Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення частки спадкодавця [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру за [ADDRESS], яка становила 1/4. В обґрунтування вимог вказує, що їй, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира за [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцем його майна за законом є дружина [PERSON], яка прийняла спадщину. Інший спадкоємець за законом [PERSON] подав заяву про відмову від спадщини, а спадкоємець [PERSON] пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Звернувшись у нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у спірній квартирі отримала відмову, у зв'язку з тим, що частка спадкодавця [PERSON] у праві спільної сумісної власності не визначена. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. У судове засідання позивачка не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо надіслала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Попередньо надіслали суду заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є дружиною спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого Ковтунівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №12. Відповідачі [PERSON], [PERSON] є синами [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.06.1987 року, виданим міським відділом ЗАГСу в м.Тернопіль, про що зроблено актовий запис за №1599 та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.08.1983 року, виданим відділом ЗАГСу Тернопільського міськвиконкому, про що зроблено актовий запис за №2320. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 29.11.1996 року, виданого ТОВ "Міське бюро технічної інвентаризації" на підставі розпорядження (наказу) від 20.11.1996 року за №16872 встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира за [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.06.2014 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №831. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі, на належну йому частку у праві спільної сумісної власності на квартиру за [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги за законом є дружина [PERSON], яка прийняла спадщину. В судовому засіданні встановлено, що інший спадкоємець за законом [PERSON] подав заяву про відмову від спадщини, а спадкоємець [PERSON] спадщини не прийнято. [PERSON] звернулася у нотконтору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку у праві спільної сумісної власності на квартиру. 08.12.2014 року постановою Першої Тернопільської державної нотаріальної контори за №3666/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві спільної сумісної власності на квартиру за [ADDRESS], у зв'язку з тим, що не визначена частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 370 ЦК у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або рішенням суду. В силу вимог ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу у натурі. Відповідно до роз'яснень викладених у п. 3.4 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі за № 24-753\\0\\4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Однак, оформити своїх спадкових прав у нотконторі не має можливості, оскільки частка квартири, яка належить спадкодавця у праві спільної сумісної власності не визначена. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити та визначити, що частка спадкодавця [PERSON] в праві спільної сумісної власності на . квартиру [ADDRESS], становить 1/4.

Outcome: approved