Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Капітал ", треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., головний державний виконавець Радивилівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Бречко І.К., в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №156 від 02.01.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Капітал" заборгованості в розмірі 12590,00 грн. та стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що в березні 2021 року отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2021 року. Вказує, що він уклав з ТОВ «Міолан» кредитний договір та отримав кошти в розмірі 4000 грн. для придбання компресора повітряного. До кінця 2019 року повністю сплатив вказаний кредит. Про те, що ТОВ «Міолан» відступила право вимоги для ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» йому вперше стало відомо з оскаржуваного виконавчого напису. Зазначає, що вимоги про погашення заборгованості та повідомлення про зміну кредитора він не отримував. Вказує, що про існування заборгованості в розмірі 12590,00 грн., яка в декілька разів перевищує суму кредиту, яку згідно виконавчого напису він повинен сплатити на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», він дізнався після відкриття виконавчого провадження. Вказує, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався розрахунком заборгованості, підготовленим відповідачем, який не може бути беззаперечним доказом безспірності грошових вимог до нього та не свідчить про відсутність спору стосовно розміру заборгованості. Посилаючись на те, що, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, просив позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. Ухвалою суду від 05 квітня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень. Ухвалою суду від 17 березня 2021 року вжито заходи забезпечення позову у справі 568/269/21 шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням ВП №64675528, яке перебуває на виконанні головного державного виконавця Радивилівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Бречко І.К. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В., вчиненого 02 січня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №156, до вирішення справи по суті. Ухвалою суду від 26 липня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, згідно поданої заяви, просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Третя особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., головний державний виконавець Радивилівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Бречко І.К. в судове засідання не з`явилися, жодних заяв чи клопотань від них не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно постанови головного державного виконавця Радивилівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Бречко І.К. від 02.03.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 64675528 з виконання виконавчого напису, вчиненого 02 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК Кредит Капітал" правонаступника всіх прав та обов`язків ТОВ «Міолан» заборгованості в розмірі 12590 грн. Вирішуючи спір згідно зі встановленими обставинами справи та відповідними їм правовідносинами, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону визначені умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано; визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 662 від 26.11.2014, у тому числі в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Тобто, виконавчий напис 02.01.2021 було вчинено нотаріусом на підставі нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним з моменту його прийняття, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Окрім того, на думку суду, в даному випадку, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень та безспірності заборгованості, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Не було подано, таких доказів й відповідачем під час розгляду справи судом. Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що у нотаріуса не було належних підстав для вчинення виконавчого напису та стягнення суми заборгованості задля задоволення вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал", відтак позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно положень ст.141 ЦПК України, суд здійснює розподіл судових витрат між сторонами та відповідно стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved