Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Підгаєцької міської ради Тернопільської області, Білокриницької сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права власності на спадкове майно за законом, у вигляді права на земельну частку (пай) площею 3,0 га. в умовних кадастрових гектарах на території Білокриницької сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, що належало її бабі [PERSON] . У підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, обґрунтовуючи їх доводами викладеними у позовній заяві та просить задовольнити. Крім того, додала, що її мати після смерті баби, прийняла спадкове майно, що належало останній, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак за життя не встигла юридично оформити його. Інших спадкоємців за законом після смерті її баби та матері, окрім неї, немає. ЇЇ бабою за життя заповіт не складався. У підготовче судове засідання представники відповідачів не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, визнання ними позовних вимог та прохання про розгляд справи у їх відсутності викладено у адресованому суду письмовому клопотанні, яке долучене до матеріалів справи, що не суперечить вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає все життя у с. Білокриниця Підгаєцького району, тобто у тому ж селі, що й проживала баба позивачки, а тому їй достовірно відомо, що дочкою [PERSON] була [PERSON] . На час смерті баби позивачки, разом з нею в с. Білокриниця постійно проживала її дочка [PERSON] , яка доглядала за нею та похоронила її. Після смерті [PERSON] , її дочка [PERSON] переїхала проживати із с. Білокриниця Підгаєцького району в м. Тернопіль до своєї дочки - [PERSON] , де вона і проживала аж до смерті. Їй також відомо, що в селі матір позивачки називали по різному: [PERSON] , [PERSON] , або [PERSON] . Аналогічні пояснення в судовому засідання надала свідок [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків [PERSON] та [PERSON] , враховуючи визнання позову відповідачами, дослідивши матеріали справи, дійшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. У відповідності до п.1 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.1 ст.524 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Статтею 529 ЦК Української РСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. В силу ст.548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності із п.1 ч.1, ч.2 ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положенням ч.1 ст.1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Згідно ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивач народилась [INFO] в с. Білокриниця Підгаєцького району Тернопільської області, в сім`ї: батька - [PERSON] та матері - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 листопада 1962 року. При видачі свідоцтва про народження позивачки, в графі мати, ім`я її матері було помилково вказано - Франія, замість вірно - [PERSON] . Той факт, що вірно ім`я матері позивачки - [PERSON] , а не Франія, окрім пояснень самої позивачки та свідків даних ними в судовому засіданні, підтверджується також свідоцтвом про смерть, яке видавалось на підставі паспорта останньої, а також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 24 червня 2020 року, в яких вірно записано прізвище, ім`я та по батькові матері позивачки. Батьки позивачки зареєстрували шлюб 02 березня 1952 року, у зв`язку з чим мати позивачки змінила прізвище із дошлюбного [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] , що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованим 24 червня 2020 року Підгаєцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Батько позивачки - [PERSON] помер [INFO] , що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13 січня 1993 року. Як вбачається із інформацій Державного архіву Тернопільської області від 14 грудня 2020 року, в документах архівного фонду Греко-католицькі парафіяльні управління Тернопільського краю Галицького намісництва, з 1921 року Тернопільського воєводства, в метричній книзі про народження, шлюб, смерть за 1877-1938 роки с. Білокриниця Підгаєцького повіту, сучасного Підгаєцького району, відомостей про народження у 1921-1930 роках [PERSON] , а також відомостей про шлюб у 1924-1938 роках [PERSON] та [PERSON] , не виявлено. Позивач 03 серпня 1976 року одружилась із [PERSON] у зв`язку з чим змінила прізвище із дошлюбного [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] , що видно із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06 листопада 2020 року. Бабі позивачки [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0134299 від 10 листопада 1996 року належало право на земельну частку (пай) площею 3,0 га. в умовних кадастрових гектарах із земель селянської спілки "Білокриницька" с. Білокриниця Підгаєцького району Тернопільської області, що підтверджується інформацією про грошову оцінку земельної частки (пай) та випискою із списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю с/с "Білокриницька" с. Білокриниця Підгаєцького району, виданими відділом у Підгаєцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 18 травня 2020 року. [PERSON] померла [INFO] , що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23 червня 2020 року, виданого Підгаєцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Той факт, що [PERSON] є бабою позивачки, окрім вищезазначеного, підтверджується також поясненнями вищезазначених свідків, а також визнано відповідачами. Після смерті [PERSON] , мати позивачки [PERSON] прийняла спадщину у вигляді вищевказаного спадкового майна, фактично вступивши в управління ним, що виразилось у постійному проживанні разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи. Встановлено, що за життя мати позивачки не встигла юридично оформити правовстановлюючі документи на спадкове майно у вигляді вказаного права на земельну частку (пай), що належало [PERSON] . Із інформації завідувача Підгаєцької державної нотаріальної контори за вих.№755/01-16 від 11 грудня 2020 року видно, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , станом на 11 грудня 2020 року за даними Спадкового реєстру спадкова справа не заводилась. Той факт, що мати позивачки - [PERSON] з 2001 року і по день смерті, тобто до [INFO] , проживала без реєстрації, разом із своєю дочкою - позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , підтверджено в судовому засіданні самою позивачкою, визнано відповідачами, а також стверджується довідками за вих.№№10000, 10-12-20-1 від 10 грудня 2020 року. Мати позивачки [PERSON] померла в м. Тернопіль [INFO] , що видно із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 вересня 2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Позивач прийняла спадкове майно, що залишилось після смерті її матері [PERSON] , що виразилось у своєчасному зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та у постійному проживанні разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявила про відмову від неї, що стверджується вищевикладеним, а також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 01 квітня 2014 року та нотаріально посвідченим свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 01 квітня 2014 року зареєстрованим в реєстрі за №384. Позивач зверталась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї баби [PERSON] , однак в цьому їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що вбачається із письмової відмови державного нотаріуса Підгаєцької державної нотаріальної контори за вих.№369/01-16 від 24 червня 2020 року. Той факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №0134299 від 10 листопада 1996 року - втрачено, підтверджується публікацією в газеті "Земля Підгаєцька" за №23 від 19 червня 2020 року. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підставний, а тому підлягає до задоволення. Судові витрати слід покласти на позивача в межах нею понесених. На підставі наведеного,

Outcome: approved