р. Згідно з п. 5.1 Договору для забезпечення виконання зобов'язання за Договором позивач уклав договір Поруки. Відповідно з договором Поруки від 26 жовтня 2007р. [PERSON] та [PERSON] на підставі власного волевиявлення взяли на себе солідарну відповідальність перед КС "Нова" в тім, що у випадку невиконання [PERSON] свого зобов'язання по кредитному договору №116-07/Л будуть по вимозі КС сплачувати платежі, пов'язані з кредитом та нарахованими відсотками в строки та розміри, встановленні зобов'язаннями Позичальника ([PERSON]). Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 559 Цивільного кодексу України передбачено випадки припинення поруки, зокрема, ч. 4 названої Статті закріплено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно умов договору поруки, а саме п. 4.1. передбачено період дії поруки - до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитором, проте вказаний строк не може вважатись встановленим з огляду на наступне. Главою 18 Цивільного кодексу України дано визначення поняттю строки та порядок їх обчислення. Відповідно до ч. 1 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Частиною 1 ст. 252 Цивільного кодексу України закріплено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Тобто, виходячи зі змісту норм ст. ст. 251, 252 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення, і визначається він роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посиланням на подію, яка має настати. Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 21.05.2012 року у справі № 6-68цс11 та від 23.05.2012 року у справі № 6-33цс12. Враховуючи приписи ст. ст. ст. 525, 526, 559 Цивільного кодексу України, що в разі коли кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то в разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання , тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Згідно п. 8.1. кредитного договору №116-07/Л строк погашення кредиту настає 26.10.2009 року. Таким чином, у договорі поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки пунктом 4.1. договору встановлено, що останній діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором, а тому у зв'язку з тим, що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя, договір поруки рахується припиненим на підставі ч. 4 ст. 559 Цивільного Кодексу України. Вищий Спеціалізований Суд України у своєму рішенні від 23.10.2013 р. роз'яснив, що умова договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчить про те, що договором встановлено термін припинення поручительства. І в цьому випадку підлягає застосуванню норма ч. 4 ст. 559 Цивільного Кодексу України. Шестимісячний термін, передбачений ч. 4 ст. 559 Цивільного Кодексу України, не є строком позовної давності, даний термін відноситься до припиняючого, який не може бути відновлений, припинений або перерваний. Суд бере до уваги те, що згідно карточки платежів по гривневому кредиту остання проплата в рахунок погашення кредиту [PERSON] здійснена 25.07.2012 р., з якого й потрібно вираховувати 6 (шість) місяців. Отже, враховуючи положення ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, строк договору поруки припинився 26.01.2013 року. З позовною заявою Кредитна спілка «Нова» звернулась до суду 04 грудня 2013 року, тобто після спливу шести місячного строку, встановленого частиною 4 ст. 559 Цивільного Кодексу України. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, будь-яка вимога, будь-то претензія, заява або позов, пред'явлена після закінчення шестимісячного строку, не може підлягати задоволенню у зв'язку з припиненням поруки, тобто відсутністю матеріального права, а отже в позові в частині стягнення з [PERSON] та [PERSON], як поручителів на підставі договорів поруки, як із солідарних боржників на користь КС "Нова" заборгованості в розмірі 5389,51 гри. слід відмовити. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача сплачений спілкою судовий збір в розмірі 229,40 грн. Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів і постановляє заочне рішення.

Outcome: partial