Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

08.09.2021 АТ "АКЦЕНТ-БАНК" (скорочена назва АТ "А-Банк") звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 16649,62 гривень за кредитним договором №б/н від 02.03.2017 року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 02.03.2017 року [PERSON] подав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання кредиту. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним і банком кредитний договір. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання по наданню кредитних коштів виконав. Однак, відповідач умови договору не виконує, порушує строки повернення кредиту та сплати процентів, тому станом на 26 серпня 2021 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 16649,62 грн., з яких: 11747,06 грн - заборгованість за кредитом; 4752,56 грн - заборгованостість по відсоткам за користування кредитом; 15,00 грн - штраф. Позивач просить стягнути з відповідача в користь АТ «АКЦЕНТ-БАНК» 16649,62 грн заборгованості за кредитом та відсотками і 2270,00 грн судових витрат. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи судом, не подав суду відзив на позовну заяву. Дослідивши позовні вимоги, письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно статуту АТ "АКЦЕНТ-БАНК" є правонаступником прав та обов`язків ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" у зв`язку з тим, що рішенням загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 змінено організаційно-правову форму та назву з публічного акціонерного товариства на акціонерне товариство, про що були внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Встановлено, що 02 березня 2017 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с. 9 зворот). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 26.08.2021 року заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № б/н від 02.03.2017 року становить 16649,62 грн, з яких: 11747,06 грн - заборгованість за кредитом; 4752,56 грн - заборгованостість по відсоткам за користування кредитом; 150,00 грн - штраф (а.с.6-9). У Анкеті-заяві від 02 березня 2017 року, підписаній сторонами, відсутня інформація про те, яка кредитна картка видана відповідачу, відсутні умови договору про встановлення розміру відсотків за користування кредитними коштами та порядок їх сплати, хоча банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримала в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, відсотки за користування кредитом та зазначив їх розмір - 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень про те, які саме Тарифи та які саме відсотки були погоджені А-Банком з відповідачем при підписанні Анкети-заяви, а також, що саме цей Витяг з Умов і Правил, який долучений до позову, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку і що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірі і порядку нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження N 6-16цс15). Також суд вважає, що Витяг з Тарифів користування кредитною карткою "Універсальна Gold" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms не містять підпису відповідачки, не конкретизує, який саме Тариф обслуговування та який вид кредитної картки застосований до правовідносин з відповідачем, тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 02.03.2017 р. шляхом підписання Анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у формі відсотків за користування кредитом. Крім того, враховуючи, що Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ "АКЦЕНТ-БАНК" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (02.03.2017) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (08.09.2021), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-якій редакції, що найбільш сприятлива для задоволення позову, тому у суду не має підстав вважати, що Умови та правила надання банківських послуг є договором приєднання у розумінні ст.634 ЦПК України. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Тарифи і Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Вказана правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду № 342/180/17 від 03 липня 2019 року. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач не обґрунтував право вимоги в частині стягнення штрафу, в тому числі його розмір і порядок нарахування . Роздруківка Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ "АКЦЕНТ-БАНК", розміщена на сайті https://a-bank.com.ua/terms, належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження N 6-16цс15). Також суд вважає, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ "АКЦЕНТ-БАНК" не містить підпису відповідача. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у формі неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організації споживачів. Положення Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09.04.1985року №39/248, наголошує: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачі мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Закріпивши принцип змагальності сторін, гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень ( ст. 81 ЦПК України). Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24, 129). Тому, враховуючи, що позивачем не доведені підстави стягнення з відповідачки штрафу за кредитним договором, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині. Разом з тим, з розрахунку заборгованості, який наданий позивачем, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за кредитом в розмірі 11747,06; водночас, у задоволенні інших вимог передбачених Умовами та правилами надання банківських послуг, слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути в користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 70,6 % або 1602,62 грн.

Outcome: partial