Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

У липні 2014 року ПАТ «Родовід Банк» звернулося до суду із зазначеними вимогами мотивуючи їх тим, що рішенням Апеляційного суду міста Києва від 13 грудня 2010 року у справі за позовом [PERSON] до АТ "Родовід Банк" третя особа: тимчасовий адміністратор АТ «РОДОВІД БАНК» Онищенко М.І. про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, було зобов'язано АТ "Родовід Банк" поновити [PERSON] на посаді заступника начальника управління справами ПАТ "Родовід Банк" з 30 листопада 2009 року та стягнуто на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу з 30 листопада 2009 року по 13 грудня 2010 року в сумі 45469,98 грн. Після виконання позивачем рішення Апеляційного суду міста Києва від 13 грудня 2010 року, тобто після сплати на користь відповідача заробітної плати у розмірі 47697,81 грн. за час вимушеного прогулу, позивачу стало відомо про перебування відповідача на обліку в Печерському районному центрі зайнятості та про отримання ним в цей період допомоги по безробіттю на загальну суму 24097 грн. 56 коп., яка відповідно до постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 листопада 2011 року була відшкодована позивачем Київському міському центру зайнятості. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд стягнути зазначену суму з відповідача, як таку, що отримана ним без достатньої правової підстави. У судовому засіданні представник позивача підтримала пред'явлені вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду міста Києва від 13 грудня 2010 року у справі за позовом [PERSON] до АТ "Родовід Банк" третя особа: тимчасовий адміністратор АТ «РОДОВІД БАНК» Онищенко М.І., про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, зобов'язано АТ "Родовід Банк" поновити [PERSON] на посаді заступника начальника управління справами ПАТ "Родовід Банк" з 30 листопада 2009 року та стягнути на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу з 30 листопада 2009 року по 13 грудня 2010 року в сумі 45469,98 копійок. На виконання вищевказаного рішення, наказом по особовому складу АТ «РОДОВІД БАНК» №232-14-04 о/с від 14 грудня 2010 року було поновлено відповідача на посаді заступника начальника Управління справами АТ «РОДОВІД БАНК» з 30 листопада 2009 року зі збереженням раніше встановленого посадового окладу, а також позивачем сплачено на користь відповідача заробітну плату у розмірі 47697,81 грн. за час вимушеного прогулу, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунковим листом працівника Т/н №8943, витягом з платіжної відомості № 31 щодо виплати заробітної плати за грудень 2010 року, меморіальним ордером № 18 від 29 грудня 2010 року та розрахунковим листом працівника Т/н №8943 меморіальним ордером № 14 від 03 лютого 2011 року. Відповідач за період з 31.12.2009 року по 07.12.2010 року перебував на обліку Печерського районного центру зайнятості міста Києва як безробітний та отримав допомогу по безробіттю на загальну суму 24097,56 коп. У відповідності до п.4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у зв'язку з поновленням [PERSON] на роботі на підставі постанови окружного адміністративного суду м. Києва від 08 листопада 2011 року сплачені відповідачу кошти у розмірі 24097,56 коп. були стягнуті з АТ «Родовід Банк» на користь Київського міського центру зайнятості. На виконання постанови окружного адміністративного суду м. Києва від 08 листопада 2011 року позивач сплатив у повному обсязі грошові кошти на користь Київського міського центру зайнятості у сумі 24097,56 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи меморіальним ордером № BUD.334910.127239 від 23 квітня 2014 року. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що за період з 30 листопада 2009 року по 13 грудня 2010 року відповідачу виплачено заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 47697.81 грн. та на користь Київського міського центру зайнятості сплачено грошові кошти у сумі 24097.56 грн., які є допомогою по безробіттю на користь відповідача. Відтак обов'язок повернення виплачених безробітному коштів, згідно з Законом покладено на роботодавця, тому між позивачем та відповідачем виникли відносини щодо повернення зазначених коштів, оскільки ці кошти отримані відповідачем без достатньої правової підстави. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому, у відповідності до ч. 2 вказаної норми, зазначені положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення зазначеної глави застосовуються згідно із п. 4 ч. 3 ст. 1212 ЦК України і до відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Між тим, в даному випадку не підлягає застосуванню норма статті 1215 ЦК України, оскільки під час судового розгляду справи про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відповідач не повідомив суд та банк, про його перебування на обліку у Печерському районному центрі зайнятості та не повідомив суд про отримання допомоги по безробіттю, відтак дії з боку відповідача по набуттю грошових коштів є недобросовісними. За таких обставин суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 24097,56 грн. ґрунтуються на вищенаведених нормах та підлягають задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати. понесені позивачем у вигляді сплати судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved