Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.12.2010 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 2100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в зв`язку з чим станом на 23.04.2019 року його заборгованість становить 11771,78 грн., яка складається з наступного: 572,35 грн - тіло кредиту, 2408,28 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6154,40 грн. - нараховано пені за прострочене зобов`язання, 1600,00 грн нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг , 500,00 грн - штраф (фіксована частина) 536,75 грн - штраф (процентна складова). А тому, просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором. Представник позивача подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву із клопотанням про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає частково та просить врахувати збіг важких матеріально-побутових умов його проживання та частково задоволити позов. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно укладеного договору №б/н від 02.12.2010 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 2100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідач порушив умови кредитного договору, а згідно ст.ст.1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Ст.1048 ЦК України стверджується, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до представленого розрахунку ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість відповідача станом на 23.04.2019 року становить 11771,78 грн., яка складається з наступного: 572,35 грн - тіло кредиту, 2408,28 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6154,40 грн. - нараховано пені за прострочене зобов`язання, 1600,00 грн нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг , 500,00 грн - штраф (фіксована частина) 536,75 грн - штраф (процентна складова). Згідно з ч.1ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Кредитним договором передбачена відповідальність за порушення зобов`язання, а саме: пеня та штраф. Тобто за одне й те саме порушення зобов`язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідач на підставі пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цих договором. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно з пунктом 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг на суму від 100 грн, клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Крім того, у пункті 2.1.1.7.6 кредитного договору визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф в розмір 500 грн + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті першочергово. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно зі ст. 525 цього Кодексу , одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України , якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконує свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується в п. 3 ч.1 ст.3 ЦК України . В ч.1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення 536,75 грн. штрафу (процентної складової), та 500 грн штраф (фіксованої частини) задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до частини другої статті 549 ЦК України , штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а тому не може визначатися у твердій вибірковій сумі. За таких обставин позов ПАТ КБ ПриватБанк у частині стягнення штрафів не може бути задоволений, також із врахуванням збігу важких матеріально - побутових умов проживання сім`ї відповідача, що підтверджується долученим до матеріалів справи актом обстеження матеріально-побутових умов (а.с.73) слід зменшити розмір пені, яка значно перевищує суму боргу (тіла кредиту) та з [PERSON] стягнути на користь позивача: ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.12.2010 року в загальній сумі 3680,63 грн, що складається із 572,35 грн - тіло кредиту, 2408,28 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 500,00- пені за прострочене зобов`язання, та 200,00 грн нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивача з відповідача слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 1921,00 грн. На підставі наведеного, ст.ст.526, 530, 612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved