Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

В липні 2013 року [PERSON] (надалі також - позивач) звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Житомирської міської ради (надалі також - відповідач) про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року помер син позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на 45/100 будинку [ADDRESS], який належав йому на підставі договору купівлі-продажу від 26 липня 1984 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Житомирської державної нотаріальної контори [PERSON] Посилаючись на те, що вона є єдиним спадкоємцем за законом на вказану частину будинку, однак не може оформити спадщину, оскільки відсутня реєстрація правовстановлюючих документів, у зв"язку з чим, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 45/100 частки будинку [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у ньому. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, однак подав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 06.08.2012, актовий запис № 1797 (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.11.1956 року померлий [PERSON] є сином позивача [PERSON] (а.с. 10). Судом встановлено, що померлим [PERSON] заповіту складено не було, тому його мати [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги. Як вбачається із довідки КП "ВЖРЕП № 11" від 12.02.2013 р. за №118 на день смерті [PERSON] та протягом шести місяців після його смерті разом з померлим були зареєстровані: його мати [PERSON], дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до копії матеріалів спадкової справи №11/2012, заведеної приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] до майна померлого [INFO] року [PERSON], позивач [PERSON] 19.12.2012 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] за законом (а.с. 33). З матеріалів спадкової справи також вбачається, що [PERSON] 12.12.2012 року, подав до нотаріальної контори заяву про відмову від належної йому частки в спадковому майні на користь [PERSON], а [PERSON] 15.02.2013 року подала заяву, в якій вказала, що на спадщину та отримання спадкового майна вона не претендує (а.с. 34, 35). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1297 ЦК України встановлюється обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, звернутись до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Згідно листа приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] № 1/236 від 02.07.2013 неможливо видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно: 45/100 частин житлового будинку за адресою [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до дублікату договору купівлі-продажу від 26.07.1984 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Житомирської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] продав, а [PERSON] купив 45/100 частин будинку, що знаходиться в [ADDRESS] і розташований на земельній ділянці розміром 589 кв.м. (а.с. 5). Згідно довідки КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради № 80 від 22.01.2014 вбачається, що відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи станом на 31.12.2012 року [PERSON] був власником 45/100 ід. частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 06.07.1984 року (а.с. 45). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Враховуючи той факт що позивач дійсно є спадкоємцем померлого [PERSON] та прийняла спадщину в порядку і в строки передбачені ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, з огляду на неможливість іншим чином оформити право власності на нерухоме майно спадкодавця у зв'язку із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про спадщину, суд дійшов висновку, що в даному випадку вимоги про визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом права власності на 45/100 частки будинку [ADDRESS] є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved