Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння [ADDRESS]. Поряд з тим, зазначив, що ще за життя, а саме 28 грудня 1999 року, померлий, на випадок своєї смерті, належне йому майно, заповів позивачу [PERSON]. Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просив суд визнати за ним право власності на будинковолодіння, яке розташоване в [ADDRESS], як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON]. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивач в поданій до суду позовній заяві просив справу слухати у його відсутності. Представник позивача [PERSON] в поданій до суду заяві просила справу слухати у її відсутності, а позовні вимоги позивача задоволити повністю. Від голови Більче - Золотецької сільської ради Огородник Г.П. до суду надійшла заява, в якій така просила розгляд справи провести без участі представника відповідача, при цьому зазначила, що відповідач позов визнає. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися. Згідно поданих заяв просили справу слухати у їх відсутності, при цьому зазначили що не заперечують щодо визнання права власності за позивачем. За таких обставин, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Як встановлено судом, [INFO] в с.Більче - Золоте Борщівського району Тернопільської області помер батько позивача [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 17 квітня 2013 року Більче - Золотецькою сільською радою Борщівського району Тернопільській області. Поряд з тим, встановлено, що за життя померлий [PERSON] зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, заповів [PERSON]. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 28.12.1999 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Більче - Золотецької сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 136. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння [ADDRESS]. Позивач [PERSON] 15 жовтня 2013 року звернувся із заявою до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] з приводу оформлення спадщини після смерті [PERSON], спадкоємцем майна якого він є на підставі заповіту, однак в цьому йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Наведене підтверджується інформацією приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] від 04.11.2013 р. за № 856/02-14. Поряд з тим, встановлено, що до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], входило будинковолодіння [ADDRESS], в якому померлий проживав та був зареєстрований та яке відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власність") [PERSON] був єдиним членом, що стверджено копіями особового рахунку з погосподарських книг Більче - Золотецької сільської ради за №432 на ім"я [PERSON], довідкою виконавчого комітету Більче - Золотецької сільської ради №1990 від 29.10.2014 року. Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного Кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). А отже, [PERSON] на відповідній правовій основі набув право на будинковолодіння, яке було розміщене по [ADDRESS], однак, у визначеному законом порядку, за життя, таке не оформив. Відповідно до рішення 4 сесії 22 скликання Більче - Золотецької сільської ради від 02 листопада 1995 року, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0, 27 га., з них - 0, 12 га для обслуговування житлового будинку, 0, 15 га для ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем майна померлого за заповітом, після його смерті звернувся до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини і на підставі якої приватним нотаріусом [PERSON] до майна померлого заведено спадкову справу за №297 за 2013 рік. Окрім нього спадкоємцями за законом майна померлого [PERSON] є [PERSON], [PERSON], однак вони відмовилися від прийняття спадщини в користь позивача. Вказані обставини, сторонами не оспорювалися, були стверджені інформацією приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] від 04.11.2013 р. за № 856/02-14, заявами від 29.10.2014 року. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 25 жовтня 2013 року, виготовленого Борщівським БТІ, інвентаризаційна вартість будинковолодіння [ADDRESS] становить 55209 грн. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об"ємі. Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 1216-1218 ЦК України,

Outcome: approved