Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

[PERSON] у судовому порядку звернулася до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2011 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Від шлюбу мають дитину: син - [PERSON] , [INFO] .. Спору майнового характеру не має. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити та залишити після розірвання шлюбу прізвище " [PERSON] ". Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Ухвалою суду від 30.03.2020 сторонам відповідно до ч.1 ст. 111 СК України надавався строк на примирення. Наданий судом строк на примирення не приніс позитивного результату. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 23.08.2011 року, зареєстрованого у Чорноморській сільській раді Голопристанського району Херсонської області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). У судовому засіданні встановлено, що характер відносин, які склалися, свідчить про розпад сім`ї, а позивач вважає, що подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття "приватного та сімейного життя" ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа "Пек проти Сполученого Королівства" від 28.01.2003 року, заява N 44647/98). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Отже, приймаючи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, позивач вважає його таким, що суперечить її інтересам, а відповідач в судові засідання більше не з`являвся, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору, при подачі позову до суду в розмірі 840,80 грн., що підтверджується наданою до суду квитанцією про сплату від 14.04.2020.

Outcome: approved