Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

14.07.2014 року позивач звернувся з позовом до Чернігівської міської ради про визнання за ним права власності на ? частину квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] померлої [INFO]. В судове засідання позивач не з»явився, до його початку надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Чернігівської міської ради в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому порядку, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Другої Чернігівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому порядку, причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилася, до його початку надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 17 листопада 2004 року зроблено відповідний запис за № 3213, місце реєстрації Чернігівський міський відділ реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/2 частину квартири [ADDRESS]. За час життя [PERSON] 16 вересня 1996 року склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Оникієнко Г.А., зареєстрований у реєстрі за № 2-3643, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, заповіла [PERSON]. За таких умов, у відповідності до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В силу ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 21 травня 2014 року позивач звернувся до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON], на підставі якої було заведено спадкову справу за № 794/2008. Інших спадкоємців, передбачених статтею 1241 Цивільного кодексу України немає. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На виконання даної вимоги в травні 2014 року позивач звернувся до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] йому було відмовлено та надано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 2156/02-31 від 19 червня 2014 року, винесену державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Кравченко А.Г., з роз'ясненням стосовно неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що [PERSON] за життя не виконала дій, які б були спрямовані на набуття права власності на вищезгадану частину квартири (не здійснила реєстрацію права власності) і рекомендовано звернутися до суду. Згідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За життя [PERSON] придбала у власність 1/2 частину квартири [ADDRESS] на підставі договору міни, посвідченого державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко А.Г.. Частиною 1 ст. 182 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 1.5. "Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб", затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 09.06.98 N 121, державну реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна здійснювали державні комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації. Інструкція втратила чинність згідно з наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 15 лютого 2002 року № 36 у зв'язку з прийняттям Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445. Згідно зазначеного Тимчасового положення, що діяло до 01 січня 2013 року, державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна проводилась реєстраторами бюро технічної інвентаризації. За життя [PERSON] не зверталася з заявою про реєстрацію права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], яке виникло на підставі договору міни, посвідченого Кравченко А.Г., державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори. Даний факт підтверджується довідкою № 23081 від 26.05.2014 року, виданою Комунальним підприємством "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Чернігівської обласної ради. Згідно вказаної довідки право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору міни від 23.06.1999р. № 3-2385, посвідченого Другою чернігівською держнотконторою, не зареєстровано. Виходячи з вищенаведеного [PERSON] за життя на законних підставах набула права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], але не здійснила реєстрації права власності в органах державної реєстрації Згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" з 01 січня 2013 року державна реєстрація прав здійснюється державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації прав, нотаріусом як спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора. Оскільки оригінал правовстановлювального документу на 1/2 частину квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON] втрачений, 04 червня 2014 року Чуприненко О.В., державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори - виконуючою обов'язки державного нотаріуса Державного нотаріального архіву Чернігівської області було видано дублікат договору міни, посвідченого Другою чернігівської державною нотаріальною конторою 23.06.1999р. № 3-2385. Вказаний дублікат був зареєстрований в реєстрі за № 1-53. Відповідно до змісту ст. 1216 Цивільного кодексу України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України право власності підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі відсутності документів на право власності; власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. На підставі заяви позивача та запиту Другої Чернігівської державної нотаріальної контори комунальним підприємством "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Чернігівської обласної ради була проведена технічна інвентаризація квартири [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом, який було виготовлено 22.05.2014р. Комунальним підприємством "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Чернігівської обласної ради. Вказана квартира - трикімнатна, загальною площею 61,0 кв.м, житловою площею 35,4 кв.м. Враховуючи вище викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved