Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 27 травня 2000 року по 26 грудня 2011 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Рішенням Любешівського районного суду від 26 грудня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. За час шлюбу ними був придбаний легковий автомобіль марки „RENAULT LOGAN", синього кольору, 2011 року випуску, номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], право власності на який зареєстровано за відповідачем [PERSON] Позивач вказаним автомобілем не користується, такої можливості їй не надає відповідач, а тому, як співвласник, вона має право на одержання від відповідача грошової компенсації вартості своєї частки у спільному майні. Обґрунтовуючи вартість автомобіля позивач посилається на експертну довідку ПАТ „Волинь-Авто", згідно якої середня ринкова вартість автомобіля (такого типу і класу, як спірний) на час звернення до суду становить 93 129, 00 грн. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь грошову компенсацію вартості ? частки автомобіля марки „RENAULT LOGAN", синього кольору, 2011 року випуску, номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] в сумі 46 564, 5 грн. та судові витрати. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов у повному обсязі. Зазначили, що не мають можливості користуватися спірним автомобілем, оскільки такий постійно знаходиться у розпорядженні відповідача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, оскільки не вважає автомобіль спільною сумісною власністю подружжя. Не заперечуючи факту придбання автомобіля під час перебування у шлюбі з позивачем, зазначив, що його він купив особисто на позичені гроші, а тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Статтею 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.1 ст.61 цього Кодексу об"єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 1 ст.70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 ст.71 СК України майно, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному із подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У відповідності до положень ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга ст.183 ЦК України ), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. За правилами ст.183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Виходячи з аналізу ч.2 ст.364 ЦК України, а також у взаємозв"язку з положеннями ст.ст.21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 316, 319, 358, 361 ЦК України, слід дійти висновку, що право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки майна не може бути обмежене іншими співвласниками і з таким його правом співвласника кореспондується обов"язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду справи. При цьому зазначеною нормою передбачено, що обов"язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки (отримання грошової компенсації), і не передбачається обов"язковість згоди інших співвласників на це та не ставиться право на виділ (отримання грошової компенсації) у залежність від згоди інших співвласників. По справі встановлено, що з 27 травня 2000 року по 26 грудня 2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Любешівського районного суду від 26 грудня 2011 року (а.с.9-10). В період шлюбу сторонами було придбано легковий автомобіль марки „RENAULT LOGAN", синього кольору, 2011 року випуску, номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Право власності на вказаний автомобіль зареєстровано за відповідачем [PERSON], що стверджується свідоцтвом про реєстрацію [NUMBER] від 01.09.2011 року (а.с.44). Оскільки спірний автомобіль був придбаний сторонами в період шлюбу, він визнається судом їх спільною сумісною власністю. Твердження відповідача та допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] про те, що автомобіль був придбаний за позичені ним особисто гроші, на переконання суду, значення не мають, оскільки навіть при таких обставинах це не впливає на режим даного майна і його частки, адже майно було придбане в інтересах сім"ї. Судом також досліджено надану відповідачем розписку від 27.12.2011 року (а.с.45). Згідно вказаної розписки та пояснень в суді позивача, в грудні 2011 року вона забрала із будинку колишнього чоловіка (відповідача [PERSON]), де проживала до розлучення, лише свої особисті речі і дана розписка не стосується іншого набутого під час шлюбу майна, в тому числі і спірного автомобіля. З огляду на це суд приходить до висновку, що позивач має право на 1/2 частки в спільному майні подружжя- автомобілі марки „RENAULT LOGAN", синього кольору, 2011 року випуску, номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач, як співвласник, має право на виділ в натурі своєї частки із спільного майна, однак такий виділ провести неможливо, оскільки автомобіль є неподільною річчю та не може бути поділений між співвласниками без втрати свого цільового призначення. Оскільки будь-які інші пропозиції позивача щодо поділу спірного автомобіля відповідач відхиляє, суд вважає, що позовні вимоги заявлені позивачем обгрунтовані, позов підлягає до задоволення, так як стягнення грошової компенсації в даному випадку є єдиним способом захисту прав позивача. Також, оскільки сторони дійшли згоди з приводу визначеної позивачем ринкової вартості спірного майна, суд вважає правильним при визначенні суми грошової компенсації частки у спільному майні спиратися на ринкову вартість, вказану у експертній довідці ПАТ „Волинь-Авто" від 03 липня 2014 року, згідно якої на час звернення до суду середня ринкова вартість автомобіля марки „RENAULT LOGAN" Base 5МТ, з робочим об"ємом двигуна V=1390 см.куб. "В", тип кузова-седан (С), 2011 року випуску становить 93 129, 00 грн. Враховуючи вищенаведене, а також згоду позивача на отримання грошової компенсації вартості її частки у спільному майні, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію вартості 1/2 частки [PERSON] в автомобілі марки „RENAULT LOGAN", синього кольору, 2011 року випуску, номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] у сумі 46 564, 5 грн. (93 129, 00 грн. : 2= 46 564, 5 грн). Відповідно до ст.ст. 84, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 587 (п"ятсот вісімдесят сім) грн.45 коп. та 1500 (тисячу п"ятсот) грн. витрат за надання правової допомоги. Обраний у справі ухвалою суду захід забезпечення позову у виді накладення арешту на автомобіль марки „RENAULT LOGAN", синього кольору, 2011 року випуску, номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] після набрання рішенням законної сили слід скасувати.

Outcome: approved