Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому атестату № [NUMBER], виданого міським професійно-технічним училищем №26 м.Львова 13.07.1977 року. В обгрунтування заяви вказує, що в грудні 2019 року він звернувся до Золочівського відділу обслуговування громадян ГУ ПФ України з питанням щодо дати виходу на пенсію та розрахунку трудового стажу. При цьому, з`ясувалося, що до його трудового та страхового стажу не зараховано період навчання у професійно-технічному навчальному закладі, оскільки у вищевказаному атестаті міститься помилка у його прізвищі та не збігається з прізвищем, що вказане у паспорті громадянина України. Згідно довідки № 52 від 06.12.2019 року в "Поіменній книзі" училища зазначено, що [PERSON] , який народився [INFO] , прибув в училище з с. Опаки Золочівського району Львівської області, присвоєно кваліфікацію токара 3-го розряду та видано атестат № [NUMBER]. Період навчання в училищі з 01.09.1975 року по 21.07.1977 року. До цього часу вказаний навчальний заклад було неодноразово переіменовано та реорганізовано і на даний час має назву Львівське вище професійне училище інформаційно-комп`ютерних технологій. Зазначає, що виправлення допущеної помилки в його атестаті в позасудовому порядку законодавством не передбачено, а встановлення факту належності такого атестату йому необхідно для реалізації права на пенсію в розмірі, передбаченому законом. В судовому засіданні заявник та його представник вимоги заяви підтримали, просили заяву задовольнити. В судовому засіданні представник заінтересованої особи проти задоволення заяви заперечила. Відзив поданий представником заінтересованої особи, суд не бере до уваги, оскільки відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ч. 1,2 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Таким чином, виходячи з того, що дана заява розглядається в порядку окремого провадження, оскільки суд не вбачає спору про право, то подання відзиву суперечить зазначеним нормам закону. Згідно копії атестату [NUMBER], виданого 13.07.1977 року [PERSON] , останній закінчив міське професійно-технічне училище №26 м. Львова, зі строком навчання два роки по спеціальності токар та йому присвоєно кваліфікацію токара третього розряду. Згідно довідки №52 від 06.12.2019 року, виданої Державним навчальним закладом "Львівське вище професійне училище інформаційно-комп`ютерних технологій", [PERSON] навчався у міському професійно-технічному училищі №26 м. Львова (реорганізоване у Львівський професійний ліцей комп`ютерних технологій, згідно наказу Міністерства освіти і науки України № 582 від 01.09.2003 року. Згідно наказу Міністерства освіти і науки України № 1692 від 03.12.2013 року і наказу управління професійно-технічної освіти, координації діяльності вищих навчальних закладів і науки Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації № 402 від 12.12.2013 року змінено тип і назву Львівського професійного ліцею комп`ютерних технологій на Державний навчальний заклад "Львівське вище професійне училище інформаційно-комп`ютерних технологій") з 01.09.1975 року по 21.07.1977 року за професією - токар. В "Поіменній книзі" училища зазначено, що [PERSON] народився [INFO] , прибув в училище зі с. Опаки Золочівського району Львівської області, якому присвоєно кваліфікацію токар 3-го розряду, та якому виданий атестат за № [NUMBER]. Згідно копії трудової книжки [NUMBER] , така заповнена [INFO] року на [PERSON] , [INFO] , за спеціальністю токар. При цьому, судом встановлено, що прізвище ім`я та по батькові [PERSON] виправлено з російської мови на українську, згідно паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого Золочівським РВ УМВС України у Львівській області 30.06.1998 року. Крім того, з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копії паспорта громадянина України [NUMBER] , судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Опаки Золочівського району Льваівської області Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Таким чином, судом встановлено, що дійсно в атестаті [NUMBER], виданому 13.07.1977 року, допущена помилка в прізвищі заявника. При цьому, інші дані, зокрема щодо дати та місця народження заявника, повністю співпадають з іншими правовстановлюючими документами. Тому, розбіжності, що містяться в прізвищі заявника у атестаті, суд розцінює як орфографічну помилку, що в сукупності з іншими вищевказаними доказами дозволяє встановити факт належності зазначеного атестату заявнику. Враховуючи, що встановлення факту належності заявнику атестату № [NUMBER], виданого міським професійно-технічним училищем №26 м.Львова 13.07.1977 року, необхідне йому для подальшого врахування при нарахуванні розміру пенсії, в розмірі та порядку, передбаченому законом, а також відсутність іншого передбаченого законом способу, усунути допущені помилки, суд приходить до висновку, що заява є підставною та підлягає задоволенню.

Outcome: approved