Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Представник заявника [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] проживала однією сім"єю з [PERSON] , яка померла [INFO] , з 19 лютого 1993 року по [INFO] . Мотивуючи свої вимоги, представник заявника вказує, що [INFO] помер свекор заявниці [PERSON] , актовий запис про смерть № 17 складений 06 лютого 2013 року ВДРАЦС Каланчацького РУЮ Херсонської області. Разом з померлим у будинку проживали та були зареєстровані його дружина [PERSON] , син [PERSON] та невістка [PERSON] . [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON] , актовий запис про смерть № 86, складений 06 березня 2020 року Каланчацьким РВ ДРАЦС ПМУ МЮ (м. Одеса). [INFO] померла і свекруха заявниці [PERSON] , актовий запис про смерть № 264, складений 12 жовтня 2020 року Каланчацьким РВ ДРАЦС ПМУ МЮ (м. Одеса). За життя [PERSON] заповіту не залишила. Спадщина, що відкрилася після смерті [PERSON] складається з житлового будинку. З вказаного приводу заявниця звернулася до державного нотаріуса Каланчацької ДНК за видачею свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та отримала довідку з рекомендованим переліком необхідних документів. Так, відповідно до вказаного переліку необхідно надати зокрема документи, які підтверджують факт родинних відносин з померлою. Заявниця не є родичкою померлої, але проживала з останньою однією сім"єю більше п"яти років. Від встановлення цього факту залежить виникнення спадкових прав заявника та можливість їх подальшої реалізації, однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку, у зв"язку з чим [PERSON] змушена звертатися до суду. Ухвалою судді від 05.05.2021 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами окремого провадження. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Заявник [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала, просила заяву задовольнити. Представник позивача [PERSON] вимоги, заявлені [PERSON] підтримала та наполягла на їх задоволенні. Представник Каланчацької селищної ради в судове засідання не з"явилася. Надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення вказаних вимог не заперечує. Судом встановлено слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 лютого 2013 року, [INFO] помер свекор заявниці - [PERSON] , який за життя проживав у будинку [ADDRESS] . Разом з ним, на момент смерті проживали та були зареєстровані його родичі: дружина [PERSON] , син [PERSON] та невістка [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] помер чоловік заявниці - [PERSON] . Крім того, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 жовтня 2020 року померла свекруха заявниці - [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з будинку [ADDRESS] . Заповіту нині покійна [PERSON] не залишила. Згідно листа державного нотаріуса Каланчацької ДНК, заявниці для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON] необхідно подати перелік необхідних документів, серед яких документи, які підтверджують родинні відносини спадкоємця з нині покійною. Вказаних документів у [PERSON] не має. На підтвердження факту проживання однією сім"єю із померлою свекрухою, заявник подала копію будинкової книги на спірний будинок, в якій зазначено, що остання проживала у вказаному будинку із 1993 року. Крім того, згідно довідки про спільне проживання громадян на день смерті одного з них № [NUMBER] , яка видана адміністратором ЦНАП Каланчацької селищної ради Пашковою С.В., нині покійна [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала в будинку [ADDRESS] разом зі своєю невісткою [PERSON] . Вказане підтверджується показами [PERSON] , яка була допитана в судовому засіданні в якості свідка. Остання пояснила, що вона товаришує з [PERSON] . Вона дійсно спільно вела побут та проживала зі своєю покійною свекрухою в одному будинку років 15 та включно на день смерті останньої. Виконуючи приписи ч. 1 ст. 264, ч. 4 ст. 265 ЦПК України та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеним позивачем та відповідачем, як учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. За змістом ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Черговість спадкоємців за законом встановлено статтями 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ч.ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст. 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути що найменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 21 березня 2019 року в цивільній справі № 461/4689/15-ц та у постанові від 12 серпня 2019 року у справі № 521/16365/15, який відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими доказами, показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, а також кожному доказу окремо, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] , не менше як п`ять років до часу смерті останньої, про що свідчить реальність сімейних відносин між ними, підтверджена дослідженими судом письмовими доказами та показаннями свідка, а саме: пов`язаність спільним місцем проживання, побутом та наявністю взаємних прав і обов`язків. Крім того, судом при розгляді даної справи приймається до уваги те, що норми ст.ст. 15, 16 ЦК України не містять посилань на обмеження захисту в суді цивільного права чи інтересу у спосіб, що встановлений законом. В даному випадку у спосіб, встановлений п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення. Таким чином, заявник [PERSON] наділена правом на захист свого цивільного права в судовому порядку, оскільки підстави її звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, свідчать про наявність обмеження її права на подання нотаріусу документів щодо підтвердження права спадкування у встановленому законом порядку після смерті спадкодавця [PERSON] .

Outcome: approved