Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

ПАТ КБ «Првекс-Банк» в інтересах якого на підставі довіреності діє [PERSON] звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області 20.11.2015 року\~ з вищезазначеною позовною заявою, в якій зазначає, що 16 липня 2007 року між Акціонерним комерційним банком "Правекс-Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Правекс-Банк" (надалі - позивач) та [PERSON] (надалі - відповідач-1) було укладено Кредитний договір № 2789-056/07Р, за умовами якого позивач надав відповідачу-1 грошові кошти у розмірі 10410 (десять тисяч чотириста десять) доларів США 00 центів для придбання автомобіля за договором купівлі-продажу автомобіля № 2789-056/07Р та кінцевим строком повернення до 16 липня 2014 року зі сплатою 11,99 відсотків річних - відповідно до пункту 1.2. Кредитного договору. Пунктом 4.4. Кредитного договору передбачено зобов`язання позичальника погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 124 доларів США щомісячно до десятого числа наступного місяця. Відповідно до пункту 4.5. Кредитного договору, позичальником підлягають сплаті за користування кредитом відсотки щомісячно (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до десятого числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії Кредитного договору (повернення кредиту), зазначеного у пункті 1.2. Кредитного договору. Однак, станом на 04 червня 2015 року відповідачем-1 зобов`язання за Кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом не виконувались належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість. Також, представник позивача зазначає, що з метою забезпечення належного виконання зобов`язань та захисту майнових інтересів позивача як кредитодавця, на випадок порушення зобов`язань відповідачем-1 - як позичальником, 16 липня 2007 року також було укладено договір поруки №2789-056/07Р між позивачем та [PERSON] (надалі - відповідач-2). Пунктом 1.1. договору поруки передбачено, що за його умовами поручитель (відповідач-2) зобов`язується нести солідарну майнову відповідальність перед Кредитором (позивачем по справі) за виконання у повному обсязі зобов`язань позичальником (відповідачем-1) за Кредитним договором. Просять суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ "Правекс-Банк" заборгованість за кредитним договором № 2789-056/07Р від 16 липня 2007 року у розмірі 6985 (шість тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) доларів США 86 (вісімдесят шість) центів, яка складається: з заборгованості за кредитом у розмірі 4954 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири) долари США 00 центів та з заборгованості за процентами у розмірі 2031 (дві тисячі тридцять один) долар США 86 (вісімдесят шість) центів. А також просять стягнути солідарно з відповідачів судовий збір у розмірі 2201 (дві тисячі двісті одну) гривню 17 (сімнадцять) копійок. У судове засідання представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності (а.с.6) - не зявився, надіслав до суду письмову заяву у\~ якій просить суд розглянути справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.78). Крім того. представник позивача надіслав до суду письмову заяву в якій просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача понесені витрати у розмірі 630 грн. 00 коп. за публікацію в пресі - газеті "Урядовий кур`єр" оголошення про виклик відповідачів (а.с.79). Відповідач-1 - [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи до суду не надав. Згідно із повідомленням з Енергодарського МВ УДМС України в Запорізькій області (а.с.47) відповідач-1 зареєстрований за адресою зазначеною позивачем в позовній заяві (а.с.1). Крім того, на адресу суду повернулися поштові конверти з відміткою пошти "За закінченням\~ терміну зберігання" (а.с.49, 53, 56, 68, 73, 76, 77). Відповідач-2 [PERSON] -\~ у судове засідання повторно не зявилась, про причину неявки суд не повідомила, заяв або клопотань про відкладання слухання справи до суду не надала, на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою пошти "За закінченням\~ терміну зберігання", який надсилався судом на адресу зазначену в повідомленні з Енергодарського МВ УДМС України в Запорізькій області про місце реєстрації відповідача-2 станом на 27.11.2015 р. (а.с.46). Крім того, згідно із повідомленням з Енергодарського МВ УДМС України в Запорізькій області (а.с.54) станом на 10.12.2015 рік відповідач-2 зареєстрована за адресою зазначеною позивачем в позовній заяві (а.с.2), на яку судом направлялися судові повістки, які повернулись на адресу суду (а.с.48, 55, 59, 67). Відповідно до ч.1ст.77\~ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, повістка надсилається на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає і не знаходиться. Крім того, відповідно до п.9\~ст.74 ЦПК України,\~відповідачі викликалися до суду через оголошення у пресі - в газеті «Урядовий курєр» № 26 від 10.02.2016 року (а.с.75). Відповідно до ст.ст.74-75 ЦПК України\~ - відповідачі повідомлені\~ про час та місце слухання справи за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Враховуючи, що відповідачі повідомлені про час та місце розгляду справи, заяв або клопотань про перенесення розгляду справи до суду від відповідачів не надійшло, суд, відповідно до вимог ст.ст.169, 224-226\~ЦПК України, за письмовою згодою представника позивача, вважає можливим розглянути справу в заочному провадженні у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, оскільки неявка відповідачів не перешкоджає постановленню заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне: Згідно з п.1.2. Статуту Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Правекс-Банк" затвердженого Рішенням акціонера ПАТ КБ "Правекс-Банк" №2/2015 від 26 березня 2015 року та Погодженого Національним банком України від 29 квітня 2015 року, позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Правекс-Банк" створено шляхом перейменування Акціонерного комерційного банку "Правекс-Банк" і є правонаступником його прав і обов`язків (а.с.65-66), згідно Дозволу № 7-1 виданого Національним банком України Акціонерному комерційному банку "Правекс-Банк" 03 грудня 2001 року та додатком до Дозволу, Банк має право здійснення операцій з валютними цінностями (а.с.8-10). Позивач, 16 липня 2007 року уклав Кредитний договір №2789-056/07Р з [PERSON] - відповідачем-1 по справі (Позичальник - за зазначеним договором) (а.с.11-16), згідно з п.п.1.1. зазначеного договору, Позичальник (відповідач-1 по справі) отримав від позивача кредит в іноземній валюті на загальну суму 10410 (десять тисяч чотириста десять) доларів США з метою своєчасної оплати відповідачем-1 вартості автомобіля та згідно п.1.2. - кредит надавався на термін з 16.07.2007 по 16.07.2014 зі сплатою 11,99 (одинадцяти цілих дев`яносто дев`яти сотих) відсотків річних, згідно з п.1.4. Кредитного договору, термін користування кредитом відраховується з моменту перерахування коштів за розпорядженням Позичальника або видачі коштів з каси Банку (а.с.11). Розділом 4 Кредитного договору передбачено порядок надання кредиту, умови погашення заборгованості і сплати відсотків, так згідно з п.4.1. - видача кредиту здійснюється шляхом видачі грошових коштів із каси банку після укладання договору застави та згідно з п.4.4. Позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 124 (сто двадцять чотири) долари США щомісяця до "10" числа наступного місяця, згідно п.4.5. - відсотки за користування кредитом підлягають сплаті Позичальником щомісяця (за час фактичного користування коштами протягом календарного місяця) у термін до 10 числа місяця наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії Договору, зазначеного в п.1.2. даного Договору (а.с.12-13), розділом 6 Кредитного договору передбачені зобов`язання які Позичальник повинен був виконувати (а.с.13). Згідно пункту 11.10 - шляхом підписання Позичальником договору Позичальник взяв на себе зобов`язання по даному Договору (а.с.15). Крім того, 16 липня 2007 року між позивачем та відповідачкою-2 - [PERSON] було укладено Договір поруки №2789-056/07Р (а.с.28-29), пунктом 1.1. зазначеного Договору поруки передбачена солідарна майнова відповідальність перед Кредитором (позивачем по справі) за виконання у повному обсязі зобов`язань Позичальником (відповідачем-1 по справі) за Кредитним договором №2789-056/07Р, а пунктом 2.1. передбачено зобов`язання Поручителя, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором, виконати за нього зобов`язання перед Кредитором на умовах, у порядку і у строки встановлені Кредитним договором (а.с.28). Згідно квитанції № 2 про здійснення валютно-обмінної операції від 17 липня 2007 року, відповідач-1 отримав кошти в розмірі передбаченому Кредитним договором (а.с.27), тобто Позивач виконав взяті на себе зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання мас виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно\~ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Уклавши Договір кредиту відповідач-1 взяв на себе зобов'язання повернути позивачу по справі Кредит в обумовлений договором строк та порядок, однак, в порушення умов Договору кредиту №2789-056/07Р від 16 липня 2007 року, відповідач-1 свої зобов`язання вчасно не виконував, тобто не надав позивачу своєчасно коштів для погашення заборгованості за кредитом та іншими витратами передбаченими умовами договору кредиту, тобто Позичальник не виконав умов Кредитного договору чим порушив норми вищезазначених статей, тому до нього повинні застосовуватися положення статті 611 ЦК України, які передбачають правові наслідки за порушення зобов'язання. Крім того, внаслідок невиконання віповідачем-1 своїх зобов`язань перед позивачем, зобов`язання перед позивачем виникли й у відповідача-2. Відповідно до статті 625 ЦК України, божник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. В наслідок невиконання Позичальником відповідачем-1 [PERSON] своїх зобовязань, станом на 04.06.2015 рік заборгованість за кредитним договором №2789-056/07Р від 16 липня 2007 року становить 11146 (одинадцять тисяч сто сорок шість) доларів США 85 (вісімдесят п`ять) центів та складається з: суми кредиту у розмірі 4954,00 доларів США, суми пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 2957,01 доларів США, відсотків у розмірі 2031,86 доларів США, пені за несвоєчасне повернення відсотків 1203,98 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.30-33). Однак, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 2789-056/07Р від 16 липня 2007 року у розмірі 6985 (шість тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) доларів США 86 (вісімдесят шість) центів, яка складається: з заборгованості за кредитом у розмірі 4954 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири) долари США 00 центів та з заборгованості за процентами у розмірі 2031 (дві тисячі тридцять один) долар США 86 (вісімдесят шість) центів. В Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року зазначено: В пункт 10: Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність") банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року N 3024-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків" є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання); В пункті 11 : надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодної зі сторін кредитного договору; В пункті 12: У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Згідно платіжного доручення від 04 листопада 2015 року, позивачем було проведено оплату судового збору за звернення до суду у розмірі 2201 грн. 17 коп. (а.с.5), а також здійснено оплату у розмірі 630 грн. 00 коп. за публікацію в пресі - газеті "Урядовий кур`єр" оголошення про виклик відповідачів, що підтверджується копією наданого платіжного доручення від 04 лютого 2016 року (а.с.80), які позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь. Згідно з п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат повязаних з розглядом судової справи належать витрати повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наданими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Також, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved