Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 3520587500:02:000:0924, укладений між [PERSON] та ТОВ "АФ КОЛОС 14" та визнати недійсною його реєстрацію. Представник позивача вимоги підтримав. В судовому засіданні 29.08.2016 року суду пояснив, що в квітні 2016 року товариству стало відомо, що відповідач [PERSON] уклала договір з ТОВ «АФ Колос». Однак, 18.09.2007 року між ними та покійним батьком відповідача [PERSON] було укладено договір оренди землі на 10 років. Відповідачка знала про наявність договору між позивачем та її батьком. За вказаним договором він отримував орендну плату, сплачувалися податки. З 2012 року по 2015 рік відповідач не отримувала у них оренду плату з невідомих причин, хоча вона нараховувалася. Відповідач пояснювала йому, що ніякого договору з «АФ Колос 14» не підписувала. Позивач і наданий час користується земельною ділянкою. Просив задовольнити позовні вимоги, визнати договір оренди землі між відповідачем та ТОВ "АФ Колос 14", а також визнати недійсною його реєстрацію. Представник відповідач [PERSON] [PERSON] надав до суду заяву про визнання позову в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення (а.с. 28, 52). Однак, суд, в дотримання вимог ст.174 ЦПК України, не може прийняти визнання відповідачем позову, оскільки це порушує права іншого відповідача ТОВ «АФ Колос 14», так як вони також були стороною оспорюваного договору і заперечують щодо задоволення позову. Також представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 29.08.2016 року пояснив, що [PERSON] був чоловіком відповідачки а не батьком. Ним у 2007 році було укладено договір оренди землі з позивачем. Після смерті чоловіка відповідачка оформила своє право на спадщину та 05.03.2011 року отримала державний акт. Вона не памятає, щоб підписувала договір з відповідачем «АФ Колос». Протягом 2012-2015 року відповідачка отримувала оренду плату в тому ж місці де отримувала і раніше, до смерті чоловіка. Представник відповідача ТОВ «АФ Колос 14» [PERSON] в судовому засіданні 29.08.2016 року вимоги не визнав. Суду пояснив, що після смерті чоловіка відповідачка отримавши всі необхідні документи, звернулася в ТОВ «АФ Колос 14» та підписала договір оренди землі. 14.03.2012 року договір було зареєстровано. На підставі вказаного договору оброблялася земельна ділянка та відповідачці сплачувалася орендна плата. А тому оспорюваний договір є дійсним. Товариство «АФ Колос 14» знаходиться в с. Стара Осота, а позивач лише орендує склади. Представник відповідача ТОВ «АФ Колос 14» [PERSON] в даному судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову, так як позивач знав про наявність даного договору раніше. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, про місце, день та час розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 196, 197). Представник відділу Держгеокадастру в Олександрівському районі подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, вирішення питання задоволення вимог позивача залишають на розсуд суду (а.с. 198). Суд, заслухавши думку учасників процесу та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 3520587500:02:000:0924, розташованої на території Староосотської сільської ради (за межами населеного пункту), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №042538 від 08.02.2012 року (а.с. 13). Земельну ділянку вона отримала в порядку спадкування, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.01.2011 року, після смерті чоловіка [PERSON], що помер 02.01.2009 року та був власником вказаної земельної ділянки, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №086019 від 13.09.2006 року (а.с. 10-12). Згідно п.2, п.8 та п.33 Договору оренди землі від 18.09.2007 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Трайдент Кепітал», зареєстрованого у Олександрівському офісі КРФДП «ЦДЗК» від 18.09.2007 року за №226, в оренду ТОВ «Трайдент Кепітал» надавалася земельна ділянка №924 строком на 10 років з часу підписання сторонами договору та його державної реєстрації; перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору (а.с. 8-9). Згідно Договору оренди землі №59 від 12.03.2012 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «АФ Колос -14», зареєстрованого відділом Держкомзему у Олександрівському районі за №352050004002110 від 14.03.2012 року, в оренду, строком на 15 років з часу підписання сторонами договору та його державної реєстрації, передається земельна ділянка, кадастровий номер 3520587500:02:000:0924 (а.с. 163-166). Згідно Договору суборенди земельної ділянки №59 від 23.03.2012 року, укладеного між ТОВ «АФ Колос 14» (орендар) та ТОВ «Трайдент Кепітал» (суборендар) та зареєстрованого відділом Держкомзему у Олександрівському районі за №352050004003005 від 20.06.2012 року з часу підписання сторонами договору та його державної реєстрації строком на 2 роки орендар зобовязується передати суборендареві в строкове платне володіння і користування земельну ділянку з метою її використання для сільгосппотреб, яка перебуває в оренді орендаря за договором оренди землі №59 від 12.03.2012 року, зареєстрованого Держкомземом у Олександрівському районі за №352050004002110 від 14.03.2012 року, орендодавцем у якому є [PERSON], кадастровий номер земельної ділянки 3520587500:02:000:0924 (а.с. 69-72). Згідно довідки ТОВ «Трайдент Кепітал» про нарахування та видачу орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 3520587500:02:000:0924 за період з 2008 по 2016 роки та відомостей з 2008 року по 2011 рік орендодавцю [PERSON] з 2008 року по 2011 рік було нараховано та виплачено орендну плату сільгосппродукцією, з 2012 року по 2016 рік орендна плата нараховувалася, але не була отримала (а.с. 83-91). Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин, що виникають внаслідок укладання правочинів, у тому числі договору оренди земельної ділянки та земельних правовідносин щодо захисту прав на землю, та вважає за необхідне керуватися главою 16 ЦК України «Правочини», ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ч.1 ст.16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законодавством вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Згідно ч.2 ст.24 вказаного Закону орендодавець зобовязаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Згідно ч.1 ст.27 вказаного Закону орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Згідно ч.4 ст.32 вказаного Закону (редакція на 12.03.2012 року) перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Згідно ч.2, п. «в» ч.3 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється також шляхом визнання угоди недійсною. Таким чином, судом встановлено, що 12.03.2012 року між [PERSON] та ТОВ «АФ КОЛОС 14» було укладено договір оренди землі №59, зареєстрований відділом Держкомзему у Олександрівському районі за № 352050004002110 від 14.03.2012 року щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер 3520587500:02:000:0924 строком на 15 років з часу його підписання сторонами та його державної реєстрації. На час укладання оспорюваного договору вказана земельна ділянка перебувала в оренді ТОВ «Трейдент Кепітал» за договором від 18.09.2007 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Трейдент Кепітал», зареєстрованим у Олександрівському офісі КРФДП «ЦДЗК» від 18.09.2007 року за №226, строком на 10 років з часу підписання сторонами договору та його державної реєстрації. Перехід права власності у порядку спадкування на земельну ділянку за кадастровим номером 3520587500:02:000:0924 до іншої особи не є підставою для припинення (розірвання) договору оренди земельної ділянки, а тому до часу закінчення дії попереднього договору ( 18.09.2017 рік) новий власник не мав права укладати договір оренди з іншим орендарем. Отже, вимоги позивача про визнання недійсним договору оренди землі №59 від 12.03.2012 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ "АФ Колос 14" є обгрунтованими. Однак, представником відповідача ТОВ «АФ КОЛОС 14» подано заяву про застосування строків позовної давності. Не погоджується з тим, що позивач нічого не знав про вказаний договір, так як ця земельна ділянка була ними передана їм у суборенду терміном на 2 роки у 2012 році. Відповідно до цього з 23.03.2015 року закінчився строк позовної давності на підставі ст.257 ЦК України. На той час позивач не предявляв жодних претензій і не зазначав про існування раніше укладеного договору оренди. А тому, у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник позивача вказував на те, що про існування оспорюваного договору вони дізналися лише в квітні 2016 році. Однак, договором суборенди земельної ділянки №59 від 23.03.2012 року, укладеним між ТОВ «АФ КОЛОС 14» (орендар) та ТОВ «Трайдент Кепітал» (суборендар) та зареєстрованим відділом Держкомзему у Олександрівського району за №352050004003005 від 20.06.2012 року підтверджується, що ТОВ «АФ КОЛОС 14» на 2 роки передало ТОВ «Трайдент Кепітал» в строкове платне володіння і користування земельну ділянку за кадастровим на 3520587500:02:000:0924 ( власник [PERSON]М.), яка перебуває в оренді орендаря за договором оренди землі №59 від 12.03.2012 року (а.с. 69-72). Таким чином, суд приходить до висновку, що на час укладання наведеного договору суборенди 23.03.2012 року позивач був освідомлений про те, що земельна ділянка за кадастровим номером 3520587500:02:000:0924 була, за оспорюваним договором, передана в оренду ТОВ «АФ КОЛОС 14». Договір суборенди є чинним, пройшов державну реєстрацію, доказів щодо його недійсності, до суду надано не було. Строки позовної давності сплинули 23.03.2015 року. А тому, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо визнання недійсним договору оренди землі №59 від 12.03.2012 року, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АФ Колос 14», у звязку зі спливом строків позовної давності. Також, оскільки позовна вимога щодо визнання оспорюваного договору недійсним з вищенаведених підстав не підлягає задоволенню, тому не підлягає задоволенню і вимога щодо визнання недійсною його державної реєстрації. Відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позов залишено без задоволення, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору необхідно покласти за його рахунок. Крім того, так як позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір за 1 вимогу немайнового характеру, тоді як у позові заявлено 2 позовні вимоги немайнового характеру (визнання недійсним договору оренди та визнання недійсною державної реєстрації договору), суд вважає за необхідне достягнути з позивача судовий збір за 1 вимогу немайнового характеру у розмірі 1378 грн.00 коп. Також, представником відповідача ТОВ "АФ Колос 14" подано до суду клопотання про стягнення з позивача, у разі відмови в задоволенні позову, понесених ними витрат на правову допомогу в розмірі 5500 гривень (а.с. 140). Відповідно до п.47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року №10 при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права, незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.12, ст.42, ст.56 ЦПК України). У матеріалах справи немає документів, які б свідчили про те, що [PERSON] є адвокатом чи фахівцем у галузі права і за законом має право надавати таку допомогу. А тому, клопотання представника відповідача про стягнення з позивача понесених ними витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню.

Outcome: approved