Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на 1/2 частку нерухомого майна у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивував тим, що після смерті 26 січня 2013 року, його дружини [PERSON], залишилося як спадкове майно 1/2 частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Біла Церква, вул. Крянге, 65, Рахівського району Закарпатської області. Належність вищезазначеної частки житлового будинку спадкодавцю [PERSON] підтверджується Свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах. Єдиним спадкоємцем на спадкове майно після смерті дружини є він [PERSON], інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає. До дня смерті дружини, вони постійно проживали разом із спадкодавцем. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом він звернувся із заявою до приватного нотаріуса Рахівського нотаріального округу [PERSON], однак, нотаріусом у видачі свідоцтва було відмовлено у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та розяснено процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У звязку з наведеним просив визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку №65, розташованого по вул. Крянге в с. Біла Церква, Рахівського району, Закарпатської області в порядку спадкування за законом, після смерті його дружини - [PERSON]. 19.06.2015 року (реєстрація по канцелярії суду), [PERSON] звернулася у суд із заявою про процесуальне правонаступництво в порядку ч.1 ст. 37 ЦПК України, яку мотивує тим, що вона згідно заповіту являється єдиним спадкоємцем позивача [PERSON], який помер 25 квітня 2015 року. 12.05.2015 року, вона звернулася до приватного нотаріуса Рахівського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. На підставі наведеного просила винести ухвалу про залучення її до участі у розгляді справи в якості правонаступника позивача [PERSON]. Ухвалою суду від 08 грудня 2015 року первісного позивача [PERSON] замінено на його правонаступника [PERSON], мешканку с. Біла Церква, вул.Жовтнева, 75, Рахівського району, Закарпатської області.\~\~\~ В ході розгляду справи [PERSON], подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивачка просила визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 136,92 кв.м., житловою площею 47,43 кв.м., який розташований за адресою: с. Біла Церква, вул. Крянге, буд. 65 Рахівського раййону Закарпатської області в порядку спадкування за заповітом, після смерті, [PERSON] та [PERSON]. 12.11.2015 року (реєстрація по канцелярії суду), [PERSON], який діє як представник за дорученням в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить допустити до участі у розгляді справи №305/733/15-ц громадянок [PERSON] та [PERSON] як третіх осіб із самостійними вимогами на предмет спору. Також, [PERSON], як представником за дорученням від імені та в інтересах третіх осіб із самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] та [PERSON] подано до суду позовну заяву до [PERSON] сільської ради, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивує тим, що в провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області, знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на 1/2 частку нерухомого майна у порядку спадкування за законом. Як убачається із матеріалів цивільної справи, предметом судового спору являється 1/2 частина житлового будинку № 65, що розташований по вулиці Крянге в селі Біла Церква, Рахівського району, Закарпатської області, право власності на яку позивач за первісним позовом [PERSON], просив визнати за ним в цілій частині за законом в судовому порядку шляхом винесення відповідного судового рішення. Єдиним доводом позовної заяви являється та обставина, що після смерті 26 січня 2013 року його дружини, [PERSON] він являвся єдиним спадкоємцем за законом, а інших спадкоємців за законом не маєх, зпаповітів від імені спадкодавця не складалося. 25 квітня 2015 року позивач за первісним позовом [PERSON] помер, внаслідок чого до участі у розгляді справи ухвалою суду було залучено його правонаступника [PERSON]. Спадкодавці, [PERSON] та [PERSON], перебуваючи між собою у зареєстрованому шлюбі, за свого життя володіли спільним сумісним майном, яким являвся, в тому числі, житловий будинок № 73 (колишній номер 65), що розташовується по вулиці Крянге в селі Біла Церква, Рахівського району, Закарпатської області. За свого життя відповідної державної реєстрації прав власності на дане нерухоме майно громадянами [PERSON] та [PERSON] проведено не було, однак громадянкою [PERSON], за свого життя у встановленому законом порядку було вчинено відповідне розпорядження належною їй на праві спільної сумісної власності частиною нерухомого майна шляхом складання заповіту, за яким належну їй на праві особистої власності 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Біла Церква по вул. Крянге 65 Рахівського району Закарпатської області, та все інше майно належне їй заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Позивачі у відповідності до положень частини 1 статті 1270 ЦК України у рівних частинах прийняли спадщину, що підтверджується заявами поданими в нотаріальну контору від 31 січня 2013 року. Враховуючи наведене, вважає, що позовні вимоги первинного позову громадянина [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/2 частину спадкового майна, що належала [PERSON], задоволенню не підлягає, оскільки спадкування цього майна слід здійснювати за заповітом. Позивачі, у встановленому законодавством порядку з метою отримання ними свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно за заповітом, звернулися до нотаріальної контори за місцем його розташування із відповідними заявами про видачу таких свідоцтв, але в цьому їм було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та запропоновано вирішити дане питання в судовому порядку. Доказом цього являється постанови приватного нотаріуса Рахівськокого нотаріального округу від 18 листопада 2015 року, оригінали яких додаються до матеріалів даної позовної заяви. Звернення позивачів до суду із вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням їхнього права на отримання власності в порядку спадкування за заповітом, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Як убачається із свідоцтва на забудову садиби в сільських населиних пунктах Української РСР, виданого виконавчим комітетом районної ради депутатів трудящих 14 червня 1977 року, забудовникам [PERSON] та [PERSON] було надано дозвіл на забудову земельної ділянки. Відповідно до витягу із облікової картки об"єкта погосподарського обліку на 2011 - 2015 роки по [PERSON] сільській раді, вбачається, що житловий будинок житловий будинок № 73 (колишній номер 65) розташовується на земельній ділянці площею 0.08 га, яка перебувала у власності/користуванні членів даного дворогосподарства. У зв"язку із наведеними обставинами дане нерухоме майно не може розцінювати, як об"єкт самочинного будівництва. На підставі наведеного просив позов третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору об"єднати в одне провадження з первісним позовом. Визнати за [PERSON], [INFO], мешканкою села Біла Церква, вулиця Жовтнева, будинок номер 93, Рахівського району, Закарпатської області та [PERSON], [INFO], мешканкою села Біла Церква, вулиця Борканюка, будинок номер 6, Рахівського району, Закарпатської області право власності в рівних частинах по 1/4 (одній четвертій) за кожною на житловий будинок №73 (колишній номер будинку 65), розташований по вул. Крянге в с. Біла Церква Рахівського району Закарпатської області разом із пропорційними частками на надвірні споруди та господарські будівлі. Ухвалою суду від 24.02.2016 року постановлено допустити в якості третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору громадянку [PERSON], [INFO], мешканку села Біла Церква, вул. Жовтнева, 93, Рахівського району Закарпатської області, та громадянку [PERSON], [INFO], мешканку села Біла Церква, вул. Борканюка, 6, Рахівського району Закарпатської області, до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Зустрічну позовну заяву [PERSON] як представник за дорученням в інтересах [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] сільської ради, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом об"єднати в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на 1/2 частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 11 травня 2016 року залучено в якості співвідповідача за зустрічним позовом [PERSON] як представника [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] сільської ради, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - виконавчий комітет [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області (90614, Закарпатська область, Рахівський район, с.Біла Церква, вул. Жовтнева, 63). Позивачка за первісним позовом, [PERSON] в судове засідання не з"явилася, однак її представник [PERSON] надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. Просив винести рішення, яким задовільнити позовні та збільшені позовні вимоги у повному обсязі. \~ Представник відповідача [PERSON] сільської ради, в судове засідання не з"явився, однак сільський голова [PERSON] надав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Третя особа з самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] та представник третіх осіб, [PERSON] у судовому засіданні зустрічний позов просили задовольнити у повному обсязі з підстав наведених у позові. Також, просили відмовити у задоволенніпервинного збільшеного позову в частині визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину спадкового майна, що належала [PERSON], оскільки спадкування цього майна слід здійснювати за заповітом складеним від імені [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] Представник відповідача виконавчого комітету [PERSON] сільської ради - [PERSON] в судовому засіданні просила вирішити спір згідно чинного законодавства. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Судом встановлено, що предметом спору між сторонами являється житловий будинок за адресою: с. Біла Церква, вул. Крянге, 73 (колишній номер будинку 65), Рахівського району Закарпатської області. Звернення позивачки та третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору до суду з вимогами про визнання за ними права власності на спадкове майно зумовлене порушенням їхнього права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом в їхню користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Вартість даного житлового будинку становить 145789 гривень, що стверджується довідкою виданою техніком з інвентаризації нерухомого майна, [PERSON] від 31 березня 2013 року за №15. Судом встановлено, що за період перебування в зареєстрованому шлюбі, громадянами [PERSON] та [PERSON] у 1977- 1979 роках побудовано житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані по вул. Крянге, 73 (колишній номер будинку 65) в с. Біла Церква Рахівського району Закарпатської області, та який набув статусу спільного сумісного майна подружжя, що стверджено випискою із рішення виконвчого комітету [PERSON] сільської ради за №1 від 15 січня 1960 року, свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах української РСР, виданим 14 червня 1977 року та довідкою [PERSON] сільської ради №30 від 25 січня 2016 року. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. 26 січня 2013 року громадянка [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №150771 виданого, 28 січня 2013 року виконкомом [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області. Після її смерті залишилося спадкове майно, яким була ? частина житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: с. Біла Церква, вул. Крянге, 73 (колишній номер будинку 65), Рахівського району Закарпатської області. Оскільки спадщина на за померлою [PERSON] відкрилася 26 січня 2013 року то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 12 липня 1990 року громадянка [PERSON], склала заповіт, яким, після своєї смерті, заповіла в рівних частинах третім особам із самостійними вимогами на предмет спору: [PERSON] та [PERSON], (яка згідно свідоцтва проукладення шлюбу серії І-ФМ №260721 від 03.02.1996 року змінила своє прізвище на [PERSON]) належну їй на праві особистої власності 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в селі с. Біла Церква, вул. Крянге, 65 Рахівського району Закарпатської області. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №42156811 від 18.11.2015 року, вбачається, що у Спадковому реєстрі наявна інформація про те, що заповіт [PERSON] чинний. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ Судом встановлено, що треті особи з самостійними вимогами на предмет спору: [PERSON] та [PERSON] 31 січня 2013 року зверталися до приватного нотаріуса Рахівського нотаріального округу [PERSON] із заявами про прийняття спадщини, отже вони прийняли, спадщину, як спадкоємці за заповітом. Поряд з цим, судом встановлено, що на момент смерті спадкодавця [PERSON], її чоловік [PERSON], являлася особою пенсійного віку, тобто непрацездатною особою і незалежно від змісту заповіту, у відповідності до ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині (не менше половини частки, яка належала б йому при спадкоємстві за законом). У відповідності до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). З матеріалів справи та показів сторін встановлено, що інших спадкоємців першої черги за законом, окрім [PERSON] після смерті [PERSON] не має. [PERSON] до дня смерті дружини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: с. Біла Церква, вул. Крянге, 73 (колишній номер будинку 65) Рахівського району Закарпатської області, що стверджується довідкою виконавчого комітету [PERSON] мільськоїради від 11.02.2013 року, отже вважається таким, що прийняв спадщину. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що треті особи з самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом та мають право на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] у рівних частинах по 1/4 за кожною, в тому числі на 1/8 частину за кожною на житловий будинок № 73 (колишній номер будинку 65) по вул. Крянге у с. Біла Церква, Рахівського району Закарпатської області. Іншу 1/2 частину спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], в тому числі 1/4 частину даного житлового будинку успадкував [PERSON], як спадкоємець, який має обов"язкову частку у спадщині. Таким чином, останньому до дня його смерті належало 3/4 частини житлового будинку № 73 (колишній номер будинку 65) по вул. Крянге у с. Біла Церква. 25 квітня 2015 року [PERSON] помер, про що складено відповідний актовий запис №15 та виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області 29 квітня 2015 року видано, свідоцтво про смерть серії І-ФМ №192010. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на 3/4 частини житлового будинку № 73 (колишній номер будинку 65) по вул. Крянге у с. Біла Церква., Рахівського району Закарпатської області. 11 лютого 2013 року громадянин [PERSON], склав заповіт, яким заповів належний йому на праві приватної власності житловий будинок № 65 по вул. Крянге у с. Біла Церква - [PERSON]. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №40350457 від 12.05.2015 року, вбачається, що у Спадковому реєстрі наявна інформація про те, що заповіт [PERSON] чинний. З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка за первісним позовом [PERSON], як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, після смерті [PERSON], подавши, у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, до приватного нотаріуса Рахівського нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини, що стверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №40350630 від 12.05.2015 року, спадкової справи. Спадкоємців, які б мали обовязкову частку в спадщині після смерті [PERSON] не має. У зв"язку з наведеним, первісний позов та позов третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору слід задовольнити частково, визнавши: за [PERSON] право власності на 3/4 частини житлового будинку №73 (колишній номер будинку 65), розташованого по вул. Крянге\~ в с. Біла Церква Рахівського району Закарпатської областіза [PERSON] та [PERSON], право власності в рівних частинах по 1/8 (одній восьмій)\~ за кожною навище зазначений житловий будинок. Позивачкою за первісним позовом не ставилося питання про відшкодування судових витрат. Натомість представник третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору, [PERSON] у позовній заяві просив вирішити питання розподілу судових витрат. У матеріалах справи наявна квитанція №0512210078 від 22 січня 2016 року, згідно якого [PERSON] та [PERSON] при зверненні з позовною заявою до суду сплатили судовий збір у сумі 728,95 гривень У зв"язку з частковим задоволенням позову третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору у відповідності до 88 ЦПК України з відповідачів [PERSON] сільської ради, виконавчого комітету [PERSON] сільської ради та [PERSON] слід стягнути по 121,49 гривень судових витрат з кожного. \~\~\~\~\~\~ На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223, 293-294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: partial