Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

позивач звернулася до суду з зазначеним позовом і просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом в квартирі [ADDRESS], обгрунтовуючи вимоги тим, що 27 квітня 2015року вона придбала у відповідача вказану квартиру, відповідач [PERSON] повинен був виписатися з квартири до її вселення. В січні 2018року з"ясувалося, що колишній власник квартири - відповідач по справі, з квартири не виписався, хоча не мешкає в ній з 2015року. Реєстрація відповідача в квартирі перешкоджає їй в повному обсязі користуватися власністю. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги з підстав, викладених в заяві. Просить позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився. Надіслані за місцем реєстрації відповідача судові повістки про виклик до суду повертаються з позначкою пошти "за закінченням терміну зберігання". Суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. (ст. 328 ЦК України). Право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. (ст. 346 ЦК України.). Судом встановлено, що позивач [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу, який укладений 27 квітня 2015року, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2520, між позивачем та [PERSON] , яка діяла від імені відповідача [PERSON] на підставі довіреності (а.с.6-7). Отже відповідно до ст. ст. 317,319,346 ЦК України у відповідача [PERSON] право власності на спірну квартиру припинилося у зв"язку з її відчуженням позивачу [PERSON], а [PERSON] належать з 27.04.2015року права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Судом встановлено, що до теперішнього часу відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS]., але не проживає за даною адресою з часу продажу квартири, що підтверджується довідкою виконавчого комітету від 20.02.2018р. і актом голови житлового кооперативу будинку [ADDRESS] від 08.02.2018р. (а.с. 9,12). Конституцією України (ст. 41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997року , закріплено принцип непорушності права приватної власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном , на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавлення володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16,386,391 ЦК України. Об"єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379,382 ЦК України). Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом, який власник вважає прийнятим. Суд вважає встановленим, що право користування квартирою у відповідача припинилося через її продаж, а реєстрація відповідача в квартирі позивача порушує право останнього в користуванні квартирою, оскільки позбавляє можливості в повній мірі використовувати об'єкт права власності, а тому є підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved