Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

В судовому засіданні представники позивача за дорученням вимоги позову обгрунтовують тим, що 10.09.2004р. позивачка уклала шлюб із [PERSON], якого розірвали 20.05.2014р. 21.10.2015р. з [PERSON] на користь КС "Єзуч" стягнуто 68243,03 грн. боргу. Державний виконавець Відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції наклав арешт на майно - автомоібль ЗАЗ 110207 д.н. [NUMBER]. Однак вказаний автомобіль придбаний [PERSON] за сумісні з позивачкою кошти в період перебування їх у шлюбі - 25.06.2009р. Відповідно до положень ст. ст. 60,70 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. А за рішенням суду частка майна дружини може бути збільшена, якщо з нею проживають діти. Таким чином вона має право на половину описаного майна. Інша частина цього майна належить відповідачу і вона згодна виплатити за нього половину вартості з тим, щоб автомобіль повністю належав їй. Просять визнати за нею право власності на вказаний автомобіль, виключивши його з акту опису та знявши із нього арешт. Просять врахувати, що за період свого життя вказане подружжя проживало у своїх батьків і користувалося їхнім майном. Із свого майна нажили тільки вказаний автомобіль. Просять задовільнити виимоги позову і не стягувати понесені ними затрати на розгляд справи. Відповідач [PERSON] вимоги позову визнав і підтвердив викладені обставини. Просить врахувати, що вказаний борг з нього стягнутий як із поручителя боржника, а також те, що в період шлюбу він отримав житло, яке було продане в 2009р. Після розірвання шлюбу він майно із позивачкою не ділив, оскільки крім автомобіля, ділити було нічого. Представник другого відповідача - Кредитної спілки "Єзуч" - на розгляд справи не з"явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, вимоги позову визнає. Державний виконавець Передера Г.В., як третя особа, вважає, що вимоги позову не обгрунтовані і просить в їх задоволенні відмовити, оскільки в них на виконанні знаходиться виконавчий лист Конотопського міськрайонного суду про стягнення із [PERSON] в солідарному порядку із іншими боржниками на користь КС "Єзуч" 68243,03 грн. та судового збору. В ході виконання вказаного рішення було встановлено, що за відповідачем [PERSON] на праві власності зареєстрований вказаний автомобіль, якого вони описали і наклали на нього арешт 21.12.2015р. Вказаний арешт спрямований на виконання рішення суду і його зняття негативно відобразиться на результатах здійснення виконавчого провадження, що призведе до порушення законних прав та інтересів стягувача. Проти оцінки вказаного автомобіля вона не заперечує. Іншого майна у відповідача немає. Вислухавши учасників розгляду справи та перевіривши її матеріали суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ст.ст. 60 ,68, 70, 71 СК, ст. 365 ЦК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу, здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] і [PERSON] перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з 10.09.2004р. по 20.05.2014р. і 25.06.2009р. придбали автомобіль марки ЗАЗ 110207, 2005р. випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] , право власності на який було зареєстровано за відповідачем [PERSON] (л.с. 5-6). Після розірвання шлюбу сторони майно не розділяли. На виконанні у ВДВС Конотопського МРУЮ знаходиться виконавче провадження №49106618 від 23.10.2015р. про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості на користь КП "Єзуч" в сумі 68243,03 грн., які були стягнуті із нього , як із поручителя, рішенням суду від 06.10.2015р. солідарно із іншими особами. (л.с.37-38, 56). 21.12.2015р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Передерою Г.В. був описаний і накладений арешт на вказаний автомобіль, про що складено відповідний акт опису й арешту майна ( л.с. 3-4 ). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вказаний автомобіль зареєстрований за відповідачем [PERSON] 25.06.2009р., тобто в період знаходження сторін у шлюбі. (л.с.6). І таким чином суд приходить до висновку, що вказаний автомобіль належить на праві спільної сумісної власності позивачці [PERSON] і відповідачу [PERSON] у співвідношенні 1/2 до 1/2 частини. Відповідно до висновку суб'єкта оціночної діяльності, ринкова вартість вказаного автомобіля складає 21454 грн. (л.с. 7-21). З вказаною оцінкою згодні всі учасники процесу і клопотань про проведення іншої оцінки ( експертизи) автомобіля не заявлялося. Таким чином, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.ст. 11 та 60 ЦПК) суд виходить із наявних у справі доказів і вважає, що визначена висновком вартість спірного майна належними доказами не спростована. Ставити під сумнів даний висновок достатніх підстав немає, особа, що проводила оцінку майна має відповідне свідоцтво і його реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів за № 3964 від 14.11.2002р. (л.с.13). Згідно зі ст.ст. 16,319 та 391 ЦК України, а також ст. 60 Закону України " Про виконавче провадження", позивачка має право вимагати зняття арешту зі спірного майна. Таким чином суд приходить до висновку про наявність передбачених ст.365 ЦК підстав для припинення права власності відповідача [PERSON] на частку у спірному майні на підставі позову іншого співвласника, зі сплатою відповідної грошової компенсації. Позивачка обґрунтовано скористалася цією правовою процедурою. Можливість вибору способу набуття права власності на майно (ст. 365 Ц К або ст.ст. 60, 62 Закону України " Про виконавче провадження ") належить саме позивачці, як співвласнику майна. Законом не передбачено її обов»язок брати участь у прилюдних торгах з продажу арештованого майна боржника ( співвласника ), яку планує провести виконавча служба. За таких обставин вимоги позову підлягають задоволенню, врахувавши, що сторона позивача перерахувала грошову компенсацію за 1/2 частину вартості вказаного автомобіля на депозитний рахунок. (л.с.68).

Outcome: approved