Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

ПАТ "УкрСиббанк" звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором кредиту у розмірі 20700,00 доларів США, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно кредитного договору від 27.12.2007 р. позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 21800,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,4% річних. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON] по вказаному кредитному договору було укладено договір поруки № 171332 від 27.12.2007 р. між позивачем та [PERSON]. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором виконував не належним чином, у зв'язку із чим станом на 21.10.2015 р. утворилась заборгованість у розмірі 20700,00 доларів США. У судове засідання сторони не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістили. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 27.12.2007 р. між ПАТ "УкрСиббанк" та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту № 11280599000 з додатковою угодою № 1, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 21800,00 дол.США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,4% річних. /а.с.15-17, 18/. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON] по вказаному кредитному договору було укладено договір поруки № 171332 від 27.12.2007 р. між позивачем та [PERSON], згідно умов договору поручитель зобов'язується перед банком відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед банком, що виникли з кредитного договору № 11280599000, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, щл можуть виникнути в майбутгьому /а.с.19/. Як слідує із наданого розрахунку заборгованості, Банк виконав свої зобов'язання за Договором, видавши відповідачу кредитну картку, із кредитним лімітом у 21800,00 дол.США, тоді як відповідач систематично порушував умови договору. В зв'язку з чим за ним обліковується заборгованість: станом на 21.10.2015 р. у розмірі 20700,00 доларів США, яка складається з наступного: - 18383,69 дол.США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 699,28 дол.США за строк 27.11.2014 року по 21.10.2015 року; - 2316,31 дол.США - прострочена заборгованість за процентами за строк 28.10.2014 року о 28.09.2015 року; - 3619,82 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за коедитом за строк 28.11.2014 року по 21.10.2015 року; - 12175,50 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 28.11.2014 року по 21.10.2015 року. /а.с.26-47/. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Згідно з ч.2 ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому є обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, згідно умов договору, відмова від виконання зобов'язання не припускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, п.11 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. "Про практику застосування законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин", зазначено, що у разі виникнення спору щодо отримання сторонами кредитного договору індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави (підпункт «г» пункту 4 статті 5 Декрету про валютне регулювання) суд має виходити з того, що Національним банком України на виконання положень статті 11 цього Декрету, статті 44 Закону України «Про Національний банк України» в межах своїх повноважень прийнято Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затверджене постановою Правління Національного банку України від 14 жовтня 2004 року № 483 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 9 листопада 2004 року № 1429/10028). Згідно з пунктом 1.5 цього Положення використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк видав йому банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, або генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій). У зв'язку з наведеним суди повинні виходити з того, що надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодної зі сторін кредитного договору. Таким чином, судом встановлено, що позивачем зобов'язання за Договором виконанні належним чином, а відповідачі від зобов'язань по оплаті кредиту та відсотків за кредитом ухиляються. Згідно п.12 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. "Про практику застосування законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. На підставі викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення боргу у сумі 20700,00 доларів США обґрунтованою, в зв'язку з чим вказана сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 7064,49 грн.

Outcome: approved