Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивачка, підтримуючи заявлені вимоги в судовому засіданні, посилається на те, що з 2004 року по даний час проживає однією сім"єю без реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] в [ADDRESS]. За час спільного проживання у них народився син, [PERSON], [INFO]. Разом із [PERSON] за спільні кошти 26.10.2012 року вони придбали автомобіль ВАЗ 210994-20 державний номерний знак [NUMBER]. Вироком Надвірнянського районного суду від 02.07.2013 року [PERSON] був засуджений до 1 року 6 місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати атестовані посади у правоохоронних органах, пов"язані із виконанням функцій представника влади строком на 3 роки з конфіскацією 1/2 частини майна, що є його власністю. При виконанні вироку 19.02.2014 року було накладено арешт на 1/2 частину автомобіля ВАЗ 210994-20 д.н.з. [NUMBER]. Оскільки автомобіль був придбаний під час спільного проживання з відповідачем [PERSON] він є спільною сумісною власністю і кожному з них належить по 1/2 частині вказаного автомобіля. Просить суд на підставі поданих доказів встановити, що вона постійно проживає з [PERSON] однією сім'єю, визнати автомобіль ВАЗ 210994-20 об"єктом спільної сумісної власності, звільнити вказаний автомобіль з-під арешту, визнати за нею право власності на 3/4 частини автомобіля та зобов"язати її сплатити в дохід держави вартість 1/4 частини автомобіля. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просить їх задоволити в повному обсязі. Відповідач Коломийськаоб"єднана Державна податкова інспекція в судове засідання свого представника не направила, подали до суду письмову заяву, в яких просять справу розглядати без їх участі. Представник відповідача відділ Державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, однак вказав, що підстав для виключення майна з акту опису немає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги належно обгрунтованими виходячи із наступного. Як видно із досліджених доказів, позивачка [PERSON] з 2004 року по даний час постійно проживає з відповідачем [PERSON] однією сім"єю без реєстрації шлюбу в [ADDRESS]. За час спільного проживання у них народився син, [PERSON], [INFO]. Наведене ствеоджується довідкою П"ядицької сільської ради № 1667 від 17.11.2014 року та копією свідоцтва про народження [PERSON] В період фактичних шлюбних відносин 26.10.2012 року [PERSON] та [PERSON] за спільні кошти придбали легковий автомбіль ВАЗ 210994-20 державний номерний знак [NUMBER]. Вироком Надвірнянського районного суду від 02.07.2013 року [PERSON] був засуджений до 1 року 6 місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати атестовані посади у правоохоронних органах, пов"язані із виконанням функцій представника влади строком на 3 роки з конфіскацією 1/2 частини майна, що є його власністю. На виконання вироку суду19.02.2014 року було накладено арешт на вказаний автомобіль. Відповідно експертно-грошової оцінки арештованого майна вартість 1/2 частини автомобіля становить 21843,84 грн., що стверджується листом № 03-27/1520188 від 14.07.2014 року та відповідним висновком. У відповідності до ст.ст. 70, 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім"єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності та у разі поділу вказаного майна частки дружини та чоловіка є рівними. Отже, автомобіль ВАЗ 210994-20 державний номерний знак [NUMBER] є об"єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] і кожному з них належить по 1/2 частині вказаного автомбіля. Згідно ст. 60 ЗУ "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Стаття 321 Цивільного Кодексу України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до положень ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Під час примусового виконання вироку Надвірнянського районнорго суду від 02.07.2013 року було порушено право [PERSON] на вказаний автомбіль, оскільки вона як співвласник майна мала першочергове право на придбання частки в майні, що підлягає конфіскації. Таким чином, подані позивачкою докази дають підстави вважати що вона має першочергове право на викуп частки автомбіля, що підлягає конфіскації, так як постійно проживає з [PERSON] однією сім"єю без реєстрації і шлюбу і спірний автомбіль є їх спільною сумісною власністю. Зважаючи на вищевикладене та оскільки вироком Надвірнянського районного суду від 02.07.2013 року до [PERSON] застосовано конфіскацію 1/2 частини майна, то конфіскації підлягає 1/4 частина вказаного автомбіля, вартість якої становить 10921,92 грн. Вказану суму позичавка внесла на депозитний рахунок суду. Тому суд з урахуванням вищевказаних обставин приходить до висновку, що слід зняти арешт із автомобіля (виключити з акта опису) і стягнути з позивачки в дохід держави грошову компенсацію за частку автомобіля ВАЗ 210994-20. На підставі наведеного та ст.ст. 234, 235, 256, 257, 258 ЦПК України, ст.ст. 70, 71, 74 СК України, ст.ст. 364, 366, 370, 371 ЦК України, ст. 52, 60 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved