Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

10.03.2020 року представник ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТзОВ "ФК "ЄАПБ") звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з останнього на користь ТзОВ "ФК "ЄАПБ") заборгованість за кредитним договором №7961285644 від 12.08.2016 року в розмірі 15 857,13 грн., з яких: 6409,27 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1511,34 грн. - сума заборгованості за відсотками; 4731,88 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 3204,64 грн. сума заборгованості за пенею, а також понесені судові витрати в розмірі 2197,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12 серпня 2016р. [PERSON] (далі Відповідач) подав до ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТзОВ "ФК "ЦФР") Заяву №7961285644 від 12 серпня 2016р. на отримання кредиту від ТОВ "ФК "ЦФР" (далі - Кредитний договір), підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК "ЦФР" становлять кредитний договір між ТОВ "ФК "ЦФР" та Відповідачем, як позичальником, а також, що отримав примірник Кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ "ФК "ЦФР". Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК "ЦФР" (копія додається), умови разом із заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір. 30.07.2018 між ТОВ "ФК "ЦФР" та ТзОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір відступлення прав вимоги № 20180730, у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК "ЦФР" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК "ЦФР" права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ "ФК "ЦФР" і Боржниками . Згідно п. 1.2. Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ "ФК "ЄАПБ" заміняє ТОВ "ФК "ЦФР" у Кредитних Договора входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває грошових вимог ТОВ "ФК "ЦФР" за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитні договорами. Відповідно до Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між Позичальником Я ТОВ "ФК "ЦФР" (далі - Реєстр Боржників) - Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги №20180730 від 30.07.2018 (витяг з Реєстру Боржників додається), ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 15857,13 грн., з яких: 6409,27 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; -1511,34 грн. - сума заборгованості за відсотками; 4731,88 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 3204,64 грн. - сума заборгованості за пенею. Згідно із п. 6.2.3. Договору відступлення прав вимоги, Права Вимоги переходять до ТОВ "ФК "ЄАПБ" з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ "ФК "ЄАПБ" стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "фк "ЦФР" умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення Права Вимоги. Додаткового оформлення відступлення Права Вимоги у цих випадках не вимагається. Згідно п. 3.1. Договору відступлення прав вимоги, ТОВ "ФК "ЦФР" гарантує, що йому належить Право Вимоги за Портфелем Заборгованості до Боржників, зазначених у Реєстрі Боржників. На виконання п. 6.6. Договору відступлення прав вимоги, згідно вимог ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на адресу Відповідача, зазначену в Кредитному договорі, поштовою кореспонденцією через відділення УКРПОШТИ від імені ТОВ "ФК "ЦФР" направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ "ФК "ЄАПБ" (копія повідомлення додається). Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Ухвалою від 27.03.2020 року у справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 09.07.2020 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву від 06.11.2020 року (вх.№19852 від 23.11.2020 року) про розгляд справи у його відсутності та повне підтримання позовних вимог. При цьому також зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово повідомлявся про розгляд справи на 09.07.2020 року,02.11.2020 року, 20.01.2021 року, про що свідчать довідка Укрпошти (а.с.42), рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення особисто відповідачу 17.07.2020 року, 10.11.2020 року. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розгляд справи призначався на 20.01.2021, повне судове рішення в порядку ч.6 ст.259 ЦПК України складено 25.01.2021. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 12.08.2016 року [PERSON] подав до ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заяву №7961285644 від 12.08.2016 року про отримання кредиту від ТОВ ФК ЦФР, підписання якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем, як позичальником, а також, що отримав примірник кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с.5-7). 30.07.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Центр фінансових рішень та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів укладено Договір відступлення прав вимоги №20180730, відповідно до умов якого, на умовах, встановлених цим Договором, Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості) (а.с.18-20). Відповідно до витягу Реєстру Боржників до Договору відступлення права вимоги №20180730 від 30.07.2018 року, ТОВ «ФК «ЦФР» набуло право вимоги до [PERSON] (а.с.21). Згідно п. 6.2.3. Договору відступлення прав вимоги, Права Вимоги переходять до ТОВ "ФК "ЄАПБ" з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ "ФК "ЄАПБ" стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "ФК "ЦФР" умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення Права Вимоги. Додаткового оформлення відступлення Права Вимоги у цих випадках не вимагається. Згідно п. 3.1. Договору відступлення прав вимоги, ТОВ "ФК "ЦФР" гарантує, що йому належить Право Вимоги за Портфелем Заборгованості до Боржників, зазначених у Реєстрі Боржників. На виконання п. 6.6. Договору відступлення прав вимоги, згідно вимог ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на адресу Відповідача, зазначену в Кредитному договорі, поштовою кореспонденцією через відділення УКРПОШТИ від імені ТОВ "ФК "ЦФР" направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ "ФК "ЄАПБ" (копія повідомлення додається) (а.с.16,17). Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Приписами ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Як вбачається з розрахунку заборгованості за Кредитним договором №7961285644 від 12.08.2016 року, відповідачем порушено умови Кредитного договору в частині погашення основної заборгованості, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу - 6409,27 грн. ; суми заборгованості за відсотками -1511,34 грн., що підлягає стягненню з відповідача, оскільки розмір заборгованості підтверджується долученими до справи доказами. Вимога про стягнення з позивача боргу за управління кредитом в розмірі 4731,88 грн. до задоволення не підлягає з наступних підстав. За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України Про захист прав споживачів до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України Про захист прав споживачів (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, відповідно до статті 55 Закону України Про банки і банківську діяльність відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України Про захист прав споживачів з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (чинних, на час укладення правочину), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). За положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України Про захист прав споживачів кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним. Що стосується вимоги про стягнення пені, суд виходить з такого. Відповідно ч.ч. 1, 3 ст. 549 цього Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Аналізуючи наведені норми ЦК України, беручи до уваги обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 3204,64 грн.. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача у користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог: 2 102,00 грн. (сплачений позивачем судовий збір) ? 11125,25 грн. (розмір задоволених вимог) / 15857,13 грн. (заявлений розмір вимог) = 1474,75 грн..

Outcome: partial