Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернулась в суд з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві вказувала, що "13" серпня 2011 року сторони уклали шлюб, який вони зареєстрували у Центральному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 617. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] [INFO]. Сім'я проживала за адресою [ADDRESS] в трьохкімнатній квартирі що належить їй на праві приватної власності. Протягом останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожен з сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє позивачу та дитині душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім'ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги як передбачено вимогами ст. 55 Сімейного кодексу України. Протягом тривалого часу відповідач взагалі самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сім'ю. За останні три місяці зароблені ним кошти взагалі не надавав для потреб сім»ї. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у позивача, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просив суд розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON], зареєстрований "13" серпня 2011 року у Центральному відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому міському управлінні юстиції Полтавської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 617. Визначити місце проживання дочки [PERSON], народженої [INFO] - залишити її проживати разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця і жителя м. Кременчука, аліменти на користь позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини у віці до 2 років, починаючи з "21" жовтня 2013 року для дитини у віці від 2 до 18 років, щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. Судовий збір, який підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, стягнути з відповідача. Допустити негайне виконання рішення суду у частині визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до п. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до п. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом достовірно встановлено, що "13" серпня 2011 року позивач уклала шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у Центральному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 617. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в жовтні 2013 року по причини різних поглядів на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого між сторонами виникли непримиримі протиріччя щодо укладу життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, що в свою чергу призвело до розпаду сім'ї. З жовтня 2013 року сторони ніяких сімейних стосунків не підтримують. Небажання підтримувати сімейні стосунки, викликане не випадковими причинами і підтверджено в судовому засіданні належними та допустимими доводами. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами за згодою позивача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved