Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог з урахуванням уточнень позивачка в позовній заяві посилається на те, що 10.02.1973 року між нею і [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Жовтневим РАГСом м.Дніпропетровська, актовий запис № 341. 17.01.1974 року відповідно до рішення міськвиконкому м. Дніпропетровська їм було надано ордер № 1444 на двокімнатну кооперативну квартиру [ADDRESS]. Однак документи на члена кооперативу № 167 були оформлені на її чоловіка [PERSON]. Цю кооперативну квартиру вони сумісно з ним сплачували до 1987 року, про що свідчить Довідка з кооперативу про повну сплату пайового внеску, і ця квартира стала спільним майном подружжя, однак право власності на спірну квартиру не було оформлено належним чином. [INFO] помер її чоловік, [PERSON], на день його смерті відкрилася спадщина, до спадкового майна належить і вказана двокімнатна кооперативна квартира загальною площею 46,90 кв.м. З часу отримання квартири в ній вона мешкала разом зі своїм чоловіком та трьома доньками - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після смерті свого чоловіка вона вчасно звернулася до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, проте постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину з тих підстав, що право власності на вказану квартиру не оформлене та рекомендовано звернутися до суду. Вона відмовилася від своєї частки спадщини у вказаній квартирі на користь [PERSON], тому вважає, що 1/2 частина квартири, яка належала її померлому чоловікові, повинна бути розділена між її доньками. Позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS], як сумісне майно подружжя. [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із вказаним зустрічним позовом, в якому просили визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS], визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS], як за спадкоємицями першої черги після смерті батька [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що 10.02.1973 року між їхніми батьками [PERSON] і [PERSON] було укладено шлюб. 17.01.1974 року відповідно до рішення міськвиконкому м. Дніпропетровська їх сім"ї було надано ордер № 1444 на двокімнатну кооперативні квартиру [ADDRESS], який був оформлений на їх батька [PERSON] Цю кооперативну квартиру їх батьки сумісно сплачували до 1987 року, тому ця квартира стала спільним майном подружжя, однак право власності на спірну квартиру не було оформлено належним чином. 02.05.2012 помер їх батько [PERSON], на день його смерті відкрилася спадщина, до складу якої належить і вказана квартира, в якій вони мешкали всі разом зі своїми батьками. Після смерті батька вони вчасно звернулися в Сьомої Дніпропетровської Державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, проте постановою нотаріуса їм було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину з посиланням на те, що право власності на вказану квартиру не оформлене. Їх мати [PERSON] від своєї частки спадщини відмовилася на користь [PERSON], тому [PERSON] та [PERSON] повинні належати на праві власності по 1/8 частини вказаної квартири, а [PERSON] повинно належати на праві власності 1/4 частина квартири, в порядку спадкування за законом після смерті батька. В судове засідання позивач за первісним позовом та позивачі за зустрічним позовом не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, суду надана заява про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Представник Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, надав заяву про проведення судового засідання у його відсутність. Представник Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №167 «ФІАЛКА» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій вважав позовні вимоги обгрунтованими та просив розглядати справу у його відсутність. Представник Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду листа з проханням розглянути справу у його відсутності. Представник КП «ДМБТІ» в судове засідання не з'явився, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу в їх відсутність, та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, та зустрічний позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 41 Конституції України, ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до роз»яснень пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР, від 24.06.1983 року № 4 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" , які були чинні на час виникнення правовідносин, та роз»яснень, викладених в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо спадкодавець, який був членом житлово-будівельного кооперативу, повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається квартира. Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім»ю України, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сім»ю України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] з 10.02.1973 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 29.05.2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 341. Від шлюбу вони мають трьох доньок - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 17.01.1974 року відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих [PERSON] було надано ордер № 1444 на право зайняття з сім"єю двокімнатної кооперативної квартири [ADDRESS]. Відповідно до Довідки від 30.05.2012 року, виданої ЖБК №167, [PERSON] був членом ЖБК №167 "ФІАЛКА", вартість квартири [ADDRESS] була сплачена в повному обсязі. При цьому документи на члена кооперативу № 167 були оформлені на ім"я [PERSON]. Відповідно до листа КП "ДМБТІ" від 05.10.2012 року № 13223 реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] не проводилась. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого станом на 30.10.2013 року, квартира [ADDRESS], має загальну площу 46,2 кв.м., житлову площу 28,2 кв.м., та складається з: 1-коридор, площею 6,6 кв.м.; 2-кладовки, площею 0,7 кв.м.; 3-вбиральня (туалет), площею 1,0 кв.м.; 4-ванна, площею 2,1 кв.м.; 5-кухня, площею 6,5 кв.м.; 6-кладовки, площею 0,4 кв.м.; 7-житлова, площею 10,3 кв.м.; 8-житлова, 17,9 кв.м.; І-балкон, площею 0,7 кв.м. Зважаючи на те, що [PERSON],який був членом ЖБК № 167, повністю вніс пай за вказану квартиру, він правомірно набув право власності на це нерухоме майно, що відповідає вимогам ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час виникнення даних правовідносин. Судом також встановлено, що пайові внески за вказану квартиру сплачувалися подружжям [PERSON] та [PERSON] за сумісні кошти і вищевказаним чином вказана квартира була набута подружжям у власність під час перебування їх у зареєстрованому шлюбі, тому вона є спільним майном подружжя, у якому кожному з подружжя на праві власності належить по 1/2 частки квартири. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартира [ADDRESS], як в спільному майні подружжя, підлягають задоволенню. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.05.2012 року, виданим Відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 3061. Встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою [ADDRESS], в тому числі і на день смерті [PERSON] У встановлений законом строк [PERSON] з доньками звернулися до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявами про отримання спадщини після померлого [PERSON] Постановою завідуючої Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] від 06.11.2012 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], зв'язку з тим, що реєстрація права власності на вказану квартиру не проводилась. Відповідно до спадкової справи № 633/2012, заведеної Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], до нотаріальної контори в установлений законом строк з заявою про отримання спадщини звернулися [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], при цьому [PERSON] у заяві відмовилася від одержання спадкового майна на користь доньки [PERSON] 31.01.2013 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вклади з відсотками у відповідних банківських установах. Згідно до ч.2 ст.1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги , яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ним и порівну. Відповідно до ч.1 ст.1279 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Таким чином, судом встановлено, що спадковим майном після смерті [PERSON] є 1/2 частина квартири [ADDRESS] і спадкоємцями першої черги [PERSON] є: [PERSON], а також [PERSON], [PERSON], [PERSON], які при йняли спадщину. Зважаючи на те, що [PERSON] відмовилася від належної їй спадщини після смерті чоловіка [PERSON] на користь доньки [PERSON], суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS], визнання за [PERSON] права власності на ? частину вказаної квартири, визнання за [PERSON] права власності на 1/8 частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідне віднести витрати по справі на позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved