Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Ткаченко Р.О. звернувся до суду з позовом, згідно вимог якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати виконавчий документ, а саме виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., зареєстрований в реєстрі №587 від 18.02.2021 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що 18 лютого 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за №587, про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" заборгованість в розмірі 31 318,80 гривень. 01 березня 2021 року до приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райди О.С. надійшла заява про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса №587. 01 березня 2021 року постановою приватного виконавця було відкрите виконавче провадження №64679035 про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса №587 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" заборгованість в розмірі 31 318,80 гривень. Про відкриття вказаного виконавчого провадження позивачка довідалася лише в травні 2021 року. Жодних документів щодо вказаного виконавчого провадження позивачкою не отримувалось. Більше того, [PERSON] не укладала жодних правочинів з ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» та жодним чином не визнає наявне зобов`язання. Зважаючи, що вказане виконавче провадження було відкрите на підставі виконавчого документа, вчинення якого, на думку позивачки, було постановлено з порушенням вимог чинного законодавства, вона звернулись з даною позовною заявою до суду для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.06.2021 провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання. 08.07.2021 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області підготовче судове засідання відкладено з метою належного повідомлення відповідача та третіх осіб. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.08.2021 строк підготовчого судового провадження продовжено. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. Представник позивача - адвокат Груба А.С. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин. Третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, пояснення щодо позову до суду не надходили. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда О.С., який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, пояснення щодо позову до суду не надходили. Відзиву на позов, заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність сторін. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов таких висновків. Як встановлено судом, 11 липня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір №010-16531-110712 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого, останній надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 50 000 грн. Договір діє до повного виконання зобов`язань позичальника. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 18 лютого 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 587, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості за кредитним договором 010-16531-110712 від 11 липня 2012 року, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 34047020, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору Відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2247/К від 21 травня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»,ідентифікаційний код юридичної особи 39508708, та [PERSON] , за період з 21 травня 2020 року по 02 лютого 2021 року в розмірі 30 818 грн 80 коп., в тому числі прострочена сума заборгованості за сумою кредиту - 29 918 грн 80 коп., строкова заборгованість за штрафами - 900 грн 00 коп. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», в розмірі 500 грн, які підлягають стягненню з Боржника на користь стягувача. Як достовірно встановлено в судовому засіданні, на підставі зазначеного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. 01.03.2021 відкрито виконавче провадження №64679035 з примусового виконання виконавчого напису №587, виданого 18.02.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 31 318,80 грн. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі Порядок). Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 1.1, 1.2 п.1 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено певні умови вчинення виконавчих написів. Так, зокрема нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо, зокрема, подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція суду відповідає висновкам, викладеним Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В матеріалах справи відсутні відомості, які дають можливість встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусомОбухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. виконавчого напису за реєстровим номером 587, боржник [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, а відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до суду таких доказів надано не було. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що нотаріус вчинив виконавчий напис не пересвідчившись в тому, що заборгованість позивача перед відповідачем є безспірною та саме в такому розмірі, як заявлено стягувачем. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у кредитора (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). За змістом підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану у договорі адресу. Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. В матеріалах справи відсутні відомості про направлення ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» боржнику [PERSON] письмової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором №010-16531-110712 від 11 липня 2012 року, а відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до суду таких доказів надано не було. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що нотаріус вчинив виконавчий напис не пересвідчившись в тому, що банк направив боржнику письмову вимогу щодо усунення порушень за кредитним договором №010-16531-110712 від 11 липня 2012 року. Крім того, як вбачається із оспорюваного виконавчого напису, при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус керувався п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 №1172. Між тим, як зазначено вище, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 1.1, 1.2 п.1 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26.11.2014 Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (пункт 2 Переліку). Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Згідно п. 16 Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2000 № 32/5, нормативно-правовий акт, рішення про державну реєстрацію якого скасовано, не є чинним з дня його виключення з державного реєстру, крім випадків визнання нормативно-правових актів не чинними судом. Згідно ч. 1 ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22 лютого 2017 року, отже і постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратила чинність з цього дня. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до договору, укладеного між позивачем та банком у простій письмовій формі. Отже, вчинивши 18 лютого 2021 року спірний виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі а №587, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості за кредитним договором 010-16531-110712 від 11 липня 2012 року, що укладений між ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору Відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2247/К від 21 травня 2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»,та [PERSON] , за період з 21 травня 2020 року по 02 лютого 2021 року в розмірі 30 818 грн 80 коп., в тому числі прострочена сума заборгованості за сумою кредиту - 29 918 грн 80 коп., строкова заборгованість за штрафами - 900 грн 00 коп. та 500 грн плати за вчинення нотаріальних дій, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. не дотримано встановленої процедури вчинення таких написів, що потягло порушення законних прав позивача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вказаний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням приписів Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved