Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . На обґрунтування вимог в заяві зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . На день смерті спадкодавця позивач проживала разом з ним. При зверненні до нотаріуса позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (житловий будинок) на ім`я спадкодавця. Позивач не має можливості надати правовстановлюючий документ на вказаний будинок, оскільки право власності спадкодавця на нього не зареєстроване. Вищевказаний житловий будинок належав померлому [PERSON] згідно з записами книг погосподарського обліку Плющівського територіального органу виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області. У зв`язку з викладеним позивач просила задовольнити позов та визнати за нею право власності на вказаний будинок. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та підтримання позову в повному обсязі. Від відповідача Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи (копію свідоцтва про одруження 22.01.1960 року [PERSON] та [PERSON] ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, сформований 19.03.2021 року; копію свідоцтва про смерть 11.12.2000 року [PERSON] ; копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєсті від 20.08.2007 року; постанову Державного нотаріуса Баштанської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 28.10.2020 року; довідку Плющівського територіального органу виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 02.10.2020 року; копію довідки Плющівського територіального органу виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 24.09.2020 року; інформаційну довідку, сформовану 28.02.2021 року; копію технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] ; архівні довідки архівного відділу Баштанської райдержадміністрації від 15.03.2021 року; звіт КП "Баштанське РБТІ" від 12.04.2021 року про проведення технічного огляду житлового будинку; повідомлення відділу з питань містобудування, архітектури, містобудівного кадастру та цивільного захисту виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 29.04.2021 року; копію спадкової справи №282/2007, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ), суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . З наявної в матеріалах справи копії технічного паспорту вбачається, що даний будинок складається з: Літ. А1 - житловий будинок 1957 року побудови, Літ. Б1 - літня кухня 1974 року побудови, Літ. б1 - веранда 1974 року побудови, Літ. В1 - сарай 1958 року побудови, Літ. Г1 - убиральня 1974 року побудови, Літ. Дпб - погріб 1974 року побудови, Літ. Е1 - сарай 1989 року побудови, Літ. О1 - кладова 1987 року побудови, Літ. Р1 - літній душ 2005 року побудови, Літ. Ж1 - гараж 1974 року побудови, Літ. Л1 - сарай 2006 року побудови, Літ. М1 - сарай 1989 року побудови, Літ. З1 - сарай 1989 року побудови, №2,3,4,5,6,7,8, І, ІІ - споруди. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину після померлого, проживаючи зі спадкодавцем на момент смерті останнього. Однак нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок, оскільки не було надано правовстановлюючих документів про належність будинку на праві власності спадкодавцю. Згідно копії довідки Плющівського територіального органу виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 24.09.2020 року за №550/20.03-12, на підставі записів з погосподарських книг с. Новогеоргіївка вищевказаний будинок числиться за [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , в звязку з чим при вирішенні вказаного позову слід керуватися нормами ЦК УРСР, які були чинним на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до ст. 524, 525, 529,549 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Також відповідно до статей 1261, 1268; 1270, 1278 ЦК України упершу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншими особами. Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в інформаційному листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказав, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Окрім цього, із змісту вищевказаного інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ слідує, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі будинки, які забудовані до 2004 року та на які відсутні правовстановлюючі документи мають бути наступні документи: виписки із погосподарських книг про те, що будинок належав спадкодавцеві; технічний паспорт на будинок; висновок спеціалістів щодо технічного стану будинку, дотримання санітарних, протипожежних вимог; рішення ради та договору про надання земельної ділянки у безстрокове користування для будівництва будинку; відмова виконкому місцевої ради в оформленні права власності; постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Так, в обґрунтування позовних вимог позивачем надано: копію технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] ; архівну довідку архівного відділу Баштанської райдержадміністрації від 15.03.2021 року №13-07/06, згідно якої рішенням Плющівської сільської ради народних депутатів Баштанського району Миколаївської області [PERSON] надавалась безоплатно у власність земельна ділянка площею 0,25 га в с. Новогеоргіївка для будівництва та обслуговування будинку; звіт КП "Баштанське РБТІ" від 12.04.2021 року про проведення технічного огляду житлового будинку, згідно якого житловий будинок, розташований по [ADDRESS] відповідає вимогам державних будівельних норм; повідомлення відділу з питань містобудування, архітектури, містобудівного кадастру та цивільного захисту виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 29.04.2021 року, згідно якого будівлі та споруди, які розташовані за вищевказаною адресою відповідають вимогам державних будівельних норм ДБН Б.2.2-12:2019, генеральному плану с. Новогеоргіївка та забезпеченні вимоги санітарних та пожежних вимог. Аналіз досліджених судом обставини свідчить, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , якому згідно записів погосподарських книг належав вищевказаний житловий будинок, але за життя він не оформив своє право власності на вказаний будинок. Позивач належним чином прийняла спадщину після смерті [PERSON] , однак не може оформитися у спадкових правах в органах нотаріату за вищевказаних об`єктивних причин. Враховуючи вищевказане, беручи до уваги визнання позову відповідачем, а також виходячи з загальних засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та ст.ст. 524, 525, 548, 549 ЦК УРСР,

Outcome: approved