Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

В травні 2014 року КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (надалі також - позивач) звернулося до суду із позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач) про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач тривалий час користується послугами позивача з опалення та гарячого водопостачання, однак не оплачує дані послуги з 01 січня 2012 року по 01 вересня 2013 року, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 3176 грн. 59 коп., яку просить стягнути на свою користь з відповідача та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, подав письмові заперечення у яких просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки договір про надання послуг з централізованого опалення з відповідачем не укладав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, які регулюються спеціальними нормами, а саме: Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та "Про теплопостачання", Правилами надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в [ADDRESS] та є її одноосібним власником, вказана квартира забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради. Згідно виписки з особового рахунку 007693, відповідач за період з 01 січня 2012 р. по 01 вересня 2013 р. не сплачував за надані послуги з централізованого постачання теплої енергії, внаслідок чого станом на 01.09.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 3176 грн. 59 коп. (а.с. 4,5). Згідно з рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 668 від 01.10.2009 року на комунальне підприємство "Житомиртеплокомуненерго" покладено функції щодо теплозабезпечення споживачів м. Житомира (крім споживачів, як забезпечуються теплом відомчими котельнями) з 01 жовтня 2009 року (а.с.16). Статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що теплопостачання (постачання теплової енергії) - це сфера діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам; споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергії на підставі договору; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 7 Правил власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Постанова НКРЕ України від 14.12.2010 року №1820 "Про затвердження тарифів на теплову енергію КП "Житомиртеплокомуненерго" та рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 917 від 28.12.2010 року, на підставі яких з 01.01.2011 року здійснювалось нарахування плати за вказані послуги споживачам, (а.с.17) є діючими, відповідачем не оспорювались. Крім того, зі скаргами про ненадання або неякісне надання таких послуг [PERSON] не звертався, у визначений законодавством спосіб від їх отримання не відмовився. Зазначене вказує на існування між сторонами цивільних прав та обов'язків. Доводи відповідача про відсутність зобов'язальних правовідносин між сторонами, у зв'язку з відсутністю укладеного між ними договору про надання послуг, є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за фактично надані позивачем та отримані відповідачем послуги. Враховуючи, що відповідач фактично отримує від позивача послуги централізованого опалення, не вносить платежі за надані послуги , у зв'язку з чим виникла заборгованість, позов підлягає задоволенню, а заборгованість у розмірі 3176,59 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені ним витрати по оплаті судового збору в розмірі 128 грн. 90 коп., решту судового збору в розмірі 114,70 грн. суд стягує з відповідача на користь держави.

Outcome: approved