Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

24 грудня 2019 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 13 689,63 грн, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01.07.2014 є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за даною адресою, надає ці послуги та нараховує плату за них, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів. Відповідно до вимог законодавства споживач зобов`язаний укласти договір із надавачем відповідних послуг. Підготовлений ТОВ договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який був складений на основі типового договору, на даний час боржник не підписав, хоча неодноразово ТОВ розміщувало оголошення про необхідність укласти цей договір. Разом з тим, відповідач регулярно отримує ці комунальні послуги, не відмовляється від них, однак не сплачує їх. Відповідач жодного разу не звернувся до позивача із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках, що говорить про визнання ним боргу. А тому, сума нарахованої заборгованості є безспірною. Станом на 31.11.2019 року у споживача послуг існує заборгованість за період з 01 березня 2016 року по 31 листопада 2019 року, яка складається: з наданих послуг з централізованого опалення - 5185,53 гривень; з наданих послуг з централізованого постачання гарячої води - 7561,04 гривні. У зв`язку з тим, що [PERSON] вказані суми боргу не сплатив і прострочив виплату, то відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язаний сплатити також: -загальну суму інфляційних витрат, нарахованих на суму заборгованості за централізоване опалення у розмірі 128,69 грн; -3% річних, нарахованих на суму заборгованості за централізоване опалення у розмірі 117,15 грн. -загальну суму інфляційних витрат, нарахованих на суму заборгованості за централізоване водопостачання - 431,22 грн; -3% річних, нарахованих на суму заборгованості за централізоване водопостачання - 266 грн. Таким чином, ТОВ "Теплопостачсервіс" просило суд стягнути з боржника на їх користь зазначену вище заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду - 1921,00 грн. 6 квітня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 20-21). У судове засідання, призначене на 18.06.2020, сторони не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час та місце судового засідання був повідомлений шляхом розміщення оголошення про призначення справи до розгляду на офіційному Інтернет-сайті Голосіївського районного суду м. Києва, враховуючи, те, що інформація щодо місця реєстрації [PERSON] у суді відсутня. У зв`язку з цим, повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи суд визнає належним, про причини неявки відповідача суд повідомлено не було, відзив на позов ним не подано. Справа 23.11.2020 року не розглядалася у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін. Справа перенесена на 09.04.2021. У судовому засіданні сторони відсутні. Сторони про час, день та місце розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку. У судове засідання 14.07.2021 сторони знову не з`явилися. Відповідач про дату, час та місце судового засідання був повідомлений шляхом розміщення оголошення про призначення справи до розгляду на офіційному Інтернет-сайті Голосіївського районного суду м. Києва. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до правил ст. ст. 280-281 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває на утриманні та обслуговуванні товариства з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс". Відповідно до абзацу 10 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведення, газопостачання, опалення, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Правовідносини з постачання фізичними особами центрального опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила). Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивача. Це підтверджується правовою позицією, яка викладена в постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі № 6-1192ц15 та № 6-1706ц15, відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Підведення централізованого опалення до точки розподілу, свідчить про виконання послуг постачальником. Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс" є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який надає ці послуги та нараховує плату за них, згідно затверджених тарифів. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підриємців та громадських формувань ТОВ "Теплопостачсервіс" зареєстровано 01.06.2007 року № 1 068 102 0000 019992 ( а.с 11). Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 ЖК УРСР передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідач [PERSON] є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] та власником вказаної квартири відповідно до інформаційної довідки № 189719989 від 21.11.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності (а.с. 9). Відповідач від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався) та фактично споживав їх. Жодного разу не звертався до позивача із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках. Матеріали справи не містять доказів ненадання позивачем послуг відповідачу, так само як і звернень останньго з приводу відмови від отримання таких послуг. Відповідно до ст.ст. 19-20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір із виконавцем про надання йому житлово-комунальних послуг. З позовної заяви позивача вбачається, що виконавець послуг ТОВ "Теплопостачсервіс" відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» підготував для споживача Договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, розроблений на основі типового договору і неодноразово розміщував оголошення про необхідність укласти з виконавцем послуг вищевказаний договір. Станом на день звернення до суду, між сторонами у справі договір не укладено, однак через те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг. Це відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України 20 квітня 2016 року в справі 6-2951цс15, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом. Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила) у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Відповідно до ст.20 Закону, п.п.18,20,30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідач своєчасно не сплачує за спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно довідки про нарахування та сплату коштів за централізоване опалення та гаряче водопостачання № 50/2-154Т від 21.11.2019 року, наданої позивачем та перевіреної судом, вбачається, що станом на 31 листопад 2019 року борг відповідача становить 12 746,57 гривень, який включає в себе: 5 185,53 грн заборгованість за послуги з центрального опалення та заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 7 561,04 грн (а.с. 5). Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, згідно з зазначеними нормами законодавства відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, згідно з розрахунком нарахування суми інфляційних витрат та 3% річних, позивач має право відшкодувати: інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 128,69 грн; інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 431,22 грн; 3 % річних нараховані на суму грошової заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 117,15 грн; 3 % річних нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 266 грн. Це підтверджується розрахунком позивача № 50/2-154Т/1 від 21.11.2019 (а.с. 6-7). З огляду на викладене вище, позовні вимоги ТОВ «Теплопостачсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальні послуги, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири, і так як фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved