Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про припинення стягнення аліментів на користь матері та встановлення іншого способу стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є сином [PERSON] та [PERSON] - відповідачів по справі. Малиновським районним судом м. Одеси, у справі № 521/8590/17, 26.06.2017 р. було ухвалено рішення, яким стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання позивача - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку. Позивач вказує, що він зареєстрований по місцю проживання батька, але з ним він не мешкає, а фактично він проживає у своєї бабусі в [ADDRESS]. Також, позивач вказує, що його мати - відповідачка по справі, на користь якої було ухвалено рішення про стягнення аліментів на його утримання, проживає окремо від нього, ніде не працює, та, на думку позивача, отримані від [PERSON], аліменти на його утримання, вона витрачає для власних потреб та надає позивачу лише незначну частину від отриманих аліментних грошей. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26.06.2017 р. у справі № 521/8590/17 та припинити стягнення аліментів на користь [PERSON]. Позивач та його представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили про їх задоволення. Відповідач 1 - [PERSON] в судове засідання не прибув, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Також, надав до суду відзив, в якому погодився з вимогами позивача та просив змінити порядок одержання аліментів. Відповідач 2 - [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні частково визнали позовні вимоги та просили, у разі прийняття рішення судом, на користь позивача, здійснювати контроль за цільовим витрачанням аліментів органом опіки та піклування. Представник третьої особи - [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Розглянувши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського районного управління юстиції м. Одеси. (а.с. 4) Малиновським районним судом м. Одеси у справі № 521/8590/17, 26.06.2017р. було прийнято рішення стягувати з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку. (а.с. 5) Відповідно до Довідки про доходи, [PERSON], працює у Філії "Дельта -лоцман" ДП АМПУ, лоцманом морським та щомісячно з його заробітної плати відраховуються аліменти, всього з липня 2017 року по грудень 2017 року ним сплачено аліментів, у розмірі - 113744,59 грн. (а.с.10). Згідно Довідки, виданої 08.05.2018р., Філією "Дельта -лоцман" ДП АМПУ, щомісячно з заробітної плати [PERSON], відраховуються аліменти, всього з січня 2018 року по квітень 2018 року ним сплачено аліментів, на суму - 69309,03 грн.(а.с. 51) З зазначеного вбачається, що відповідач [PERSON] щомісячно сплачує аліменти, у відповідності до рішення, встановленого судом. Вказане сторонами не заперечувалось. Відповідно до Довідки про склад сім'ї, позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], тобто, разом з батьком - [PERSON], але, за вказаною адресою не проживає. (а.с. 6, 7) Згідно до Акту, складеного сусідами, [PERSON], проживає разом з бабусею - [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 8). Також, під час слухання справи, у судовому засіданні були надані покази свідком. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є бабусею - [PERSON] та матір'ю відповідачки - [PERSON] Також, свідок зазначила, що онук [PERSON] проживає разом з нею, пояснивши, що її донька [PERSON] ніде не працює, проживає окремо, хворіла та була госпіталізована до лікарні, останній раз вона знаходилась на лікуванні в жовтні 2017 року. Щодо цільового використання аліментів її донькою, [PERSON] зазначила, що більшу частину аліментних грошей на утримання [PERSON], відповідачка [PERSON] витрачає на свої власні потреби. Особу свідка [PERSON] підтверджено її паспортом. Зазначене свідком, відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечувала і вказала, що офіційно вона не працює, але періодично на Староконному ринку в м.Одесі вона продає речі, які були в використанні. Стосовно використання нею аліментних грошей, вона пояснила наступне: частину аліментних грошей вона потратила на ремонт квартири, в якій вона проживає, оскільки сподівається, що син колись переселиться жити у її квартиру, а тому, на її думку, це і є цільове використання аліментних коштів. Також, відповідачка [PERSON] пояснила, що вона оплатила за ці гроші, і комунальні платежі за квартиру, в якій вона сама проживає, оскільки також сподівається, що син колись переселиться жити у її квартиру, а тому, вона вважає, що вказані аліментні кошти витрачені за цільовим призначенням. На підтвердження вказаного, вона надала для долучення до матеріалів справи ксерокопії довідок. Так, згідно ксерокопії квитанції від 09.09.2017 року, сплачено 6000 грн. за освітні послуги [PERSON] ( а.с.70). Також, відповідно до фотокопії довідки, наданої на підтвердження своїх пояснень відповідачкою [PERSON], сплачено за період "сентябрь 2017 - февраль" за електроенергію - 08.06.2018р., [PERSON] - 500 грн. (а.с. 69). Крім того, згідно ксерокопії квитанції від 10.05.2018 року, відповідачкою [PERSON] сплачено 750 грн. в ТОВ "Інфоксводоканал" за послуги водопостачання до 12.10.2017р. ( а.с.71). Окрім того, згідно ксерокопії квитанції від 10.09.2018 року, наданої відповідачкою [PERSON], нею сплачено 400 грн. в ТОВ "Інфоксводоканал" за холодну воду і каналізацію за період до 01.09.2018р. ( а.с.72). У зв'язку з викладеним, суд зазначає, що, у відповідності до ст. 179 СК України, той із батьків або інший законний представник дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням, в інтересах дитини. А тому, суд звертає увагу учасників справи на те, що витрачання аліментів за цільовим призначенням означає, що той із батьків, на ім'я якого вони виплачуються, зобов'язаний спрямовувати їх на забезпечення потреб дитини у харчуванні, одязі, в охороні здоров'я, отриманні освіти та на створення гідних умов життя дитини. Також, відповідачкою долучено фотокопію аркушу з зошита в клітинку, в якому видніється рукописний текст, згідно до якого, 21.05.2018р. [PERSON], що мешкає в [ADDRESS] підтверджує, що в її присутності [PERSON] "давала" 1500гривень сину [PERSON] "на училище". ( а.с.73). Крім того, відповідачкою [PERSON] надано до суду ксеропії аркушів тексту- роздруківки з СМС-спілкування її з сином, згідно до якого, син просив її купити лікарські засоби для лікування, надавший їй для підтвердження СМС-повідомленням ксерокопію виписки з картки хворого, виписаної міською дитячою лікарнею ім. академіка Б.Я.Резніка. ( а.с.76). У зв'язку з викладеним, суд зазначає, що, у відповідності зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Також, суд зазначає, що оплата комунальних послуг за місцем мешкання матері, де дитина не проживає, не являється витрачанням аліментів за цільовим призначенням, в інтересах дитини. Крім того, спілкування матері з сином та передача йому частки аліментних коштів у присутності сусідів, не сприяє встановленню довіри між батьками і дітьми. Окрім того, суд звертає увагу, що у відповідності до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, не тільки батько, а, як батько, так і мати, зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Щодо ствердження у судовому засіданні представником відповідачки [PERSON], що позивач, в силу свого віку, не може сам звернутись з позовом до суду, суд зазначає про таке. Статтею 15 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права. Окрім того, частиною 1 ст. 18 СК України, передбачено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Також, згідно ч.ч. 3, 4 ст. 152 СК України, дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій. Дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років. Виходячи з наведених норм права, оскільки [PERSON] досяг чотирнадцяти років, він має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів, безпосередньо до суду. Тобто, думка представника відповідачки [PERSON], що позивач, в силу свого віку, не може сам звернутись з позовом до суду, є хибною. Крім того, статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. Відповідно до вказаної статті, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Проте, в судовому засіданні встановлено і це не заперечується сторонами, що дитина- [PERSON]. не проживає ні з матір'ю - [PERSON].(яка отримує аліменти), ні з батьком - [PERSON](який сплачує аліменти), а мешкає за іншою адресою - у бабусі. Статтею 179 Сімейного Кодексу України, встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. У відповідності до частини третьої вказаної статті, неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними. Згідно до положень ст. 186 СК України, контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування. За заявою платника аліментів, інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Тобто, факт нецільового витрачання аліментів може бути виявлено у ході перевірки органом опіки та піклування та має бути відображено у складеному ним висновку. Орган опіки та піклування здійснив перевірку цільового використання аліментів [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Так, згідно до Висновку № П 2382, від 12.03.2018 року, встановлено, що не доведено факту витрачання аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], за цільовим призначенням. (а.с. 12-14) Частинами першою та другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ч. 1, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з положенням ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, встановлених в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved