Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду позовом до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07 жовтня 2016 року Луцьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що складено відповідний актовий запис № 1335 та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення донькою повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивачка вказала, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що спільне життя у них з відповідачем не склалось, на даний час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер. У них різні характери та різні погляди на сімейне життя і обов`язки, відсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, так як це суперечить її інтересам та інтересам дитини. У зв`язку з чим наполягає на розірванні шлюбу. Обгрунтовуючи позов в частині стягнення аліментів, позивачка вказала, що [INFO] у них з відповідачем народилась донька - [PERSON] , яка проживає з позивачкою. Позивачка сама не в змозі забезпечувати дитину усім необхідним (харчування, одяг, речі щоденного вжитку, розвиток її інтересів, тощо). Відповідач є здоровою працездатною людиною, а тому має можливість сплачувати аліменти на доньку для забезпечення потреб та інтересів дитини, таких як харчування, лікування, одяг, гігієна, придбання речей, необхідних для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей, оплату гуртків, секцій. На неодноразові усні звернення позивачки про надання коштів на утримання доньки відповідач в добровільному порядку відмовляється, участі у вихованні доньки не бере, незважаючи на його обов`язок утримувати та виховувати доньку. Тому позивачка бажає, щоб відповідач сплачував аліменти у встановленому законом порядку. Позивачка під час розгляду справи в суді позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Суду пояснила, що вона з [PERSON] приблизно рік проживають роздільно. Причиною цього послужило те, що [PERSON] почав вчиняти домашнє насильство відносно неї, про що вона писала заяви в поліцію. В нього почали проявлятись проблеми з алкоголем, в сім`ї розпочались конфлікти з приводу цього. [PERSON] почав застосовувати відносно неї фізичну силу. Відповідач [PERSON] працює неофіційно, має дочку від першого шлюбу, на утримання якої також сплачує аліменти. Позивачка має постійне місце роботи, регулярно отримує заробітну плату. Однак даної заробітної плати їй недостатньо, щоб забезпечити доньку навіть необхідним, оскільки вона фактично проживає в м.Луцьку, орендує квартиру, за оренду якої сплачує 4000 грн.. Крім того, донька відвідує садочок, плата за який становить 500-600 грн. щомісячно. Просить позовні вимоги задовольнити, шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки. Відповідач [PERSON] неодноразово викликався на розгляд справи, зокрема на 18 лютого 2021 року, на 16 березня 2021 року та повторно на 08 квітня 2021 року. Однак відповідач в судові засіданні ні разу не з`явився, двічі направляв на адресу суду заяви про відкладення судових засідань, зокрема на 18 лютого 2021 року причиною відкладення відповідач вказав те, що йому необхідний час для вивчення матеріалів справи та на отримання юридичної допомоги. /а.с.35/. 16 березня 2021 року відповідач також на розгляд справи не з`явився, направив на адресу суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з хворобою доньки [PERSON] . В клопотанні вказав, що донька під час хвороби потребує постійного догляду. При цьому доказів того, що донька хворіє і саме відповідач здійснює за нею догляд, відповідач до суду не подав. /а.с.47/. 08 квітня 2021 року відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки в судове засідання не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав. За таких обставин, за наявної згоди позивачки, суд дійшов до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Судом вирішено справу в межах заявлених позивачем позовних вимог. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи в суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб 07 жовтня 2016 року у Луцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що складено відповідний актовий запис за № 1335/а.с.5/. Сторони проживають роздільно, спільного господарства не ведуть, заходи для збереження сім`ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини подружжя не підтримує. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення повністю. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже обов"язок утримувати дитину є рівною мірою обов"язком як матері так і батька. Згідно ч.2 ст. 181 Сімейного кодексу України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її отриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] /а.с.7/ Згідно довідки, виданої виконкомом Боремельської сільської ради № 564 від 25.09.2020 року, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з дочкою [PERSON] , [INFO] /а.с.9/. Відповідно до довідки ТзОВ "Жасмін Лінжері" № 298 від 07.09.2020 року, [PERSON] працює в ТзОВ "Жасмін Лінжері" з 08.08.2019 року. На даний момент займає посаду обліковця. /а.с.10/. Статтею ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав та інші обставини що мають істотне значення. Крім того, цією ж статтею передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З пояснень позивачки викладених у позовній заяві і які вона підтримувала під час розгляду справи в суді, відповідач по стану здоров"я працездатний, працює неофіційно, сплачує аліменти на утриманні доньки від першого шлюбу. Обставин, які б взагалі звільняли відповідача від обов"язку по утриманню свого неповнолітньої доньки судом не встановлено. Позивачка працює, отримує заробітну плату. Однак сама не може забезпечити належне матеріальне становище неповнолітньої доньки. Таким чином, суд, враховуючи обставини справи та норми законодавства, які регулюють сплату аліментів, дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання доньки підлягають задоволенню частково і рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно. Частиною 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. У позовній заяві позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилалася на положення ст.ст.56, 105, 112 та 180, 181, 184 Сімейного кодексу України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позивачкою по справі понесено витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. за подання позову про розірвання шлюбу. У зв"язку з тим, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню повністю, то відповідно з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачкою у повному розмірі. Також з відповідача підлягає стягненню на користь держави 840,80 грн. судового збору в частині позовних вимог, що стосується стягнення аліментів, у зв`язку з тим, що позивачка згідно ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду по даній категорії справи. Разом з тим, при стягненні з відповідача даної суми судового збору, суд зазначає те, що позивачка з позовними вимогами про стягнення аліментів звернулась до суду 19.10.2020 року, а отже при розрахунку суми судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року - 840, 80 грн. На підставі ст.ст. 110, 112, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial