Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Представник психіатричного закладу - Комунального некомерційного підприємства "Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради" (далі КНП "ІФСЗНПДІФОР") директор Клочаний М.В. звернувся до суду з заявою про госпіталізацію недієздатного [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги на підставі заяви опікуна, за висновком комісії лікарів-психіатрів. Представник закладу з надання психіатричної допомоги у судовому засіданні заяву підтримав та пояснив, що [PERSON] , який страждає на стійкий психічний розлад, 20 січня 2021 року поступив на лікування в КНП "ІФСЗНПДІФОР" за заявою опікуна [PERSON] . Пацієнт був оглянутий комісією лікарів-психіатрів та відповідно до висновку комісії у зв`язку із погіршенням стану здоров`я хворого, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих, є безпорадним і хворим не може самостійно задовольнити основні життєві потреби на рівні забезпечення його життєдіяльності, потребує лікування в умовах стаціонару. Хворий [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав. Пояснив, що дійсно потребує лікування в умовах стаціонару. Опікун [PERSON] просив заяву задовольнити, справу слухати без його участі про що направив на адресу суду письмове клопотання. Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви, просив її задовольнити, як обґрунтовану. Адвокат не заперечував щодо задоволення заяви, оскільки [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2006 року [PERSON] визнано недієздатним. Опікуном [PERSON] призначено [PERSON] . Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 20 січня 2021 року [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад в формі: параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, параноїдний синдром, неспроможний самостійно задовільнити свої потреби. З опису психічного стану хворого на момент огляду комісії: тривожний, метушливий; контакт формальний; відповідає на запитання вибірково; поведінка розгальмована; стверджує, що він "Аллах", "месія, воює з силами зла на Землі"; пам`ять збережена; інтелект посередній; вночі спить з перервами; мислення маячне; емоційно неадекватний; вольові процеси змінені; непослідовні; увага розсіяна; критика до свого стану втрачена; не може самостійно задовільнити свої основні життєві потреби, потребує постійної сторонньої допомоги і нагляду, у зв`язку з чим потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару. Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів закладу з надання психіатричної допомоги для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в закладі з надання психіатричної допомоги, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку визнається доцільною, представник закладу з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, протягом 24 годин з часу госпіталізації направляє до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність такої госпіталізації. Згідно шостого речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, яка за станом свого здоров`я не здатна висловити прохання або надати усвідомлену письмову згоду, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке ухвалюється не пізніше 24 годин з моменту звернення до цього органу законного представника зазначеної особи і може бути оскаржено відповідно до закону, у тому числі до суду. Конституційний Суд України у рішенні №13-р/2018 від 20 грудня 2018 року в справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень шостого речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними), положення шостого речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III. Конституційний Суд України підтвердив юридичну позицію, викладену ним у Рішенні від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016, та встановив такий порядок виконання цього Рішення: до законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією недієздатної особи, яка за станом свого здоров`я не здатна висловити прохання або надати усвідомлену письмову згоду, до закладу з надання психіатричної допомоги така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Встановлено, що [PERSON] у встановленому законом порядку визнаний недієздатним, у нього наявний тяжкий психічний розлад, на даний час страждає погіршенням психічного стану, а тому за таких обставин суд приходить до висновку про задоволення заяви, та госпіталізацію хворого до закладу з надання психіатричної допомоги.

Outcome: approved