Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 3 червня 2005 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем, рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 23 листопада 2012 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . З початку 2018 року відповідач припинив належним чином забезпечувати дитину, він відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дочки, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. З відповідачем проживають окремо, вона разом з дитиною проживає по [ADDRESS] (позивач) не працює, одержує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям і практично у всьому собі відмовляє, щоб забезпечити дитині належні соціально-побутові умови. Дочка [PERSON] страждає на сколіоз грудо-поперекового відділу хребта ІІ ступеня, що в свою чергу потребує значних матеріальних затрат, пов`язаних як з купівлею ортопедичного взуття, так і з витратами на лікування. Відповідач працює в ТОВ "Денка Лоджістікс" на посаді керівника сектору супроводження клієнтів та отримує заробітну плату у розмірі 16000 грн. Наскільки їй відомо, аліменти він нікому не платить, стягнення по виконавчим документам з нього не проводяться, інших неповнолітнійх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина він не має. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідачем до суду подано відзив на позов (а.с.19-24), за змістом якого відповідач вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, в задоволенні позову просить відмовити. Так, за усною домовленостю між ним та позивачем він сплачував на користь останньої грошові кошти до березня 2018 року - в розмірі 1000 грн., з квітня 2018 року - в розмірі 2000 грн. щомісячно. Оплата сум, обумовлених з позивачем на утримання спільної дитини, здійснювалась шляхом перерахування у безготівковій формі на картковий рахунок позивача, в силу сімейних обставин таке перерахування за дорученям здійснювала його мати [PERSON] . Крім того, він систематично брав участь у додаткових витратах на придбання дитині одягу, іграшок, канцелярського приладдя тощо. Дочка часто та із задоволенням проводила з ним час у м.Києві в оточенні його нової сім`ї. Фінансова участь батьків в утриманні дитини повинна бути однаково рівною. Отже, якщо він сплачував на користь позивача аліменти в розмірі 2000 грн., то загальна місячна сума на утримання дитини повинна була становити 4000 грн. та повинна бути обгрунтована позивачем, адже сплачувана сума аліментів безпосередньо призначена для витрат на дитину та не повинна бути такою, що призводить до збагачення позивача. В позовній заяві [PERSON] зазначила неправдиві відомості про те, що батько не бере участі в утриманні дитини, не надала обгрунтування щодо стягнення заявлених необхідних сум, знаючи напевно про яку суму йде мова, оскільки зазначила розмір його заробітної плати 16000 грн., що також є недостовірною обставиною. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З 1 грудня 2018 року розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років становить 2027 грн., а відповідно 50 % від нього становить 1013,50 грн. Таким чином, він в повному обсязі виконував не лише домовленості з матір`ю дитини, але й утримував дитину у розмірі сум, встановленого законодавством для її потреб відповідно до її віку. При цьому, якщо дитина просить у нього будь-які додаткові блага в межах розумних сум, такі прохання дитини також виконуються. Фактично середній розмір його заробітної плати становить 15065 грн. в місяць, при цьому на даний час на його утриманні перебуває дружина [PERSON] , яка знаходиться в декретній відпустці, та малолітній син [PERSON] , [INFO] , тобто сімейний бюджет тримається на його доходах. Він несе значні витрати, які складаються з наступного: витрати на утримання дитини [PERSON] . - 2000 грн. щомісячно, витрати на комунальні послуги - 1700 грн., витрати на проїзд - 2000 грн., витрати по борговим зобов`язанням - 4200 грн., витрати на продукти харчування, засоби гігієни - не менше 4000 грн., витрати на проведення дозвілля - орієнтовно 1500 грн., витрати на малолітню дитину [PERSON] - до 1000 грн., всього орієнтовно 16400 грн. Таким чином, маючи дохід 15500 грн., його витрати є такими, що не дозволяють сплачувати аліменти на дитину [PERSON] у більшому розмірі, ніж він сплачує. У разі стягнення з нього аліментів у розмірі, зазначеному позивачем, він залишиться без засобів для існування. Оскільки він сплачує аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 2000 грн. щомісячно, тому підстави для задоволення позову відсутні та відсутній предмет спору як взагалі такий. З підстав, викладених у відзиві просить відмовити в задоволенні позову. Позивач відповідь на відзив не подала. В судовому засіданні 11.02.2019 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 13 березня 2019 року. В судовому засіданні 13 березня 2019 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] . - [PERSON] про закриття провадження у справі. В судовому засіданні 11.02.2019 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 22 квітня 2019 року. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач, якого належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала в повному обсязі, просила відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідач сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 2000 грн. щомісяця, а тому повні вимоги є безпідставними. Позивач не довела належними та допустимими доказами, що розмір аліментів на дитину повинен становити 1/4 частину доходу відповідача. У разі ж стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки не заперечувала щодо стягнення аліментів у розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, заслухавши вступне слово позивача та її представника, представника відповідача, їх додаткові пояснення, вивчивши відзив відповідача, дослідивши наявні в справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 7). Дитина народилася у шлюбі, в якому сторони перебували 3 червня 2005 року, рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 23 листопада 2012 року шлюб між ними розірвано (а.с.9). Місце проживання позивача [PERSON] та дитини [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта позивача та довідкою виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області про реєстрацію місця проживання дитини (а.с.5-6, 8). Дитина [PERSON] , [INFO] , знаходиться на "Д" обліку в МЛА №1 Кролевецького РЦ ПМСД, має ідеопатичний S-подібний сколіоз грудо-поперекового відділу хребта ІІ-ІІІ ст. Дитина потребує підтримуючого лікування в СОДКЛ один раз на квартал, зміну ортезу один раз на півроку. Дані обставини підтверджуються довідкою Кролевецького районного центру первинної медико-санітарної допомоги від 29.10.2018 року (а.с.12). Позивач [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації і одержує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, допомога призначена з 01.06.2018 р. по 30.11.2018 р. Справа №605195, що підтверджується довідкою управління соціального захисту населення Кролевецької райнної державної адміністрації Сумської області від 30.10.2018 року (а.с.10). Відповідач проживає у [ADDRESS] , що вбачається з матеріалів справи. Він працює в ТОВ "Денка Лоджістікс" з 12.05.2016 року, на даний час займає посаду керівнака сектору. За період з 01.12.2017 року по 30.11.2018 року йому нараховано дохід в розмірі 224583,74 грн., за виключенням суми ПДФО та військового збору за вказаний період йому виплачено 180789, 93 грн. Дані обставини підтверджуються довідкою ТОВ "Денка Лоджістікс" від 03.12.2018 року (а.с.63). Судом встановлено, що відповідач протягом 2014-2018 років сплачував аліменти на утримання дитини [PERSON] , перераховувавши кошти на рахунок позивача, що підтверджується відповідними квитанціям (а.с.32-56) та не заперечується позивачем в судовому засіданні. Однак позивач бажає, щоб відповідач сплачував аліменти за рішенням суду. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно пунктів 1, 2, 3, 3-1, 4 частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимогі на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За заявленими вимогами позивач просить стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] за рішенням суду в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, про що зазначила представник відповідача в судовому засіданні. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я дитини, зокрема те, що вона знаходиться на "Д" обліку в МЛА №1 Кролевецького РЦ ПМСД, має ідеопатичний S-подібний сколіоз грудо-поперекового відділу хребта ІІ-ІІІ ст. та потребує підтримуючого лікування в СОДКЛ один раз на квартал, зміну ортезу один раз на півроку (а.с. 12); матеріальне становище дитини. Також суд враховує стан здоров`я відповідача, про який є підстави вважати, що він є задовільним, оскільки останній не зазначив і не довів протилежного; його матеріальне становище, зокрема наявність роботи та постійного заробітку (а.с.63), а також наявність боргових зобов`язань за договором позики (а.с.68); наявність у відповідача на утриманні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.30). Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України позивач повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, зазначені нею обставини. Позивачем не надано доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про те, що розмір аліментів на дитину повинен становити 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Суд бере до уваги позицію відповідача, те, що він цікавиться життям дочки, проводить з нею час за місцем свого проживання в м.Києві, що підтверджується відповідними фотокартками (а.с.70-74), щомісяця в добровільному порядку виконував свій обов`язок, надав утримання дитині, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.32-56) та не заперечується відповідачем, однак на даний час між сторонами відсутня домовленість щодо утримання дитини і позивач бажає, щоб відповідач сплачував аліменти за рішенням суду, що не суперечить положенням ч.3 ст.181 СК України. Представник відповідача зазначила, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на дитину у розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, однак суд враховує, що за приписами ч.3 ст.181 СК України право вибору способу стягнення аліментів належить саме позивачу і остання бажає, щоб відповідач сплачував аліменти у частці від доходу. Оцінивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, виходячи з критеріїв розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, відповідатиме її інтересам, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача та іншої дитини, яка знаходиться на його утриманні. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за їх необгрунтованістю. Статтею 185 СК України предбачений обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач не позбавлена можливості за погодженням з відповідачем чи шляхом звернення до суду ставити питання щодо участі відповідача у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. та на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial