Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] померла [PERSON] , після якої залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 1,9767 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Верхівської сільської ради Тростянецького району. Покійна залишила заповіт, у якому все своє майно, яке їй належало заповіла [PERSON] , який своєчасно прийняв спадщину і фактично вступив в управління спадковим майном. [INFO] . [PERSON] помер і не встиг належним чином оформити право власності на дану земельну ділянку. Після смерті останній залишив заповіт, у якому все своє майно заповів сину [PERSON] , який вступив у спадщину до майна померлого, оскільки на момент смерті проживали разом. Позивач звернувся до Тростянецького державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Позивач просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9767 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 12.02.2019р. справу прийнято до провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 08.05.2019р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно з частиною третьою статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] у віці 81 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть 06.10.2005 р. зроблений актовий запис за №9 (а.с.4). Відповідно до довідки №262 від 16.05.2017 р., виданої виконавчим комітетом Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, спадкоємцем до майна [PERSON] за законом та за заповітом є [PERSON] , який своєчасно прийняв спадщину і фактично вступив в управління спадковим майном (а.с.5). Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Верхівської сільської рад від 15.03.2002 р. [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було, з чого воно б не складалося, і все те, що буде їй належати на день смерті і на що за законом матиме право, в тому числі житловий будинок і прилягаючі до нього будови, право на земельну частку (пай), належну їй відповідно сертифікату [NUMBER] та майновий пай, заповіла [PERSON] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 11 (а.с.6). [PERSON] помер [INFO] у віці 85 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерті серії [NUMBER] , актовий запис про смерть №32 (а.с.7). 14.09.2009 р. секретар Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області посвідчила заповіт, який зареєстровано в реєстрі за №124, згідно якого [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] , на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження: житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] , а також все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що матиме право за законом, заповів своєму сину [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки виконавчого комітету Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області №458 від 25.04.2018 р., [PERSON] , який помер [INFO] на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з сином - [PERSON] , який на день смерті проживав разом із спадкодавцем та вели спільне господарство, а також він проводив похорони, обрядові обіди та доглядав присадибну ділянку, сплачував належні платежі, про що свідчить запис в погосподарській книзі (а.с.13). 08.11.2017р. [PERSON] звернувся до Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку площею 1,9767 га, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після смерті якої прийняв [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. У листі завідувача Тростянецької державної нотаріальної контори від 26.05.2018р. №885/02-17 вказано, що так як документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку у [PERSON] відсутній, він має право звернутися до суду з позовом для визнання за ним права власності на вказану земельну ділянку після померлого (а.с.9). Згідно інформації завідувача Тростянецької ДНК від 21.03.2019 р. №136/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в Тростянецькій державній нотаріальній конторі не заводилась, ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини не звертався (а.с.50). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У своїй позовній заяві позивач посилається на норми ст. 1276 ЦК України, згідно якої, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Суд звертає увагу, що дана норма закону діє у тих випадках, коли особа, закликана до спадкування, померла, не встигнувши висловити свою волю на прийняття чи на відмову від прийняття спадщини. В таких випадках право спадкоємця прийняти спадщину або відмовитися від її прийняття переходить до його власних спадкоємців. Таким чином, відбувається перехід у спадщину права спадкування. Окрім того, якщо померлий до закінчення строку для прийняття спадщини, не звертався до нотаріальної контори і за заявою про прийняття спадщини, але є таким, що прийняв спадщину "автоматично", тобто внаслідок спільного постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не відмовився від неї, або через те, що на час відкриття спадщини малолітнім, неповнолітнім, недієздатним або обмежено дієздатним і не відмовився від прийняття спадщини самостійно чи в особі законних представників, права спадкоємців такої особи засновуються не на правилах спадкової трансмісії, а на звичайних нормах, що визначають спадкування відкритої спадщини. Також суд звертає увагу, що право на прийняття спадщини за спадковою трансмісією переходить до спадкоємців трансмітента у межах строків для прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] померла [INFO] . Остання залишила заповіт, згідно якого все своє майно, яке їй належало на момент смерті заповіла [PERSON] [INFO] помер [PERSON] , який не оформив належним чином право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] в Тростянецькій державній нотаріальній конторі не заводилась, а також не знаходиться на зберіганні в Державному нотаріальному архіві Вінницької області (а.с. 26, 53). Померлий [PERSON] протягом майже 10 років не реалізував своє право та не звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка залишилась після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] , звертаючись до Тростянецької державної нотаріальної контори 08.11.202017 р. просив видати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , а не після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в порядку спадкової трансмісії, що підтверджується листом завідувача Тростянецькою ДНК від 12.12.2017 р. №885/02-17 (а.с.9). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на земельну ділянку. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності відповідних юридичних фактів у їх сукупності, зокрема, ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що [PERSON] (батько позивача) за життя не оформив у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку, тому вона не є об`єктом спадкування і не увійшла до спадкової маси. Позивачем не надано доказів, що [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 1,9767 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Верхівської сільської ради Тростянецького району, яка належала за життя [PERSON] . Крім того, як вбачається з позовної заяви, [PERSON] просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9767 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ч.4 ст.49 Закону України "Про нотаріат", на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. В протилежному випадку дії нотаріуса можуть бути оскаржені в передбаченому законом порядку. Крім того, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Однак судом встановлено, що нотаріусом не виносилася постанова про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися виключно у випадках, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, та за умови відмови нотаріусом у вчиненні відповідної нотаріальної дії, а саме у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] до Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, задоволенню не підлягає. Судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, залишити за ним.

Outcome: dismissed