Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У вересні 2014 року позивач пред"явив пред"явив позов до відповідачки про визнання батьківства. Позивач зазначав, що з чернвня 2012 року по липень 2014 року він проживав однією сім"єю без реєстрації шлюбу з відповідачкою, та в цей період у них народилася донька [PERSON], [INFO] року, тому себе вважає батьком дитини. Про те, незважаючи на те, що він визнає себе батьком дитини, відповідачка відмовилася подати спільно з ним заяву до органу ДРАЦС, мотивуючи це тим, що її матір не дозволяє записпти його батьком [PERSON] з невідомих причин. Внаслідок цього, в актовому записі про народження дитини прізвие, ім"я, по-батькові відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України було зазначено - [PERSON], а запис про батька зазначено - [PERSON]. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив визнати його батьком дитини. В судовому засіданні, позивач та його представник позов підтримали. Відповідачка, її законний представник позов не визнали, стверджуючи, що позивач не являється батьком дитини. Третя особа - орган опіки та піклування, позовні вимоги визнали. Відділ ДРАЦС в судове засідання не з"явився, надав заяву про слухання справи у їх відсутність. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши докази та матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до положення ч. 1 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька зазначається: за заявою матері та батька дитини, або за рішенням суду. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження виданого виконкомом Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, актовий запис про народження № 02 від 04 лютого 2014 року, [PERSON] народилася [INFO] року. Батьками дитини вказано: батько - [PERSON], мати - відповідачка по справі [PERSON]. Викладене свідчить, що данні про батька дитини внесені зі слів матері. Відповідно до положень ст. 128 СК України передбачено, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. ст. 123, 127 цього Кодексу. Таким чином, умови вказаної норми застосовуються в разі коли батьки дитини не перебували у шлюбі на час народження дитини, коли мати та батько відмовляються від подачі сумісної заяви до відповідних органів про добровільне визнання батьківства. а також народження дитини поза межами шлюбу. Ч. 2 ст. 128 СК України встановлено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до цивільно-процесуального кодексу України. Так, в позовній заяві позивач зазначає про те, що вони з відповідачкою з червня 2012 року по липень 2014 року проживали однією сім"єю. У них народилася донька [PERSON] [INFO] року, яку позивачка зареєструвала на своє прізвище, а батьком зазначила своє прізвище, ім"я та ім"я по батькові позивача. До липня 2014 року вони разом виховували доньку. Спочатку сторони проживали в сім"ї відповідачки, а коли віношення з матір"ю відповідачки не склалися то вимушені були знімати квартиру. Матір відповідачки відібрала в останньої паспорт, категорично заперечувала щоб сторони зареєстрували шлюб та позивач був записаний батьком дитини. З питання відібрання документів та намір узаконити свої відношення позивач та відповідачка зверталися в комісію з питань захисту прав дитини при Первомайській райдержадміністрації, що підтверджується даними рішення комісії від 23.07.2014 року, протокол № 7. Відповідачка дані обставини не оспорювала, наголосивши лише на тому, що такий батько дитині не потрібен. В судовому засіданні, представник органу опіки та піклування підтврдив пояснення позивача та наголосив, що при проведенні бесіди сторонами відповідачка підтверджувала, що позивач є батьком дитини, і вона бажає зареєструвати з ним шлюб. Крім цього, відповідно до ухвали суду від 19 вересня 2014 року була призначена по справі молекулярно-генетична експертиза з вирішення питання чи є позивач батьком дитини відповідачки. Із змісту ст. 146 ЦПК України слідує, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертом необхідних матеріалів, або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке має значення для них ця експертиза, може визнати факт для з"ясування якого експертиза була призначена або відмовити у його визнанні. Так, із листа Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи від 28.11.2014 року вбачається, що ухвала суду від 19.09.2014 року була повернута без проведення експертизи у зв"язку з неприбуттям 25.11.2014 року відповідачки з дитиною для одночасного відбору біологічних зв"язків, та неможливістю в зв"язку з цим виконання експертного дослідження. Відповідачка в судовому засіданні заявила, що вона категорично відмовляється від проведення експертизи. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, про ухилення відповідачки від участі в експертизі без поважних причин та необхідності визнання факту походження дитини від батька позивача дає підстави суду вважати доведеним. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved