Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

31.08.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів, виплату процентів та стягнення коштів до ПАТ КБ «Приватбанк». В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договори депозитного вкладу: № SAMDN26000716299767 від 06.05.2011 року; № SAMDN26000720123577 від 28.09.2011 року; № SAMDN80000737036242 від 09.08.2013 року. На виконання умов зазначених договорів відповідачем були відкриті депозитні рахунки, на які ним були внесені кошти відповідно в розмірі 35 000, 00 дол. США, 12 000, 00 дол. США, 11 800, 00 дол. США з виплатою процентів річних у розмірі відповідно: 5, 5 %, 5, 0 %, 6, 5 %. 12.06. та 01.08.2015 року він звернувся до відповідача з листами про повернення вкладів та процентів за договорами банківських вкладів № SAMDN26000716299767 від 06.05.2011 року; № SAMDN26000720123577 від 28.09.2011 року; № SAMDN80000737036242 від 09.08.2013 року, однак на його вимогу відповідачем не було сплачено проценти, а також не повернуто вклади. Вважає, що такі дії відповідача є порушенням умов укладених з ним договорів. У зв'язку з порушенням відповідачем умов договорів банківського вкладу, а саме не повернення вкладів та не виплатою процентів за договорами № SAMDN26000716299767 від 06.05.2011 року; № SAMDN26000720123577 від 28.09.2011 року; № SAMDN80000737036242 від 09.08.2013 року, з урахуванням поданих заяв про збільшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача на його користь: за договором № SAMD№26000716299767 від 06.05.2011 року: суму вкладу - 35 000, 00 дол. США; не нараховані відсотки за період з 06.03.2014 року по 11.05.2016 року - 3 004, 72 дол. США; пеню за період з 06.03.2014 року по 11.05.2016 року - 29 426, 83 дол. США; 3 % річних за період з 06.03.2014 року по 11.05.2016 року - 2 295, 62 дол. США; за договором № SAMD№26000720123577 від 28.09.2011 року: суму вкладу - 12 000, 00 дол. США; не нараховані відсотки за період з 09.03.2014 року по 11.05.2016 року - 954, 74 дол. США; пеню за період з 28.02.2014 року по 11.05.2016 року - 10 119, 11 дол. США; 3 % річних за період з 28.02.2014 року по 11.05.2016 року - 792, 99 дол. США; за договором № SAMD№80000737036242 від 09.08.2013 року: суму вкладу - 11 800, 00 дол. США; не нараховані відсотки за період з 09.03.2014 року по 11.05.2016 року - 1 174, 51 дол. США; пеню за період з 28.03.2014 року по 11.05.2016 року - 9 912, 64 дол. США; 3 % річних за період з 09.03.2014 року по 11.05.2016 року - 771, 04 дол. США, а всього 117 252, 53 дол. США. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги з урахуванням уточнень, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк», будучи присутнім у попередніх судових засіданнях, визнав зазначені представником позивача підстави для позову, а саме факт укладення між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» договорів № SAMDN26000716299767 від 06.05.2011 року; № SAMDN26000720123577 від 28.09.2011 року; № SAMDN80000737036242 від 09.08.2013 року, однак заперечував проти позову з тих підстав, що у зв'язку з окупацією території АР Крим Російською Федерацією, з вимогами щодо повернення вкладів та відсотків за користування ними, позивач [PERSON] мав би звертатися до некомерційної організації "Фонд захисту вкладників", яка знаходиться на території окупованої території України - АР Крим та якою, відповідно до законодавства Російської Федерації, було придбано право за вкладами та компенсаційними витратами ПАТ КБ "Приватбанк", тому банк не визнає також позовні вимоги у тій частині, що позивач має право на пеню та 3 % річних, оскільки у ПАТ КБ «Приватбанк» відсутній обов'язок щодо сплати позивачу пені та 3 % річних з підстав порушення строків повернення вкладів. Просив у позові відмовити повністю. Вислухавши представника позивача, врахувавши заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договори депозитного вкладу: № SAMDN26000716299767 від 06.05.2011 року; № SAMDN26000720123577 від 28.09.2011 року; № SAMDN80000737036242 від 09.08.2013 року (а.с. 10, 12, 14). На виконання умов зазначених договорів [PERSON] вніс на строкові депозитні рахунки ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти відповідно за договором: № SAMDN26000716299767 від 06.05.2011 року - 35 000, 00 дол. США; № SAMDN26000720123577 від 28.09.2011 року - 12 000, 00 дол. США; № SAMDN80000737036242 від 09.08.2013 року - 11 800, 00 дол. США (а.с. 11, 13, 15). ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язалося повернути вкладникові суми вкладів і проценти за ними на умовах та у порядку встановленому укладеними з [PERSON] договорами депозитних вкладів. Звертаючись в суд з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» позивач [PERSON] стверджує, що він 12.06. та 01.08.2015 року направив на адресу банку листи у яких просив повернути вклади та проценти за договорами банківських вкладів № SAMDN26000716299767 від 06.05.2011 року; № SAMDN26000720123577 від 28.09.2011 року; № SAMDN80000737036242 від 09.08.2013 року, однак його вимоги відповідачем залишені без виконання (а.с. 16, 17, 20, 21, 22, 23). Відповідно до змісту п.п. 3, 6, 7 договорів № SAMDN26000716299767 від 06.05.2011 року; № SAMDN26000720123577 від 28.09.2011 року, виплата суми нарахованих відсотків здійснюється банком, починаючи з першого робочого дня банку по закінченню строку дії вкладу, вказаному в пункті 1 договору; у випадку, якщо по закінченню строку дії вкладу, клієнт не повідомив банк про відмову від продовження строку дії, вклад автоматично вважається продовженим ще на один строк, вказаний у п. 1 договору. Договір продовжує діяти неодноразово за відсутності явки клієнта до банку. При цьому, новий строк рахується зі слідуючого дня від дати закінчення попереднього строку дії вкладу. При продовженні дії договору, розрахунок відсотків на кожний новий строк здійснюється за відсотковою ставкою, що діє в банку для продовження депозитного вкладу одного виду та строку на день закінчення попереднього строку вкладу, без укладення додаткових договорів. Відсотки за наступний період вкладу нараховуються на суму вкладу. Наступне продовження договору здійснюється в такому ж порядку; сторони мають право достроково розірвати договір у відповідності з діючим законодавством, повідомивши про це іншу сторону за два банківських дні до дати розірвання договору. При поверненні вкладу за ініціативою клієнта до закінчення строку дії вкладу, вказаного в п. 1 договору, клієнту повертається сума вкладу і виплачуються відсотки за неповний строк вкладу, що нараховані за фактично використаний строк користування вкладом за відсотковою ставкою "до вимоги". За змістом п.п. 4, 6, 10, 12, 13, 15 договору № SAMDN80000737036242 від 09.08.2013 року: строк дії договору закінчується з виплатою всієї суми вкладу, разом з відсотками відповідно до умов договору; 3 місяці - мінімальний строк дії вкладу, по закінченню якого, клієнт має право отримати вклад та нараховані на нього відсотки в повному об"ємі без застосування заниженої відсоткової ставки, що передбачена п. 12 договору; клієнт та банк мають право достроково розірвати договір, повідомивши про це іншу сторону за два банківських дні до дати розірвання договору; якщо клієнт бажає розірвати договір, а три місяці з моменту його укладення чи продовження не минуло, клієнту повертається сума вкладу. За неповні три місця відсотки виплачуються за ставкою "до вимоги" за фактичну кількість днів, що минули з дати укладення чи продовження мінімального строку дії договору, до дня розірвання договору; якщо клієнт бажає достроково розірвати договір, а мінімальний строк дії вкладу уже був продовжений один або декілька разів, відсотки за кожних повних три місяці виплачуються у повному об"ємі; якщо після закінчення строку дії вкладу, клієнт не повідомив банк про свій намір отримати суму вкладу, вклад автоматично продовжується ще на один строк. Строк дії вкладу продовжується неодноразово, без явки клієнта до банку. Новий строк дії вкладу та новий мінімальний строк дії вкладу починаються зі слідуючого дня від дати закінчення попереднього строку дії вкладу. За правилами статтей 1058, 1060, 1061 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав. Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Будучи присутнім у судовому засіданні, представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» заперечував проти позову з тих підстав, що у зв'язку з окупацією території АР Крим Російською Федерацією, позивач має звертатися до некомерційної організації "Фонд захисту вкладників", яка знаходиться на території окупованої АР Крим та якою було відповідно за законодавства Російської Федерації придбано право за вкладами та компенсаційними витратами ПАТ КБ "Приватбанк", проте зазначені заперечення не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки Україна не визнає АР Крим частиною території Російської Федерації, чого не визнає і позивач [PERSON], оскільки звернувся до національного суду за захистом своїх прав відповідно до чинного законодавства України. Одночасно, представник ПАТ КБ «Приватбанк» визнав, що між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» дійсно були укладені договори банківських вкладів № SAMDN26000716299767 від 06.05.2011 року; № SAMDN26000720123577 від 28.09.2011 року; № SAMDN80000737036242 від 09.08.2013 року, однак у зв"язку з окупацією АР Крим Російською федерацією, банк фактично не розпоряджається коштами, що були внесені [PERSON] на рахунку ПАТ КБ "Приватбанк" в якості депозитів. За правилами ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З огляду на викладене, суд вважає обгрунтованими вимоги [PERSON] про повернення йому сум вкладів та нарахованих за ними процентів за договорами № SAMDN26000716299767 від 06.05.2011 року; № SAMDN26000720123577 від 28.09.2011 року; № SAMDN80000737036242 від 09.08.2013 року, а відтак позовні вимоги про виплату процентів та повернення сум вкладів підлягають задоволенню судом, відповідно до наданого суду позивачем розрахунку. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] також просив стягнути з відповідача ПАТ КБ "Приватбанк" на його користь штрафні санкції у вигляді пені та 3 % річних, а саме: за договором № SAMD№26000716299767 від 06.05.2011 року: пеню за період з 06.03.2014 року по 11.05.2016 року - 29 426, 83 дол. США; 3 % річних за період з 06.03.2014 року по 11.05.2016 року - 2 295, 62 дол. США; за договором № SAMD№26000720123577 від 28.09.2011 року: пеню за період з 28.02.2014 року по 11.05.2016 року - 10 119, 11 дол. США; 3 % річних за період з 28.02.2014 року по 11.05.2016 року - 792, 99 дол. США; за договором № SAMD№80000737036242 від 09.08.2013 року: пеню за період з 28.03.2014 року по 11.05.2016 року - 9 912, 64 дол. США; 3 % річних за період з 09.03.2014 року по 11.05.2016 року - 771, 04 дол. США, а всього 117 252, 53 дол. США. За правилами ст 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому стаття 625 ЦК України унормовує питання відповідальності боржника за порушення грошового зобов'язання і з огляду на правову природу трьох процентів річних, передбачених частиною другою цієї статті, як особливої міри відповідальності, їх сума повинна бути визначена до стягнення виключно в національній валюті Україні - гривні. Крім того, вирішуючи питання про наявність вини як умови застосування відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України, так само слід враховувати особливість правової природи цієї відповідальності. Наслідки прострочення боржником виконання грошового зобов'язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних за статтею 625 ЦК України не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та в отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Це правило ґрунтується на засадах справедливості і виходить з неприпустимості безпідставного збереження грошових коштів однією стороною зобов'язання за рахунок іншої. Однак, з огляду на те, що сума вкладів та нарахованих за ними відсотків підлягає стягнення з відповідача ПАТ КБ "Приватбанк" на користь позивача [PERSON] у валюті - дол. США, наслідки просторочення боржником виконання грошового зобов"язання, що полягають у знеціненні грошових коштів унаслідок інфляційних процесів - відсутні, а також зважаючи на те, що позивач просить стягнути на його користь 3 % річних у валюті - дол. США, у той час, як вони можуть бути стягнуті виключно у національній валюті України - гривні, заявлені вимоги у цій частині не підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь пені, відповідно до правил ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За правилами ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка в цивільному праві виконує дві основні функції. Вона є способом забезпечення виконання зобов'язання (ст. 549 ЦК) та наслідком його порушення. До моменту порушення зобов'язання неустойка виконує функцію забезпечення, тобто стимулює боржника до належного виконання. Якщо зобов'язання боржником порушене, стягнення неустойки є наслідком такого порушення. Тобто кредитор набуває право вимагати сплати неустойки. Однак, як видно зі змісту укладених між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" договорів № SAMDN26000716299767 від 06.05.2011 року; № SAMDN26000720123577 від 28.09.2011 року; № SAMDN80000737036242 від 09.08.2013 року, відповідальність за порушення зобов"язання у вигляді пені за ними не передбачена, а тому вимога [PERSON] про стягнення на його користь з ПАТ КБ "Приватбанк" пені не підлягає задоволенню судом. Судові витрати по сплаті судового збору, від яких позивач був звільнений при зверненні до суду з позовом, необхідно стягнути з відповідача на користь держави, в розмірі 3 654, 00 грн., відповідно до правил ст. 88 ЦПК України На підставі викладеного,

Outcome: partial