Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач ПАТ " АКЦЕНТ-БАНК " звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 7580 гривень 37 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що 13 листопада 2013 року між позивачем ПАТ " АКЦЕНТ-БАНК " та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №ABH0R284470436, відповідно до якого позивачем був наданий відповідачу кредит в розмірі 6369 гривень 78 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з невиконанням зобов'язань по вищевказаному кредиту за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 7580 гривень 37 копійок. В судове засідання представник позивача не з'явився. Надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутністю представника банку. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач викликався до суду через оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" за 09 жовтня 2014 №186, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Заяви про розгляд справи за йог відсутності не надійшло. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі доказів представлених в матеріалах справи. Судом встановлено, що 13 листопада 2013 року між позивачем ПАТ " АКЦЕНТ-БАНК " та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №ABH0R284470436. Відповідно до кредитного договору банк надав відповідачу кредит в розмірі 6369 гривень 78 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На підставі того, що відповідач не виконував умови кредитного договору, тобто щомісячно не здійснював часткове погашення кредиту та не сплачував відсотки за користування кредитом відповідно графіку, у зв'язку з чим виникла заборгованість за наданим кредитом. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 15 липня 2014 року складає 7580 гривень 37 копійок в тому числі: · заборгованість за кредитом 6369 гривень 78 копійок; · заборгованість по процентам за користування кредитом - 4 гривні 40 копійок; · пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитом - 369 гривень 03 копійки; · штраф (фіксована частина) - 500 гривень; · штраф (процентна складова) - 337 гривень 16 копійок. З оригіналу меморіального ордеру від 21 серпня 2014 року вбачається, що за подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. Крім того, позивачем ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" була сплачена вартість оголошення про виклик відповідачки в розмірі 420 гривень, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають однаковою обов`язковими для виконання сторонами. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідачка, підписавши кредитний договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Таким чином, враховуючи, що відповідач кошти отримав, але своїх зобов'язань за договором належним чином не виконав, суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 7580 гривень 37 копійок та суму судових витрат у розмірі 243 гривень 60 копійок і витрати на опублікування оголошення в розмірі 420 гривень. На підставі викладеного ст..ст. 610-611, 623, 629, 638, 1046, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved