Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

В суд звернулася [PERSON] до [PERSON] з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що в [ADDRESS]. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що [INFO], помер її чоловік - [PERSON]. За життя ним не було складено заповіт. Після смерті чоловіка позивачка вступила у фактичне користування та володіння майном, слідкує і підтримує його в належному стані. Жодних претензій до неї стосовно успадкованого майна ніхто не ставить. Вважає, що набула право власності на дане майно. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Проживала з чоловіком до дня його смерті. На сьогоднішній день позивачка вирішила належним чином оформити документи на майно, котре успадкувала. У зв"язку з цим, звернулася до Рівненського ОБТІ з проханням зареєструвати право власності, але отримала відмову, оскільки померлий не здійснив за життя реєстрацію прав на нерухоме майно. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК. Позивачка надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Відповідачка заявлені вимоги визнала, направила заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявила про відмову від спадщини. Суд, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. [INFO] [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть останнього, серія [NUMBER], видане повторно, Відділом РАЦС Володиммирецького районного управління юстиції у Рівненській області, 20.02.2014 року. Як зазначено у ст. 328 ЦК України, право власності набувається з підстав, що визначені законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв"язку з його смертю. Як вбачається зі змісту ст. 177, 178 ЦК України, об"єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об"єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином , якщо вони не вилучені з цивільного обороту , або не обмежені в обороті , або не є невід"ємними від фізичної чи юридичної особи. З письмових доказів, зокрема довідки від 03.03.2014 року, виданої ФОП [PERSON] та технічного паспорту, довідкою №366/01-16 від 27.03.2014 року виданою Володимирецькою ДНК, архівного витягу з рішення №41 сесії Володимирецької селищної Ради, про передачу земельних ділянок у приватну власність, вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,08 га. Реєстрація житлового будинку не проводилась, його вартість складає 71974 грн. Судом встановлено, що спірний житловий будинок збудований у 1968 році, на відведеній для цього земельній ділянці у відповідності до дозволу органів місцевого самоврядування і набув статусу майна з часу завершення будівництва, оскільки цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов"язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв"язку з викладеним [PERSON] правомірно набув право власності на нього. У відповідності до ч.4 ст. 3 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутносиі їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов"язкової реєстрації таких прав. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що житловий будинок в [ADDRESS] наділений ознаками нерухомої речі та майна, як це вбачається зі змісту ст.ст. 179, 181, 185, 190 ЦК України, і в силу цього є об"єктом цивільних прав. Оскільки вказаний житловий будинок до часу відкриття спадщини належав померлому [PERSON] на праві власності , він входить до складу спадщини, яка відкрилась 23 травня 1992 року. В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за [PERSON] є неможливою, оскільки його цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст. 25, 346 ЦК України. З цих підстав позивачу [PERSON] було відмовлено у реєстрації права власності за покійним чоловіком та у оформленні спадщини після його смерті. Оскільки вказаний житловий будинок набуто позивачем [PERSON] та її покійним чоловіком під час шлюбу, він перебував у їх спільній сумісній власності , у зв»язку з чим позивачка має право на ? частину будинку, як це вбачається зі ст. 22 КпШС України, крім того, ? частина будинку, що належала померлому [PERSON], входить до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO]. Та обставина, що позивач є спадкоємцем ? частини майна за законом, підтверджується оглянутими в судовому засіданні свідоцтвом про одруження, про смерть [PERSON], іншими письмовими доказами, а також відмовою від спадщини інших спадкоємців першої черги. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивач є законним спадкоємцем житлового будинку в [ADDRESS] і набула право власності на цей будинок правомірно внаслідок прийняття спадщини, що підтверджується довідкою Володимирецької селищної ради №2181 від 03.04.2014 року, про те, що на день смерті [PERSON] його сім»я складалася з дружини - [PERSON] Відповідачка позов визнала, від спадщини відмовилась. А як зазначено в ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, в судовомузасіданні встановлено, що позивач є законним спадкоємцем житлового будинку, і набула право власності на цей будинок правомірно, внаслідок прийняття спадщини, оскільки на час смерті чоловіка проживала разом з ним, і у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України ввжається такою, що прийняла спадщину. У відповідності до ст. 549 ЦК України 1963 року, який діяв на час прийняття спадщини, вступ у спадкові права міг бути здійснений шляхом фактичного прийняття спадщини.

Outcome: approved