Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

10 листопада 2021 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Акціонерного товариства "Банк Форвард", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 23352, що виданий 20 серпня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем та стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати в розмірі судового збору. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що приватним виконавцем Овсієнко А.В. відносно нього, як боржника, відкрито виконавче провадження ВП № 67416652 і внесено до Єдиного реєстру боржників та до Автоматизованої системи виконавчого провадження. Проте позивачу особисто не направлено саму постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та спірного виконавчого напису. Позивач дізнався про порушення своїх прав в листопаді 2021 року з вище вказаних реєстрів та коли його банківські платіжні картки були заблоковані приватним виконавцем, з яких позивач не може здійснювати платежі, розрахунки. Позивач зазначає, що спір полягає в тому, що приватним виконавцем Овсієнко А.В. примусово виконується виконавчий напис № 23352, що виданий 20 серпня 2021 року Приватним нотаріусом Бригідою В.О., по якому стягувачем є відповідач АТ «Банк Форвард». 06 листопада 2021 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження і тим самим позивача зобов`язано сплатити на користь стягувача - відповідача АТ «Банк Форвард» 19970 грн. та виконавчий збір 1997 грн. на користь приватного виконавця. Позивач зазначає, що не винний грошові кошти АТ «Банк Форвард», так як ні в електронному ні письмовому виді з відповідачем не укладав будь-яких угод, в тому числі поруки, тощо. Тобто в наявності спір про розмір боргу з боку відповідача до позивача, а відповідач в безспірному порядку через приватного нотаріуса і приватного виконавця намагається стягнути з позивача кошти на підставі виконавчого напису. Позивач заперечує наявність цього боргу, не визнає виконавчий напис приватного нотаріуса та заявляє про незаконну постанову приватного виконавця. Позивач зазначає, що вказаний виконавчий напис є не законним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки лише в безспірному порядку нотаріус міг би видати виконавчий напис і направити його до виконання. В даному випадку позивач заперечує наявність боргу перед відповідачем. В даному випадку наявний спір у АТ «Банк Форвард» до позивача, а кредитор навіть не забажав перевірити вказані обставини у позивача, щоб в безспірному порядку вирішувати дане питання або вирішувати спір в суді. Позивач стверджує, що при наявних обставинах спору про розмір боргу чи іншого спору нотаріус не може в односторонньому порядку вчиняти дії і видавати виконавчий напис. Згідно ст.87 Закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Стаття 88 цього ж Закону вказує на те, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. На думку позивача, виконавець не має права виконувати зазначену вимогу при наявних умовах. При винесенні виконавчого напису нотаріус не з`ясовував в першу чергу у позивача конкретних фактів, не отримував від позивача первинних документів та у відповідача, а тому завідомо не знав про відсутність у позивача заборгованості. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача, що не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками АТ «Банк Форвард», який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувана з підписом боржника про його отримання. Позивач зазначає, що нічого не повідомляв ні відповідачу ні третім особам про наявність заборгованості перед АТ «Банк Форвард» і тим більше про її визнання. Позивач стверджує, що навіть не зміг висловити заперечення ні усно ні письмово в підтвердження відсутності цього боргу чи наявності іншого його розміру, який також відсутній. Все це сфальсифіковано відповідачем, а третім особам пред`явлено, як належне і дійсне. Зазначені обставини стали підставами для звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 16 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та зупинено стягнення Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко Аллою Вікторівною грошових коштів з банківських платіжних карток № [NUMBER] , № [NUMBER] , рахунків: № [NUMBER] , [NUMBER] [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 19970 грн. на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП-67416652 від 06 листопада 2021 року, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко Аллою Вікторівною. Позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а. с. 83). Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, не забезпечив явку свого представника в судове засідання, причини неявки суду не повідомив, відзив чи заперечення проти позову суду не надав. Відповідачу Акціонерному товариству "Банк Форвард", третім особам, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиру Олександровичу, приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Овсієнко Аллі Вікторівні», відповідно до вимог ЦПК були направлені копії позовної заяви та додатків до неї, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву та заперечень. Третім особам запропоновано надати до суду письмові пояснення по справі щодо позову або відзиву. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16 листопада 2021 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича завірену ним копію виконавчого напису № 23352, що виданий 20 серпня 2021 року відносно [PERSON] та документів на підставі яких його було вчинено та витребувано у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва, Овсієнко Алли Вікторівни завірені нею копії всіх документів виконавчого провадження № 67416652, відносно [PERSON] , як боржника. Таким чином, відповідачу направлені документи відповідно до вимог ЦПК України, відзиву та заперечень від відповідача не надійшло. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщались завчасно та в установленому законом порядку. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та на виконання ухвали від 16 листопада 2021 року надав витребувані судом завірену ним копію виконавчого напису № 23352, що виданий 20 серпня 2021 року відносно [PERSON] та документів на підставі яких його було вчинено (а. с. 29-38). Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна причину своєї неявки суду не повідомила, на виконання ухвали від 16 листопада 2021 року надала витребувані судом завірені нею копії документів виконавчого провадження № 67416652, відносно [PERSON] (а. с. 39-72). Третіми особами до суду заперечення, письмові пояснення по справі щодо позову не надано. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення, відповідно до положень ст.280-284 ЦПК України, на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 20 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, вчинено та зареєстровано в реєстрі за № 23352 виконавчий напис, про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача Акціонерного товариства "Банк Форвард" заборгованості за кредитним договором № 94064342 від 20.12.2011 року, укладеним із ПАТ «Банк Русский Стандарт» правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД» за період з 05.04.2019 року по 04.07.2019 року. Сума повної заборгованості складає 18876,04 гривень в тому числі: заборгованість за сумою кредиту становить 12835,71 гривень; заборгованість за процентами становить 5690,33 гривень; плата за пропуск мінімальних платежів становлять 350,00 гривень. За вчинення вищевказаного виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України Про нотаріат отримано плати із Стягувача АТ «БАНК ФОРВАРД» в розмірі 1100,00 гривень, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню з позивача [PERSON] на користь відповідача Акціонерного товариства "Банк Форвард" складає 19976,04 гривень (а. с. 30). Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко Аллою Вікторівною 06.11.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 67416652 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису (а. с. 52). Відповідно до постанов Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алли Вікторівни від 06.11.2021 року стягнуто з боржника [PERSON] основну винагороду приватного виконавця у сумі 1997,60 грн., визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 500,00 грн., накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 24473,64 грн. (а. с. 58 - 67). Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Отже, починаючи з 22.02.2017 року нотаріуси можуть вчиняти виконавчі написи за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції чинній на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису) "Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно", для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 19.12.2011 року між позивачем [PERSON] та Пуюлічним акціонерним товариством «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є відповідач Акціонерне товариство "Банк Форвард" на підставі заяви про видачу кредиту, було укладено кредитний договір № 94064342, згідно з умовами якого ПАТ «Банк Русский Стандарт» прийняв на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит в сумі 1660,15 гривень строком 153 дні з 20.12.2011 р. по 20.05.2012 р., а [PERSON] прийняв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом ПАТ «Банк Русский Стандарт» відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі (а. с. 31-34). Кредитний договір 94064342 від 19.12.2011 року укладено у простій письмовій формі. Відповідач Акціонерне товариство "Банк Форвард" 20.08.2021 року звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича із заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ "Банк Форвард" заборгованості за кредитним договором № 94064342 від 20.12.2011 року (а. с. 35), як додатки до вказаної заяви зазначено: кредитний договір № 94064342 від 20.12.2011 року з додатками; виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; документи стягувача та представника стягувача за довіреністю; рішення єдиного акціонера про зміну найменування банку від 19.08.2014 р.; рішення єдиного акціонера про зміну найменування банку № 3 від 24.07.2018 р. На підставі вказаної заяви та доданої до неї документів приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Бригідою Володимиром\~Олександровичемвчинений виконавчий напис № 23352 від 20 серпня 2021 року про звернення стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства\~"Банк\~Форвард"заборгованості в розмірі 19976,04 грн. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 20.08.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, оскільки кредитний договір на який посилається приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович у виконавчому написі укладений між позивачем та ПАТ «Банк Русский Стандарт» у простій письмовій формі (а. с. 31-33). Проте, згідно пункту 1 Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, визначено, що для одержання виконавчого напису подаються оригінали нотаріально посвідчених договорів. В матеріалах справи відсутні (не надано до суду учасниками справи) докази/документи, які б підтверджували, що укладений між позивачем і ПАТ «Банк Русский Стандарт» кредитний договір № 94064342 від 19 грудня 2021 року є нотаріально посвідченим. Установлені судом обставини свідчать, що серед документів наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника про укладення між позивачем і ПАТ «Банк Русский Стандарт» кредитного договору № 94064342 від 19 грудня 2021 року, не посвідчена нотаріально, а отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що нарахована відповідачем Акціонерним товариством "Банк Форвард", надана приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіді Володимиру Олександровичу, заборгованість в сумі 19970,00 грн., не може вважатися безспірною та свідчить про спірність такої суми. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напис № 23352 від 20 серпня 2021 року нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед Акціонерним товариством "Банк Форвард" зазначений у написі є безспірним. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач звернувся одразу до суду після початку стягнення з нього заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечив наявність боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та як встановлено судом заборгованість не є безспірною. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського\~нотаріального округу\~Бригіди Володимира\~Олександровича № 23352 від 20 серпня 2021 року, таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом при вчиненні вищевказаної нотаріальної дії не був встановлений факт безспірності заборгованості. На підставі наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки заборгованість не є безспірною, відповідачем не надано жодного доказу на спростування вимог позивача, а тому виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» і він є таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суду повинен вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією 0.0.2332403074.1 від 09.11.2021 р. (а. с. 1) та сплачений судовий збір в сумі 454,00 грн. при подачі заяви про забезпечення позову, що підтверджується квитанцією 0.0.2332418019.1 від 09.11.2021 р. (а. с. 73). Оскільки позов підлягає задоволенню, в силу\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача на користь позивача стягнути судові витрати: сплачений останнім судовий збір на суму 1362 грн. 00 коп. - за подачу позову до суду та подачу заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного, враховуючи положення ст.ст. 18, 262, 1212 ЦК України, ст. 15, 16, 18, 87-89 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5,

Outcome: approved