Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~На розгляд суду предявлено вказану позовну заяву, в якій: - позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0459 гектарів, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівел, що розташовані за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Павла Чубинського (до перейменування вул. Горбенка), 25 за правилами спадкування за законом; - позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташоване за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Павла Чубинського (до перейменування вул. Горбенка), 25 за правилами спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач [PERSON] та [PERSON], дружиною якого є позивач [PERSON], - прийняли спадщину після смерті матері [PERSON], яка померла 17 січня 2017 року у вигляді житлового будинку разом з земельною ділянкою за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Павла Чубинського, 25. В юридичному оформленні прав власності на нерухоме майно (реєстрації права власності) виникли певні перешкоди (наявні самочинні побудови). 2 січня 2018 року [PERSON] помер, в склад спадщини після його смерті входить 1/2 частина будинку та 1/2 частина земельної ділянки по вул. Павла Чубинського, 25 в м. Покровськ Донецької області. В видачі свідоцтва про право на спадщину позивачам відмовлено, тому за захистом майнових прав звернулися до суду. Позивачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, суду адресовано заяву про розгляд справи в їх відсутність, заявлені вимоги підтримано. Відповідачем [PERSON] міською радою Донецької області, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявлено клопотання про проведення судового розгляду в відсутність представника органу місцевого самоврядування, заперечень по суті заявлених вимог не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. 17 січня 2017 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серійний номер ІІ-НО № 016766 - а.с. 14), в силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після її смерті відкрилася спадщина. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини, відкритої після смерті [PERSON] входить право власності на нерухоме майна, а саме на: - домоволодіння, розташоване за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Павла Чубинського (до перейменування вул. Горбенка), 25, - належний спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, який посвідчений 19.10.1979 року, р/р № 5123, зареєстрований в КП «Бюро технічної інвентаризації м. Красноармійська» (а.с. 19 22), договору дарування, який посвідчено 04.08.2001 року приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу (а.с. 23-24); - земельну ділянку площею 0,0459 гектарів, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, розташовану за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Павла Чубинського (до перейменування вул. Горбенка), 25, - належний спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серійний номер ЯА № 992377 (а.с. 25). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не скористалася наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту, тому спадкування здійснюється за законом. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] (родинні відносини підтверджено свідоцтвом про народження серійний номер ЯЭ № 403767 а.с. 11) та [PERSON] (факт родинних відносин не оспорюється, тому в розумінні ст. 82 ЦПК України наявні підстави для звільнення від доказування цих обставин). \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON], будучи єдиними спадкоємцями після смерті матері [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк, з дотриманням ч. 2 ст. 1269 ЦК України подали заяви до державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори Донецької області. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 54666537 після смерті спадкодавця [PERSON] відкрито спадкову справу № 13/2017 від 02.02.2017 року за заявами [PERSON] та [PERSON] (а.с. 42-44). Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 31.07.2018 року державним нотаріусом Першої покровської державної нотаріальної контори спадкоємцями [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]; спадщина складається з земельної ділянки площею 0,0459 гектарів, що розташована за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Павла Чубинського (до перейменування Горбенка), 25; свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку майна видано [PERSON]; свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку [PERSON] не видавалося (а.с. 18). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.07.2018 року державним нотаріусом Першої покровської державної нотаріальної контори вказано на неможливість видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку № 25 по вул. Павла Чубинського (до перейменування Горбенко) в м. Покровськ Донецької області, оскільки за вказаною адресою наявні самочинні побудови (літня кухня), суттєво змінено технічну характеристику об"єкта нерухомого майна, та відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (а.с. 34). 02 січня 2018 року помер [PERSON] (підтверджено свідоцтвом про смерть серійний номер ІІ-НО № 016527), спадкування після його смерті здійснюється за законом. Згідно відомостей, наданих приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Донецької області після смерті [PERSON] 14.03.2018 року заведено спадкову справу № 17/2018 (а.с. 49). Спадкоємцями першої черги за законом після [PERSON] є його дружина [PERSON], донька [PERSON], син [PERSON] (родинні звязки документально підтверджено). Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Від частки на спадщину після смерті батька [PERSON] відмовилися діти померлого на користь [PERSON] (а.с. 50). Постановою приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу Донецької області від 31 жовтня 2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] (а.с. 35-36). Згідно цієї постанови спадкове майно після смерті [PERSON] складається з 1/2 частини житлового будинку та 1/2 частини земельної ділянки, що знаходяться за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Павла Чубинського (до перейменування вул. Горбенка), 25. Вказане майно [PERSON] було успадковано після смерті матері [PERSON], яка померла 17.01.2017 року, однак спадкові права не оформив, свідоцтва про право на спадщину з дотриманням ч. 1 ст. 1297 ЦК України не отримано. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового приживання в них. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд зазначає, що право власності на нерухоме майно, а саме домоволодіння, розташоване за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Павла Чубинського (до перейменування Горбенка), 25, яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок її смерті. Разом з тим, отримання позивачем [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину вказаного домоволодіння дійсно неможливо з об"єктивних причин. Так, відповідно до відомостей, викладених у технічному паспорті, складеному 06.06.2018 року КП «Бюро технічної інвентаризації», - згідно експлікації приміщень літня кухня К-1 збудована самочинно. Згідно ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК України та з урахуванням роз'яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". За змістом зазначених роз'яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3, 5 ст. 376 ЦК є суб'єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216, 1218 ЦК України. З урахуванням вказаного, суд задовольняє вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Павла Чубинського (до перейменування вул. Горбенка), 25, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 17 січня 2017 року. Також, підлягають захисту майнові права позивача [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті чоловіка у належний спосіб в порядку ч. 2 ст. 1269 ЦК України, однак отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на 1/2 частку житлового будинку, 1/2 частку земельної ділянки за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Павла Чубинського (до перейменування вул. Горбенка), 25 в нотаріальній конторі не має можливості, оскільки за життя [PERSON] в супереч ст. 1297 ЦК України юридично не оформив право власності на майна успадковане після смерті матері [PERSON]. Позивач [PERSON] фактично, будучи титульним власником спірного спадкового майна змушена в судовому порядку захистити свої майнові права та інтереси, оскільки будь-яких інший спосіб відсутній. Таке рішення відповідає ст. ст. 316, 328 ЦК України, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] про визнання права власності. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат за рахунок відповідача не заявлено. На підставі ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст.\~13,\~19, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved