Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що між нею та ПАТ КБ "Приватбанк" був укладений кредитний договір № HEH3G10000004858 від 07.03.2008 року, за яким вона отримала кредитні кошти у розмірі 51 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% річних з кінцевим терміном повернення 07.03.2013 року. Відповідно до умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця у період сплати ,позичальник повинен надавати банку грошові кошти ( щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом за відсотками, комісією, а також інших витрат. Згідно листа ПАТ КБ "Приватбанк" від 12.11.2011 року, прострочена заборгованість за кредитним договором № HEH3G10000004858 від 07.03.2008 року у зв'язку з порушенням зобов'язань складає 36 458, 79 грн. Позивачка вважає, що вона умови кредитного договору № HEH3G10000004858 від 07.03.2008 року не порушувала, та заборгованість, яка нарахована банком у зв'язку з збільшенням відсоткової ставки за користування кредитом є безпідставною і незаконною. У зв'язку з цим вона просить визнати дії ПАТ КБ "Приватбанк" за кредитним договором № HEH3G10000004858 від 07.03.2008 року незаконними та достроково розірвати кредитний договір № HEH3G10000004858 від 07.03.2008 року. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи належним чином повідомлена в порядку ст. ст. 74, 76 ЦПК України, подала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи належним чином повідомлялася, в порядку ст. ст. 74, 76 ЦПК України. Про Факт обізнаності [PERSON] про час та місце слухання справи свідчить відмітка на заяві [PERSON] про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи належним чином повідомлена, подала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 -3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. 07.03.2008 року між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір про іпотечний кредит № HEH3G10000004858, відповідно до умов якого, кредитор зобов'язався надати позичальникові грошові кошти у розмірі 51 000 грн., позичальник зобов'язалася прийняти, належним чином використати та повернути кредит у сумі 51 000 грн., сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 15%, а також інші платежі в порядку на умовах та у строки, визначені договором, а також сплатити винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту. П. 1.3 вказаного кредитного договору передбачено, що кредит надається строком погашення не пізніше 07.03.2013 року на поліпшення якості окремої квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] Згідно п. 2.4 вищевказаного кредитного договору, [PERSON] зобов'язалася щомісячно до 7 числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїстичними платежами в сумі не менше 1218,87 грн. шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок [NUMBER], відкритий у кредитора. Відповідно п. 8.9. вищевказаного кредитного договору, сторони домовилися, що за умовами цього договору може бути встановлений новий розмір відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі у разі настання будь-якої із обставин, зокрема, здійснення поточних коливань відсоткових ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ; підвищення ставки за кредитами кредиторів України у відповідній валюті ( по статистиці НБУ); підвищення ставки більш ніж на три ( три) відсоткових пункту за бланковими кредитами "овернайт" НБУ з дати укладення цього договору чи останнього перегляду відсоткової ставки. Також, сторони погодили, що при настанні будь-якої із обставин, передбачених п. 8.6. кредитного договору, кредитор може збільшити розмір відсоткової ставки за договором в наступному порядку: кредитор не пізніше ніж за 14 днів календарних днів до дня зміни розміру відсоткової ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової відсоткової ставки, із зазначенням її розміру та дати початку такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа за адресою позичальника, що вказана у договорі, або за іншою адресою, яку позичальник письмово повідомив кредитору при зміні адреси. У разі незгоди із встановленням, згідно умов цього пункту договору новим розміром відсоткової ставки, позичальник у строк не пізніше ніж за 7 календарних днів до дати початку дії нової ставки, вказаної у повідомленні кредитору, зобов'язується надати на зазначену у договорі адресу кредитору письмове повідомлення ( відповідь) про свою незгоду із такою новою ставкою. Відповідно до квитанцій ( а.с.18-23) розмір сплачених позивачкою коштів в рахунок погашення кредитних зобов'язань за період з квітня 2008р. по жовтень 2012 року склав 76 099 грн. Листом повідомленням № 20.1.3.2/6-11581 від 06.06.2008 року, позивачку було повідомлено про зміну відсоткової ставки за договором про іпотечний кредит починаючи з 01.08.2008 року. Згідно листа повідомлення №20.1.3.2/6-41821 від 31.12.2008 року, на адресу позивача було надіслано повідомлення, в якому йшлося про збільшення відсоткової ставки за вищевказаним кредитним договором до 30% на рік, починаючи з 01.02.2009 року, а у разі незгоди позивача з такими змінами умов договору було запропоновано звернутися у відділення Приватбанку, що обслуговує кредит, надати письмове повідомлення про незгоду із зміненими умовами кредитування та погасити заборгованість в повному обсязі. Відповідно до п.3.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки мають право змінювати процентну ставку за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Однією з таких підстав є підвищення облікової ставки Національного банку України та нестабільність курсової політики. Статтею 1056-1 ЦК України ( в редакції, що діяла до 10 січня 2009 року) передбачено, що встановлений кредитним договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також що умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч.1ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку"від 12 грудня 2008 року, яким ЦК України доповнено статтею 1056-1, набрав чинності з 09 січня 2009 року. Оскільки сторони досягли домовленості і уклали кредитний договір, в якому передбачили зміну розміру процентної ставки за користування кредитом, що відповідало вимогам чинного на час укладання договору законодавства, та враховуючи, що [PERSON] про свою незгоду щодо підвищення розміру відсоткової ставки за користування кредитом банк не повідомила, натомість прийняла пропозицію кредитора і продовжувала сплачувати відсотки, суд вважає, що що дії банку по підвищенню процентної ставки були вчинені відповідно до умов укладеного договору і є правомірними, а тому винекнення заборгованості у позивачки є наслідком підвищення відсоткової ставки на несплати кредиту у належному розмірі. За змістом ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ст. 652 ЦК України розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за наявності чотирьох обов'язкових умов: у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після її виникнення при всій турботливості і обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладанні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не впливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Позивачкою не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження доведеності факту настання умов, передбачених ст. ст. 651,652 ЦК України для розірвання кредитного договору № HEH3G10000004858 від 07.03.2008 року, а тому підстав для розірвання вищевказаного кредитного договору не має. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed