Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в ході розгляду справи який було збільшено, щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 25 квітня 2007 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №032/29-124К. Відповідно до якого банк надав кредит у сумі 42 547 доларів США, зі сплатою 11,80% річних та порядку повернення кредиту та сплати відсотків згідно графіку погашення та кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 24.04.2014 року, а відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань з кредитним договором сторони 25 квітня 2007 р. уклали договір застави рухомого майна. Згідно за договором застави відповідач надала в заставу автомобіль Toyota RAV 4, № кузова: [NUMBER], р/н [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Банк свої зобов'язання виконав, кредит надав, але відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, кредит та відсотки не сплатила. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі просив суд винести рішення про задоволення позову. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на те, що з моменту укладення кредитного договору відповідач добросовісно здійснювала погашення за кредитом, через коливання валютного курсу в 2007 - 2009 роках, знецінення гривні відносно долару США, повернення кредиту у валюті утруднилося. Враховуючи нинішні інфляційні проценти вбачається, що стягнення боргу у валюті, за офіційним курсом гривні станом на 2014 рік, є несправедливо тяжким наслідком невиконання зобов'язання. Майновий стан відповідача змінився в зв'язку з народженням дітей і які знаходяться на її утриманні. Наразі, на утриманні у відповідача перебуває її мати, 1939 р.н. Інтереси дітей та особи похилого віку на думку представника відповідача повинні бути враховані при вирішенні питання про стягнення заборгованості з відповідача. Просили зменшити суму пені з 7 604, 47 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 89 986, 34 грн. до 0,00 грн. Крім того, представник відповідача зазначила, що при зверненні до суду позивач пропустив строк позовної давності, оскільки відповідач здійснила останній платіж в рахунок погашення заборгованості 15.12.2008 року, а отже у позивача право пред'явити вимогу до відповідача про виконання кредитного зобов'язання виникло 10.01.2009 року. Однак, банк звернувся до суду лише 26.06.2014 року, тобто через більш ніж 5 років з дати виникнення права на звернення в суд. Таким чином, до вимог позивача, які знаходяться поза межами трирічного строку, підлягає застосуванню позовна давність і вони не можуть бути задоволені. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності. В судовому засіданні встановлено, що 25 квітня 2007 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №032/29-124К. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. 14 червня 2010 року, на виконання вимог ч. 5 розділу ХVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про акціонерні товариства", найменування Акціонерно - комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" було змінено на Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", який являється його правонаступником. Відповідно до умов п. 1.1 кредитного договору банк надав [PERSON] кредит у сумі 42 547 доларів США, зі сплатою 11,80% річних та порядку повернення кредиту та сплати відсотків згідно графіку погашення з кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 24.04.2014 року, а відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Відповідно до листа Національного банку України №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року вбачається, що операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу на здійснення операції з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю". У зв'язку із чим, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: "Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк." Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. В забезпечення виконання зобов'язань з кредитним договором сторони 25 квітня 2007 р. уклали договір застави рухомого майна. Згідно за договором застави відповідач надала в заставу автомобіль Toyota RAV 4, № кузова: [NUMBER], р/н [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Відповідач, не сплативши у вказаний договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Зокрема, у разі порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором, позивач має право достроково стягнути наданий кредит, проценти, комісії та інші витрати, пов'язані з виконанням цього договору, в тому числі і шляхом звернення стягнення на забезпечення. При цьому позивач виконав свої зобов'язання, а саме надав кредит, а позичальник, у свою чергу, зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно з кредитним договором. Відповідач порушила умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконала взяті на себе зобов'язання, тобто відповідач в односторонньому порядку відмовилась від виконання договірних зобов'язань. Станом на 10.02.2015 р. згідно курсу затвердженого Національним банком України, один долар коштує - 24,8405 грн. Таким чином, позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 1635 014 грн. 63 коп., які складаються з: суми боргу за кредитним договором у розмірі 824 040,12 грн.; суми боргу за відсотками у розмірі 622 074,93 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 108 866 грн. 72 коп., пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 80 032 грн. 86 коп. Що стосується посилань сторони відповідача про застосування строку позовної давності, судом встановлено наступне. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Відповідно до п. 1.1.2 кредитного договору, кредит надавався з кінцевим терміном повернення заборгованості до 24 квітня 2014 року, отже, кредитним договором встановлено строк його виконання до 24.04.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку викнання. Так, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов'язання, а саме - 24.04.2014 року, вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Виходячи з положень статті слідує, що кредитор скористався своїм правом вимоги дострокового повернення кредиту, процентів, комісій, інших платежів та відповідно до кредитного договору, не вимагаючи його дострокового розірвання. Таким чином, перебіг строку позовної давності починається з 24.04.2014 року та закінчується 24.04.2017 року. Позовна заява позивачем була направлена до суду 26.06.2014 року, отже строк позовної давності позивачем не було пропущено, а тому підстави для застосування судом строків позовної давності - відсутні. Що стосується вимог позивача по сплаті пені, судом встановлено наступне. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Частиною 2 статті 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Строк позовної давності по основній та додаткових вимогах обчислюється щодо кожної вимоги окремо. Така ж позиція викладена в Постанові Верховного Суду України "Про стягнення заборгованості за кредитним договором" від 06.11.2013 року №6-116цс13, яка є обов'язковою для всіх судів України відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України. Таким чином, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду і починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Частиною 3 ст. 551 ЦК України встановлено право суду зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З урахуванням тих обставин, що у відповідача на утриманні знаходиться четверо неповнолітніх дітей та того, що заставний автомобіль Toyota RAV 4 було вкрадено, суд дійшов до висновку про зменшення пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 60 000 грн.; пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 20 000 грн. Пунктом 12 Постанови пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 30.03.2012 року за № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", встановлено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. З огляду на викладене, вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 грн., відповідно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial