Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

16.04.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» звернулось до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на наступне. Між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено договір № 3284412834-078091 від 08.12.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір було укладено за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті ТОВ «ФК Є ГРОШІ» www.e-groshi.com. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно п. 1.1. Договору позикодавець надає позичальникові, на умовах, що передбачені даним Договором, грошові кошти в позику в сумі 6500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п. 1.5 цього Договору . Платіжним дорученням № 20573 від 08.12.2018 року та повідомленням № 30/03 від 03.03.2020 року підтверджується, що позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача [PERSON] позику у розмірі 6500,00 грн. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року, отже позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором. Згідно п. 1.3 Договору, строк, на який надається позика за цим Договором становить 12 днів, позика має бути повернута до 19.12.2018 року. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, (ст. 1048 ЦК України). Розмір і порядок процентів встановлений даним Договором. Відповідно до умов Договору проценти за користування позикою становлять 1,99% за кожен день користування позикою, починаючи з 6-го дня видачі позики, що становить 712,42 процентів річних (п. 1.5.1 Договору) Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Проте позичальник не повернув суму позики, тим самим порушив умови Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України. На даний час відповідач заборгованість за договором № 3284412834-078091 від 08.12.2018 року не погасив. У відповідності до положень п. 4.3 Договору в разі прострочення заборгованості більше ніж на 61 день, позичальник зобов`язується сплатити штраф у розмірі суми кредиту, визначену відповідно до п. 1.1. Договору. Таким чином відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п. 1.3. даного Договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з: заборгованості за кредитом - 6500,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 905,45 грн., заборгованості по процентам за прострочку - 145581,15 грн., заборгованості зі сплати штрафу - 6500,00 грн. Загальна сума заборгованості за договором складає 159486,60 грн. З підстав лояльності до боржника та з метою спонукання боржника до добровільної сплати заборгованості за Договором, позивачем було зменшено суму нарахованих процентів за неправомірне користування кредитними коштами. Також на дату подання позову відповідачем сплачено на користь Банку 100,00 грн., які відповідно до умов Договору зараховано у якості часткової оплати заборгованості по процентам за прострочку. Таким чином, сума заборгованості, яку позивач просить стягнути з позивача з урахуванням зменшення заборгованості по сплаті процентів за неправомірне користування кредитними коштами становить 107874,10 грн. та складається з: заборгованості за кредитом - 6500,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 905,45 грн., заборгованості по процентам за прострочку - 93968,65 грн., заборгованості зі сплати штрафу - 6500,00 грн. 02.05.2019 року між позикодавцем, ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ТОВ «ФК «Преміум Актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0205/2 , відповідно до якого клієнт відступив ТОВ «ФК «Преміум Актив» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані боржникам щодо заборгованостей, стали дійсними для ТОВ «ФК «Преміум Актив» та вважаються наданими ТОВ «ФК «Преміум Актив», а також до ТОВ «ФК «Преміум Актив» перейшли всі пов`язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу , нарахованих та не сплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме: ТОВ "Фінансова Компанія "Преміум Актив" набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором № 3284412834-078091 від від 08.12.2018 року. Проте, на сьогоднішній день боржником не виконано своїх грошових зобов`язань перед новим кредитором, яким є ТОВ "ФК "Преміум Актив", за Договором № 3284412834-078091 від 29.08.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 107874,10 грн. та судовий збір по справі в сумі 2102,00 грн. Позивач в своєму клопотанні від 19.03.2020 року просить здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою про відкриття провадження від 04.06.2020 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. До суду повернувся конверт з копією зазначеної ухвали, як не вручений у зв`язку з іншими причинами, що не дали змоги вручити поштове повідомлення (а.с.56). Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача на підставі ст.ст. 525, 526, 610-612, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено договір № 3284412834-078091 від 08.12.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір було укладено за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті ТОВ «ФК Є ГРОШІ» www.e-groshi.com. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про електронну комерцію» (а.с. 12-16). Згідно п. 1.1. Договору позикодавець надає позичальникові, на умовах, що передбачені даним Договором, грошові кошти в позику в сумі 6500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п. 1.5 цього Договору. Згідно п. 1.3 Договору, строк, на який надається позика за цим Договором становить 12 днів, позика має бути повернута до 19.12.2018 року. Платіжним дорученням № 20573 від 08.12.2018 року та повідомленням № 30/03 від 03.03.2020 року підтверджується, що позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача [PERSON] позику у розмірі 6500,00 грн. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року, отже позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором (а.с. 21-22). За змістом положень п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг вважається фінансовою послугою. Частина 5статті 5 вказаного Закону зазначає, що фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та вказаного Закону. ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до ч.2 ст. 1083 ЦК України якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. 02.05.2019 року між позикодавцем, ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ТОВ «ФК «Преміум Актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0205/2 , відповідно до якого клієнт відступив ТОВ «ФК «Преміум Актив» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані боржникам щодо заборгованостей, стали дійсними для ТОВ «ФК «Преміум Актив» та вважаються наданими ТОВ «ФК «Преміум Актив», а також до ТОВ «ФК «Преміум Актив» перейшли всі пов`язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу , нарахованих та не сплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме: ТОВ "Фінансова Компанія "Преміум Актив" набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором № 3284412834-078091 від 08.12.2018 року (а.с. 8-11). Як вбачається з розрахунку, відповідач порушив свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів, та сума заборгованості, яку позивач просить стягнути з [PERSON] , з урахуванням програм лояльності, 107874,10 грн. та складається з: заборгованості за кредитом - 6500,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 905,45 грн., заборгованості по процентам за прострочку - 93968,65 грн., заборгованості зі сплати штрафу - 6500,00 грн. (а.с.17-20) Відповідно дост.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч. 1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В ч.2 ст.509 ЦК України зазначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно вимог ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ч.1ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зст.1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти на умовах, встановлених договором. Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за договором позики, укладеним в електронному вигляді 08.12.2018 року позовні вимоги про стягнення заборгованості за вказаним вище договором в розмірі 107874,10 грн. з відповідача на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив», якому перейшло право вимоги за договором, підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, сплачений позивачем платіжним дорученням № 2696 від 02.03.2020 року судовий збір в сумі 2102 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] .

Outcome: approved