Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Лящівської сільської ради Чорнобаївського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, що знаходяться в адміністративних межах Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Мотивує позов тим, що дана земельна ділянка належала [PERSON], яка померла 27 грудня 2016 року. Позивач прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Не може оформити свої спадкові права у зв"язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності померлої на це нерухоме майно. В судове засідання позивач не зявилася, в позові просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник Лящівської сільської ради Чорнобаївського району в судове засідання не зявився. 16.08.2018 року до суду надійшла заява, в якій сільський голова просить розглядати справу без участі представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 128, 223 ЦПК суд ухвалив слухати справу за відсутності сторін. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2016 року [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть серія V-АГ № 575426, а.с. 15). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5,89 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться в адміністративних межах Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та належала померлій згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 021564 (а.с. 12). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 20 квітня 2012 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі № 1095, яким заповіла все своє майно позивачу [PERSON] (а.с.10). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, заповіт є чинний (а.с. 28-29). \~ \~ \~ \~Статтею 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Обставини, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 179 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. \~ \~ \~ \~З листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 1002-01/16 від 03.08.2018 вбачається, що після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору звернулася [PERSON] Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 26-27). А відтак, суд приходить до висновку, що єдиним спадкоємцем померлої [PERSON], яка прийняла спадщину у встановлений законодавством спосіб та строк є позивач [PERSON] Інших спадкоємців померлої, які прийняли спадщину, судом не встановлено. \~ \~ \~ \~Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивачу відмовлено, у зв"язку з відсутністю оригіналів правостановлюючих документів на дане спадкове майно (лист Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 868/02-16 від 18.07.2018, а.с. 8). \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В розумінні глави 12 Цивільного кодексу України земельна ділянка як нерухоме майно є об"єктом цивільних прав. Згідно ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути обєктом права власності. За приписом ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Враховуючи викладені обставини, грунтуючись на вищезазначених нормах права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач прийняла спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено її право на спадкування зазначеного майна за заповітом та його належність на час смерті спадкодавцю. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved