Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в порядку ст. 31 ЦПК України та просив зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» повернути належні йому грошові кошти у сумі 3 000 грн., стягнути пеню в розмірі 506,39 грн. та моральну шкоду в розмір 1000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30 січня 2015 р. він через відділення ПАТ «КБ «Надра» № 2660, здійснив платіж у сумі 3000,00 грн. на розрахунковий рахунок Національного університету оборони України за навчання на військовій кафедрі. Проте, платіж не був проведений банком, в результаті чого грошові кошти на рахунок отримувача не надійшли та неправомірно залишилися на транзитному рахунку вищевказаного відділення банку. 07 квітня 2015 р. ним на адресу уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «КБ Надра» був направлений лист з вимогою повернути належні грошові кошти у сумі 3000,00 грн., однак відповіді на вимогу він не отримав, грошові кошти до цього часу відповідач не повернув. У зв'язку з цим він був змушений повторно, через Приват Банк, сплатити за навчання 3000,00 грн. Крім цього, у зв'язку з несвоєчасною оплатою за навчання, Національним університетом оборони України, у відповідності до п. 3.6 Контракту, йому була нарахована пеня у розмірі 489,39 грн., яку він сплатив. Таким чином він поніс додаткові витрати у сумі 506,39 грн., з яких 489,39 грн. пеня, та 17,0 грн. комісія банку. Такими діями відповідача йому була завдано і моральну шкоду, яку він оцінює в 1000 грн. та яка полягає в тому, він потрапив до списку боржників Університету в якому навчається і повинен був давати пояснення, отримувати довідки і таке інше, що негативно вплинуло на його психологічний стан, та порушило його уклад життя. Він впродовж тривалого часу перебував у депресії, оскільки хвилювався, щоб його не відрахували з Національного університету оборони України. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та пояснив, що вимога позивача про повернення вкладу є кредиторською, а відповідно до постанови Правління НБУ від 05.02.2015 №83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних, Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.02.2015 в ПАТ «КБ «Надра» з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці, яка в подальшому була продовжена, під час якої не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.06.2015 №113 на підставі постанови Правління Національного банку України від 04.06.2015 №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк Надра» розпочато ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та призначено Стрюкову Ірину Олександрівну повноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку строком 1 рік з 05.06.2015 до 04.06.2016 включно. Крім цього, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач звертався до відповідача з вимогами кредитора на заявлену суму в позові, а тому вони вважаються погашеними. Вимоги щодо стягнення пені та моральної шкоди також вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до квитанції № к60/U/53 від 30 січня 2015 року [PERSON] було здійснено платіж на рахунок Національного університету оборони України в розмірі 3000 грн., в рахунок оплати за навчання на військовій кафедрі, через відділення ПАТ «КБ «Надра» № 2660. Листом від 07 квітня 2015 року, який направив поштою, позивач звернувся до Уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової Б.В., в якому просив повернути сплаченні ним грошові кошти на навчання в розмірі 3000 грн., оскільки на рахунок одержувача вони не надійшли. Відповідно до копії повідомлення, яке міститься в матеріалах справи вказаний лист був отриманий адресатом 16 квітня 2015 року та 14 травня 2015 року було надано відповідь позивачу, про те, що в банку запроваджена тимчасова адміністрація та проведення будь-яких видаткових операцій за укладеними правочинами заборонено. Відповідно до п. 1.24 ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою. Відповідно до п. 32.3 ст. 32 зазначеного закону, Банки зобов'язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 22 цього Закону. Згідно статті 510 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати боту, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Крім того, відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань. Відповідно до статті 510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач є кредитором банку, на якого поширюється обмеження, встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку. Таким чином, у спірних правовідносинах позивач виступає кредитором, а відповідач - боржником і оскільки позивач звернувся до відповідача з вимогою здійснити переказ грошових коштів від 07 квітня 2015 року, у період запровадження у банку тимчасової адміністрації, виконання зазначеної операції банком обмежувалося положеннями п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Порядок ліквідації банків врегульований розділом VIII Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Відповідно до ч.5 ст.45 зазначеного закону, протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до Банку; вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. Відповідно до ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду. Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення, зокрема, складає не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; здійснює відчуження активів і зобов'язань банку в разі, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду (ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"). Відповідно до ст.49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури. Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними. В судовому засідання Представник відповідача зазначив на те, що публікація повідомлення про початок ліквідації ПАТ «КБ «Надра» була здійснена 12.06.2015 в газеті «Голос України», а тому кредитори мали право подавати заяви з вимогами про погашення заборгованості до 13.07.2015 р., дана обставина була визнана сторонами в судовому засіданні. Доказів того, що позивач в передбачений законом тридцяти денний термін звертався до відповідача з вимогою про погашення вимог кредитора, суду не надано. Пунктом 1 ч. 5 цієї ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обумовлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Отже, оскільки на підставі постанови Правління Національного Банку України від 05.02.2015р. №83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 р. №26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра», згідно з яким з 06.02.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Надра», проведення розрахунків із кредиторами здійснюється у черговості, визначеній ч.1 ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Постановою Правління Національного Банку України від 04.06.2015 №356 постановлено про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», а 05.06.2015р. рішенням №113 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру ліквідації відповідача. Зважаючи на те, що з дня введення тимчасової адміністрації, ліквідації банку призначення уповноваженої особи Фонду зупиняються всі повноваження органів управління банку та дії уповноваженої особи банку регулюються спеціальним нормативно-правовим актом України, відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed