Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 3862,43 гривень заборгованості за кредитним договором № 002-22016-191112 від 19 листопада 2012 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач в особі представника Духоти І.В., вказує про те, що 19 листопада 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитну угоду № 002-22016-191112 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, викладеній в заяві до Банку. За умовами угоди Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття кредитної лінії в розмірі 2000 гривень зі сплатою 16,99 % річних за користування кредитною лінією. Обслуговування Карткового рахунку здійснюється Банком відповідно до Тарифів, що є невід"ємною частиною Договору. До підписання Пропозиції (Заяви) відповідач був ознайомлений у письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту та зобов'язався на виконання умов кредитування щомісячно погашати заборгованість і сплачувати відсотки, визначені у Тарифах. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, відкрив картковий рахунок [PERSON], видав платіжну картку та встановив ліміт кредиту на картковому рахунку в розмірі 2000 гривень. Станом на 10 червня 2014 року відповідач свого кредитного зобов'язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 3862,43 гривень. А тому представник позивача просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитом та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у відсутності представника банка, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Між сторонами виникли кредитні зобов'язання, які регулюються параграфом 2 Глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 19 листопада 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитну угоду № 002-22016-191112 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, викладеній в заяві до Банку. За умовами угоди Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття кредитної лінії в розмірі 2000 гривень зі сплатою 16,99 % річних за користування кредитною лінією. Обслуговування Карткового рахунку здійснюється Банком відповідно до Тарифів, що є невід"ємною частиною Договору. До підписання Пропозиції (Заяви) відповідач був ознайомлений у письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту та зобов'язався на виконання умов кредитування щомісячно погашати заборгованість і сплачувати відсотки, визначені у Тарифах. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Банк виконав свої зобов'язання за Кредитним договором і відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] та встановив ліміт Кредитної лінії в розмірі 2000 гривень. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач свого кредитного зобов'язання не виконав, внаслідок чого станом на 10 червня 2014 року виникла заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 3862,43, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 1447,59 гривень, простроченої заборгованості за тілом кредиту 552,41 гривні, заборгованості за відсотками в розмірі 423,57 гривень, заборгованості за комісією 1438,86 гривень. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд приходить до висновку, що права банку порушені та підлягають захисту, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved