Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що між ПАТ "Платинум Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір: № 1704/2028CLPS2 від 14 липня 2011р. на суму 5737,1 грн. 19 червня 2013р. між ПАТ "Платинум Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 20130619-К у відповідності до умов якого ПАТ "Платинум Банк" відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі) право на одержання яких належить ПАТ "Платинум Банк" а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до Виписки з реєстру боржників від 19.06.2013 року Позивач набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 5208,17 грн. На виконання умов Договору факторингу № 20130619-К від 19 червня 2013 року згідно вимог ст.ст.512 - 514, 516 ЦК України, ПАТ "Платинум Банк" було направлено Відповідачу листи з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" по зазначеному в позові Кредитному договору. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов'язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим Договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов'язку та перестав повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, був повідомлений про дату розгляду справи належним чином, в позові вказав на розгляд заяви у його відсутність. Відповідачка [PERSON] не заперечувала укладення кредитного договору між нею та ПАТ "Платинум Банк" і отримання кредиту. Пояснила, що вона платила кредит майже до кінця 2012 року. У вересні 2012р. вона отримала травму, був перелом ноги і кошти йшли на лікування. На даний час у неї немає можливості заплатити всю суму заборгованості відразу, заявила про застосування строків позовної давності. Вислухавши відповідачку, дослідивши подані матеріали суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Подані позивачем документи підтверджують укладання 14.07.11р. кредитного договору № 1704/2028CLPS2 між ПАТ "Платинум Банк" та [PERSON] та отримання нею кредиту. Даний факт відповідачка не оспорює. 19 червня 2013р. між ПАТ "Платинум Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 20130619-К у відповідності до умов якого ПАТ "Платинум Банк" відступив позивачу право грошової вимоги від відповідача та стягнення заборгованості за кредитним договором, про що свідчить копія витягу з договору факторингу. Виписка з реєстру боржників від 19.06.2013 року підтверджує, що [PERSON] включена до реєстру боржників до яких відступлено первісним кредитором право вимоги заборгованості. Сума її боргу 5208,17 грн. Згідно умов кредитного договору № 1704/2028CLPS2 від 14.07.11р. кредит надано відповідачці в сумі 5737,10грн. на строк 30 місяців зі строком повернення14.01.14р. під 36 % річних, комісія за надання кредиту 150грн., комісія за обслуговування кредиту 172грн. Перерахування коштів для погашення заборгованості за кредитом повинно було здійснюватись позичальником в період з 06 по 11 число кожного місяця включно. Згідно графіку погашення щомісячний платіж складає 465грн., що також підтвердила відповідачка. З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що фактичне погашення здійснювалось до 28.12.12 року. Відповідачкою було заявлено клопотання про застосування позовної давності. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності загальну та спеціальну. Загальна позовна давність згідно ст.257 ЦК України встановлюється 3 роки, спеціальна, в тому числі для стягнення неустойки (пені, штрафу), один рік ч.2 ст.258 ЦК України. Щодо вимоги про повернення кредиту в повному обсязі перебіг трирічного строку позовної давності починається після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту. Позов до суду надійшов 05.06.15р., останній платіж проведено 28.12.12р., строк повернення кредиту 14.01.14р. Тобто, в даному випадку загальний строк позовної давності позивачем не пропущено. Період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов»язання, не може перевищувати один рік. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ст.267 ЦК України. На застосування положень ст.256, 257, 258, 267 ЦК України вказує Верховний Суд України в своїх постановах від 22.10.14р., 03.09.14р., 18.03.15р. Позиція Верховного Суду України з зазначених питань згідно ст.360-7 ЦПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Виходячи з викладеного, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені слід відмовити. Її розрахунок зроблено на 18.06.13 року за 246 днів, однак до суду позов надійшов 05.06.15р., тобто позивач звернувся з вимогою в строк, що перевищує встановлений законом однорічний строк позовної давності.

Outcome: partial