Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

15 березня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, між ПАТ "Київенерго" та [PERSON] було укладено договір про користування електричною енергією. Позивач ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" є правонаступником ПАТ "Київенерго". У зв`язку із неналежним виконанням умов вищезгаданого договору у відповідача утворилася заборгованість, яка станом на 01 лютого 2020 року складає 4 991, 52 грн., та яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 березня 2021 року цивільну справу № 753/5296/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 18 березня 2021 року. 8 квітня 2021 року з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області надійшла відповідь про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 09 квітня 2021 року, враховуючи ухвалу про виправлення описки від 15 квітня 2021 року, було відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 06 травня 2021 року на 15:30 год. У судове засідання 06 травня 2021 року сторони не з`явились. Від представника позивача 06 травня 2021 року надійшла заява (вх. 31475) про розгляд справи за його відсутності. Повістка, ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, адресована відповідачу повернулася до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Ухвалою суду від 6 травня 2021 року розгляд справи відкладено на 29 червня 2021 року. У судове засідання 29 червня 2021 року учасники справи не з`явились, Повістка, адресована відповідачу повернулася до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи те, що відповідач за адресою, зазначеною у позовній заяві не зареєстрований, судом, відповідно до вимог частини одинадцятої статті 128 ЦПК України, якою передбачено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Оскільки суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, від нього не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, ухвалою суду від 16 червня 2021 року постановлено провести заочний розгляд справи, проти чого й не заперечував позивач. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у письмових заявах, суд дійшов до наступного висновку. У березні 2021 року ПРАТ «ДТЕК Київські Електромережі» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 3964,12 грн. ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» в частині прав та обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії (електричними (локальними) мережами, в тому числі і в частині використання ліцензії та тарифів виданих та встановлених для ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Згідно із повідомлень відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання станом на 2004 рік [PERSON] була зареєстрована за вказаною адресою. Так між позивачем та відповідачем 16 квітня 2004 року був укладений договір про користування електричною енергією, відповідно до умов якого позивач на платній основі здійснював постачання електричної енергії до квартири відповідача за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії станом на виникнення заборгованості регулювалися Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (далі Правила) і Методикою визначення обсягу вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 за № 562. Відповідно до п. 4.12 Правил, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електрична енергія вноситься не пізніше 20 числа наступного місця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 4.19 Правил, розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило. Становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції). Однак, відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, через що позивач змушений був звернутись до суду із вказаним позовом. Станом на 1 лютого 2020 року заборгованість відповідача складає 4991,52 грн з яких: 3964,12 - заборгованість за спожиту електричну енергію; 1027,40 грн - 3% річних та інфляційні втрати, відповідно до розрахунку заборгованості. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно наданої позивачем довідки, заборгованість відповідача за послуги з постачання електричної енергії станом на 1 лютого 2020 року становить 3 964,12 грн., яка доведена позивачем суду належними та допустимими доказами та підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 319,11 грн. та інфляційні втрати в розмірі 708,29 грн. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши розрахунок інфляційного збільшення та 3% річних, наданий позивачем, судом встановлено вірність здійсненого нарахування. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачем. Відповідачем не надано доказів на спростування обставин та розрахунків наданих позивачем. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію з нарахуванням інфляційної складової боргу та трьох процентів річних в загальному розмірі 4991,52 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved