Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

11 травня 2018 року позивач - Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 14 серпня 2008 року, яка станом на 31 березня 2018 року становить 18800 грн. 78 коп. Позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані з розглядом справи в суді: судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14 серпня 2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 1300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов`язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк". Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 31 березня 2018 року становить 18800 грн. 78 коп. і складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1186 грн. 50 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 13070 грн. 91 коп., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3410 грн. 00 коп., а також штрафу, який складається з фіксованої частини в розмірі 250 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) в розмірі 883 грн. 37 коп. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних в повному обсязі. В обгрунтування відповідач зазначив, що згідно розрахунку заборгованості, наданого ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідачем 22.09.2008 р. сплачено суму в розмірі 1300 грн., 27.11.2008 р. - 150,00 грн., 02.11.2009 р. - 400,00 грн., 31.05.2011 р. - 265,5 грн., 29.06.2011 р. - 180,00 грн., 30.07.2011 р. - 90,00 грн., 31.08.2011 р. - 103,5 грн., 26.01.2012 р. - 100,00 грн., 31.05.2012 р. - 100 грн., разом сплачено 2689,00 грн., тобто сума наданого кредиту відповідачем погашена. Правовідносини між сторонами процесу грунтуються на кредитному договорі, укладеному 14.08.2008 року на суму 1300 гривень. Відповідно до п. 9.12 кредитного договору, термін його дії складав 12 місяців. Тобто, з 15.08.2009 року у ПАТ КБ «ПриватБанк» розпочався перебіг строку спеціальної позовної давності у один рік. Саме впродовж цього часу позивач мав звернутися до суду для стягнення з відповідача заборгованості по штрафам і пені. Однак, банк навмисно затягував процес стягнення штрафів і пені для того, щоб заборгованість виросла в рази. Борг за кредитним договором від 14.08.2008 р. відповідач погасив ще 22.09.2008 р., тобто через місяць після отримання кредита. Вважає, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до нього є необгрунтованим та поданим з порушенням строків позовної давності. Від представника позивача Гаренко Н.В. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник зазначила, що при оформленні кредиту заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою, яким підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, Позичальник підтвердив свою згоду на те, що Заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи складають між ним і Банком Договір про надання банківських послуг. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання. Згідно умов договору, а саме п. 9.12 УіП договір діє впродовж 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі вказаного строку одна із сторін не проінформує іншу про припинення дії кредитного договору, він автоматично лонгується на такий же строк. У звязку з цим, оскільки кредитний договір чинний та продовжує свою дію, обставини, на які відповідач посилається, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду. Підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов`язання триває, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобовязання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобовязання за Договором. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14 серпня 2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н (арк.с. 8), згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 1300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов`язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк". Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 31 березня 2018 року становить 18800 грн. 78 коп. згідно розрахунку (арк.с. 5-7) і складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1186 грн. 50 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 13070 грн. 91 коп., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3410 грн. 00 коп., а також штрафу, який складається з фіксованої частини в розмірі 250 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) в розмірі 883 грн. 37 коп. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Нормою ч.3 ст. 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Виходячи з основних засад цивільного права, які характеризуються загальним підходом до певної групи цивільних правовідносин, принципу рівності правового регулювання окремого виду правовідносин і аналізуючи норми розділу V ЦК України «Строки та терміни. Позовна давність» у їх сукупності, слід дійти висновку про поширення норми ч. 3 ст. 267 ЦК України як на загальну, так і спеціальну позовну давність. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. Тому перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою ст 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договорам, - а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором (зі спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних платежів (після несплати чергового такого платежу). Відповідачем [PERSON] у письмовому відзиві від 03.10.2018 року на позовну заяву заявлено про застосування позовної давності до спірних правовідносин, тобто до винесення рішення суду, з посиланням на п.9.12. Умов та правил надання банківських послуг, термін дії кредитного договору складав 12 місяців. Таким чином, початок перебігу позовної пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд. Згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Судом не встановлено переривання перебігу позовної давності за даними правовідносинами, оскільки відповідачем не вчинено дій, що свідчить про визнання ним свого боргу. Договір між сторонами укладався 14.08.2008 року, згідно розрахунку заборгованості (арк.с. 5-7) відповідачем останній раз здійснено погашення заборгованості 31 травня 2012 року, згідно тарифів обслуговування кредитних карт передбачено обов`язковий щомісячний платіж, тобто початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання позичальником кожного з цих зобов`язань. Позивачем подано позовну заяву до суду 11 травня 2018 року, тобто з пропуском строку позовної давності, яка визначена ст. 257, 258 ЦК України. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки, позивач звернувся до суду з порушенням строку позовної давності, про поновлення якого не просив, відповідачем заявлено клопотання, про застосування строків позовної давності, суд вважає, що АТ КБ «Приватбанк» слід відмовити у задоволенні позову. При розподілі судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено, тому судові витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Виходячи з викладеного,

Outcome: dismissed