Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 1 лютого 2016 року вона уклала з відповідачем договір про надання послуг з прибирання, який було переукладено 1 січня 2017 року. Даний договір було укладено в письмовій формі та підписано сторонами. Починаючи з 01.06.2017 року, виплати за надані послуги підприємством сплачувались нерегулярно, внаслідок чого станом на 31.08.2017 року утворилась заборгованість в сумі 1610 грн., яку їй не виплатили, посилаючись на відсутність коштів. А відповідно до п. 3.3 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Замовник сплачує винагороду за договором не пізніше наступного робочого дня з дня підписання акту про надані послуги. Вона виконала вимоги договору, що підтверджується підписаними 31 липня 2017 року та 31 серпня 2017 року актами про надані послуги, але станом на 23 листопада 2017 року надані нею послуги оплачені не були. За вказаних обставин вона змушена звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь борг за договором у сумі 1610, 00 грн. та судові витрати в розмірі 640грн. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що вона працювала на вказаному підприємстві по договору і виконувала його умови, але за два останні місяці роботи їй не було виплачено кошти в сумі 1610 гривень, які вона просить стягнути з відповідача. Представник відповідача [PERSON] позов визнав та пояснив суду, що підприємство дійсно має заборгованість перед позивачкою за договором про надання послуг з прибирання в сумі 1610 гривень, але не може її погасити через відсутність грошових коштів. Послуги з придбання надавались позивачкою своєчасно і в повному обсязі, у зв`язку з чим він не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Згідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 1 лютого 2016 року між ГП "Чигиринські теплові мережі" в особі начальника [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з прибирання строком до 31.12.2016 року (а.с.8-9). 1 січня 2017 року вище вказаний договір про надання послуг з прибирання було переукладено сторонами на тих самих умовах строком до 31 грудня 2017 року (а.с.10). Згідно до умов п. 3.1 вказаного договору, замовник виплачує виконавцю винагороду в розмірі 1000 грн. П. 3.3 цього ж договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Замовник сплачує винагороду за договором не пізніше наступного робочого дня з дня підписання акту про надані послуги. Судячи з актів про надані послуги від 31.07.2017 року та від 31.08.2017 року, сторони за договором від 01.01.2017 року, укладеним між ГП "Чигиринські теплові мережі" та [PERSON], підписали акти про прийом наданих послуг, згідно до яких послуги з прибирання надані позивачкою в повному обсязі в період з 01.07.2017 року по 31.08.2017 року. При цьому винагорода [PERSON] за надані послуги за зазначений період склала 2000, 00 грн. (а.с.12). А відповідно до довідки № 38 від 31.08.2017 року, виданої ГП "Чигиринські теплові мережі", заборгованість підприємства перед позивачкою становить 1610 гривень за період з 01.06.2017 року по 31.08.2017 року. Однак в судовому засіданні було встановлено, що фактично це заборгованість за липень-серпень 2017 року, оскільки, як пояснила позивачка, кошти за її роботу в червні цього року повністю виплачені. З наведеного випливає, що відповідач свої зобов'язання, передбачені договором щодо оплати наданих послуг, не виконав в повному обсязі, що в судовому засіданні не заперечував і представник відповідача. Виходячи з положень ст., ст. 6, 626-631, 526 ЦК України, укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства. В силу ст. 610, п.1 ч.1 ст.611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Зважаючи на те, що відповідачем було порушено істотну умову договору про надання послуг, а саме не оплачено наданні послуги, то стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає винагорода за надані послуги в сумі 1610 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягають понесені і документально підтверджені позивачкою судові витрати в розмір 640 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved