Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.05.2008 року відповідно до якого відповідач отримав кредит від ЗАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 16000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 22,80% на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 28.02.2018 року має заборгованість яка становить - 34086,26 грн., та складається з: 5124,19 грн. - заборгованість за кредитом; 23640,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3459,92 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1611,25 грн. - штраф (процентна складова). Враховуючи вищевикладене позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.05.2018 року по справі відкрито провадження та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з'явився в матеріалх справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився відзив від відповідача на позовну заяву до даного часу суду не надано. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем, 27.05.2008 року було укладено договір №б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 16000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до Статуту Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", є правонаступником усіх прав та обов'язків Банка, тип якого у відповідності до рішення загальних зборів Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» було змінено на Публічне акціонерне товариство та який було перейменовано на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк". Заборгованість за договором б/н від 27.05.2008 року, станом на 28.02.2018 року становить - 34086,26 грн., яка складається з: 5124,19 грн. - заборгованість за кредитом; 23640,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3459,92 грн.- заборгованість за пенею та комісією а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1611,25 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджено розрахунком заборгованості, що міститься в матеріалах справи. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно розрахунку до заборгованості включено штрафи у розмірі 1861,25 грн., вирішуючи питання щодо стягнення яких, суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення. Пунктом 2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг», передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. І одночасно Позивач просить стягнути з відповідача штраф за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань позичальником відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної відповідальності. Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015. Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем, в частині нарахування суми боргу за штрафами. Загальний розмір зобов'язання, що виник у відповідача у зв'язку з отриманням кредитних коштів та користуванням ними, виходячи з поданих доказів, без врахування суми штрафів, складає 32225,01 грн. з яких: 5124,19 грн. - заборгованість за кредитом; 23640,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3459,92 грн.- заборгованість за пенею та комісією. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: partial