Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобілю «Opel Astra», VIN [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], тип ТЗ - легковий автомобіль, кольору - морська хвиля, укладений між [PERSON] та [PERSON]; визнати за ним право власності на автомобіль «Opel Astra», рік випуску - 1994, VIN [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], тип ТЗ - легковий автомобіль, кольору - морська хвиля; виключити з акту опису та арешту майна складеного державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби автомобіль «Opel Astra», рік випуску - 1994, VIN [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та зняти з нього арешт та заборону на відчуження. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 03 травня 2006 року між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу, відповідно до якого позивач отримав у власність автомобіль «Opel Astra», рік випуску - 1994, VIN [NUMBER]д.н. [NUMBER], кольору - морська хвиля, та передав грошові кошти Відповідачу, в сумі 47 000,00 грн. (сорок сім тисяч гривень). Транспортний засіб, що є предметом укладеного договору, належав [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його реєстрацію в органах Державтоінспекції ТЗ серії [NUMBER], виданого МРЕВ-2 УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області 26 травня 2003 року. Після підписання договору [PERSON] зобов'язався зняти з реєстраційного обліку транспортний засіб та передати його позивачу у стані, що відповідатиме технічним нормам і звичайним вимогам, а також в документах на автомобіль повинно бути зазначено «знятий з реєстраційного обліку». 03.03.2006 року [PERSON] розрахувався за вказаний транспортний засіб з [PERSON] у повному обсязі. На підтвердження позовних розрахунків продавець надав йому технічний паспорт транспортного засобу та сам транспортний засіб у користування, також було складено акт прийому передачі коштів від 03.05.2006 року. Відповідно до умов договору купівлі-продажу автомобіля «Opel Astra», рік випуску - 1994, VIN [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], тип ТЗ - легковий автомобіль, кольору - морська хвиля, [PERSON] після отримання грошових коштів повинен був нотаріально засвідчити договір купівлі-продажу транспортного засобу, на протязі 10 діб здійснити його зняття з реєстраційного обліку. [PERSON] виконав усі договірні зобов'язання у повному обсязі, однак [PERSON] у порушення умов договору не зняв з реєстраційного обліку автомобіль та не надав йому документ з відміткою «знятий з реєстраційного обліку», та в подальшому після проведення повного розрахунку покупця з продавцем припинив спілкування, на телефонні дзвінки не відповідає. Факт повного розрахунку покупця [PERSON] з продавцем [PERSON] до виконання умов договору купівлі-продажу підтверджено наступним: підписанням сторонами договору купівлі-продажу транспортного засобу; підписанням акту прийому-передачі грошових коштів; переданням продавцем [PERSON] свідоцтва про державну реєстрацію (технічного паспорту) автомобіля; переданим самого автомобіля у фактичне користування позивачу. Згідно умов зазначеного договору купівлі-продажу автомобіля, сторони домовились, що продавець впродовж 2 діб з моменту підписання цього договору здійснить передачу автомобіля покупцю та в подальшому зніме його з реєстраційного обліку МРЕВ-2 м. Дніпропетровська, при цьому продавцем була надана покупцю нотаріально засвідчена довіреність від 03 травня 2008 року, згідно якої [PERSON] має повне право користування та розпорядження автомобілем «Opel Astra», рік випуску - 1994, VIN [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], тип ТЗ - легковий автомобіль, кольору - морська хвиля. На момент розрахунку з продавцем транспортного засобу, йому, як покупцю, не було відомо про накладене обмеження державною виконавчою службою. В судове засідання позивач надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на те, що на момент покупки транспортного засобу, останній знаходився на реєстраційному обліку, та мають технічні паспорти державного зразка. Представники відповідачів та третьої особи в судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, відповідно змісту якої просив суд розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. За таких обставин, приймаючи до уваги положення ст.ст. 77, 197 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 03 травня 2006 року між [PERSON] (покупець) та [PERSON] (продавець) був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу, відповідно до якого позивач отримав у власність автомобіль «Opel Astra», рік випуску - 1994, VIN [NUMBER]д.н. [NUMBER], кольору - морська хвиля, та передав грошові кошти Відповідачу, в сумі 47 000,00 грн. (сорок сім тисяч гривень). Вказаний договір підписано сторонами, а отже сторони знайомі з його умовами т прийняли на себе зобов'язання, застережені в договорі. Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. 26 травня 2006 року, на підтвердження повного розрахунку за придбані транспортні засоби, сторонами правочину складений акт прийому-передачі зазначених транспортних засобів, що є предметом спору, відповідно до якого покупцю [PERSON] передано в користування продавцем [PERSON] технічний паспорт та транспортний засіб, два комплекти ключів. З викладеного, суд доходить висновку, що позивач став фактичним володільцем та користувачем транспортного засобу, не набувши лише права розпорядження ним. Право вчинення відповідачем правочину з відчуження транспортного засобу «Opel Astra», рік випуску - 1994, VIN [NUMBER] реєстраційний номер - [NUMBER], кольору - морська хвиля підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Право власності набуте за договором, вважається набутим з моменту передання майна, як це визначено ст. 334 ЦК України. На загальних підставах усунення перешкод у здійсненні права власності передбачено ст. 391 ЦК України: власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування і розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивач розрахувався за транспортний засіб автомобіль марки «Opel Astra», рік випуску - 1994, VIN [NUMBER] реєстраційний номер - [NUMBER], кольору - морська хвиля з відповідачем, про що свідчить вибуття в його володіння зазначеного транспортного засобу та реєстраційних документів, видана на його ім'я відповідачем 03 травня 2006 року з нотаріальним посвідченням. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справі, існування між сторонами договірних відносин, врегульованих нормами ЦК України, наявними перепонами у здійсненні права власності позивачем, суд вважає його звернення до суду з позовом обґрунтованим та визнає позивача добросовісним набувачем автомобіля та напівпричепа. Згідно з п.8 Постанови КМ України №1388 зі змінами від 07.07.2010 р. державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів що посвідчують їх особу документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи скріплений печаткою: Договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, встановлюють право власності на транспортні засоби , копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що захист цивільних прав позивача можливий шляхом примусового виконання обов'язку, тобто встановлення права власності на автомобіль та усунення перешкод в користуванні ним, шляхом визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля від 03 травня 2006 р. укладеного між [PERSON] та [PERSON] дійсним. Відповідно до п. 6 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції. Статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» та п.7 Порядку передбачено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Відповідно до п. 8 зазначеного Порядку, правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в ньому документами, зокрема, довідкою - розрахунком, виданою за формою згідно з додатком № 1 Порядку, договорами та угодами, а також іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Судом встановлено, що Амур-Нижньодніпровським ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції були складені акти опису арешту майна, а саме: автомобіля, марки «Opel Astra», рік випуску - 1994, VIN [NUMBER] реєстраційний номер - [NUMBER], кольору - морська хвиля, на підставі яких Управлінням ДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області в базі АІС "Автомобіль" на зазначені транспортні засобі було внесено санкцію "розшукати та затримати" та «відчуження заборонено». Відповідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.05.2013 року арешт на вказаний транспортний засіб було накладено в рамках виконавчого провадження при примусовому виконанні рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Місто Банк" заборгованості за кредитним договором у сумі 111723 грн. 91 коп. Статтею 16 ЦК України передбачено, що формами судового захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права та припинення дії, яка порушує право. У відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законним підставах. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших сторін, які беруть участь у справі. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved