Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

27 березня 2014 року КС "Станіславська" звернулася з даним позовом до суду, підтримуючи який в судовому засіданні її представник пояснив, що 25 грудня 2012 року між КС "Станіславська" (далі кредитодавець) і [PERSON] (далі позичальник) укладено кредитний договір №20300к на суму 6000 грн. 00 коп. Строк користування кредитом становить 10 місяців, розпочинається з 25 грудня 2012 року і закінчується 25 жовтня 2013 року. Цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. З метою забезпечення умов даного кредитного договору було укладено договір поруки від 25 грудня 2012 року, де поручителем являється [PERSON] (далі поручитель). Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування кредитом щомісячними виплатами, в розмірі, порядку та строки, що встановлюються графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Проте, всупереч умов кредитного договору, дане зобов'язання не виконується. Крім того, [PERSON] не виконує зобов'язання передбачене п.4.2 кредитного договору, а саме не повертає кредит не пізніше наступною робочого дня після закінчення строку користування кредитом. Строк користування кредитом закінчився 25.10.2013 року. На пропозицію позивача погасити заборгованість в добровільному порядку [PERSON] не реагувала. Позичальник як в усному порядку так і в телефонному режимі повідомлялася про заборгованість по кредиту і про необхідність проведення оплати суми кредиту і підвищених процентів за користування кредитом проте, заборгованість не була сплачена. Так, 15 лютого 2014 року позичальнику була відправлена претензія від 14 лютого 2014 року № 16/02п, проте заборгованість не була сплачена. Крім того, поручитель, відповідно до п. 4 ст.559 ЦК України, також повідомлявся про систематичне порушення позичальником графіку платежу. Так, 15 лютого 2014 року поручителю була направлена вимога від 14 лютого 2014 року № 09/02п., проте заборгованість не була сплачена. Станом на 25 березня 2014 року заборгованість по кредитному договору від 25 грудня 2012 року №20300к становить: 7114 грн. 85коп., а саме: 5700 грн. 00 коп. заборгованість по кредиту і 1414 грн. 85 коп. - проценти за користування кредитом. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань, то просить суд стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки "Станіславська" заборгованість за кредитним договором № 20300к від 25 грудня 2012 р. в сумі 7 114 грн. 85 коп. та 243,60 грн. судового збору, у задоволенні зустрічного позову відмовити за безпідставністю. 29 квітня 2014 року [PERSON] подав до суду зустрічний позов до КС "Станіславська" про визнання недійсним та скасування п. 3.2.1 договору поруки від 25 грудня 2012 року, підтримуючи який в судовому засіданні його представник пояснила, що що на виконання зобов'язань по кредитному договору між КС "Станіславська" та [PERSON] він з КС "Станіславська" 25 грудня 2012 року уклав договір поруки відповідно, до якого зобов'язувався відповідати усім своїм майном по зобов'язаннях [PERSON], які виникають з кредитного договору. Відповідно до п.3.2.1. договору поруки, порука припиняється якщо кредитор протягом трьох років від дня настання закінчення строку дії договору, вказаного в п.3.1. договору не пред'явить вимогу до поручителя. Вважає, що в момент укладення договору поруки не були додержані вимоги ч. 1 ст.203 ЦК України, додержання яких є необхідним для чинності правочину і п.3.2.1. суперечить ЦК України, актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства. Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. П.3.1. договору поруки строк його дії 10 місяців. Днем початку строку дії договору є 25 грудня 2012р., днем закінчення є 25 жовтня 2013р.. За час дії договору поруки жодних порушень з його сторони не було. Виходячи з того, що строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а строком існування (дії) самого зобов'язання поруки, право кредитора і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Право кредитора вимагати від поручителя сплату боргу за кредитним договором припинилось в зв'язку з його спливом. П.3.2.1. договору поруки суперечить п.3.1. цього ж договору та ч 1 ст. 631, ч. 4 ст. 559 ЦК України, а тому просить суд визнати недійсним та скасувати п.3.2.1. договору поруки укладений між ним та КС "Станіславська" 25 грудня 2012 року. Оскільки, згідно ч. 1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, то просить у задоволенні первісного позову відмовити. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що первісний позов слід задовольнити повністю, а в задоволенні зустрічного позову - відсовити, з таких підстав. Відповідно до положень ст.,ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк їх виконання. Встановлено, що 25 грудня 2012 року між КС "Станіславська" і [PERSON] укладено кредитний договір №20300к на суму 6000 грн. 00 коп. Строк користування кредитом становить 10 місяців, розпочинається з 25 грудня 2012 року і закінчується 25 жовтня 2013 року. Проценти за користування кредитом встановлюються у розмірі проценту, що за весь період користування кредитом складає фіксовану процентну ставку 12%. Процент за користування кредитом становить 14,4% річних. Кредитодавець нараховує проценти за користування кредитом за кожен календарний день фактичного користування кредитом (за основу береться 365 днів у році), а позичальник сплачує ці проценти наперед, авансовим платежем, в день надання (видачі) кредиту. Нарахування процентів кредитодавцем здійснюється виходячи з того, що нарахування розпочинається з наступного дня після отримання позичальником кредиту і закінчується в момент повного повернення кредиту. Цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. З метою забезпечення умов даного кредитного договору було укладено договір поруки від 25 грудня 2012 року, де поручителем являється [PERSON] Відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання за вказаним кредитним договором. Договором поруки передбачена солідарна відповідальність. Поручитель відповідає по зобов'язаннях боржника у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів, відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням чи неналежним виконанням боржником умов кредитного договору. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування кредитом щомісячними виплатами, в розмірі, порядку та строки, що встановлюються графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Проте, всупереч умов кредитного договору, дане зобов'язання не виконується. Крім того, [PERSON] не виконує зобов'язання передбачене п.4.2 кредитного договору, а саме не повертає кредит не пізніше наступною робочого дня після закінчення строку користування кредитом. Строк користування кредитом закінчився 25.10.2013 року. Ст.611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до п.2.3.1 договору якщо позичальник не поверне кредит або його частину після закінчення строку користування кредитом він зобов'язаний сплатити кредитодавцеві підвищений процент у розмірі 60 % річних від суми неповернутого кредиту або його частини, за період, починаючи з дати, наступної за днем закінчення строку користування кредитом і до дати повного повернення кредиту. На пропозицію позивача погасити заборгованість в добровільному порядку [PERSON] не реагувала. Позичальник як в усному порядку так і в телефонному режимі повідомлялася про заборгованість по кредиту і про необхідність проведення оплати суми кредиту і підвищених процентів за користування кредитом проте, заборгованість не була сплачена. Так, 15 лютого 2014 року позичальнику була відправлена претензія від 14 лютого 2014 року № 16/02п, проте заборгованість не була сплачена. Постановою № 5 Пленуму Вищого спеціального суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" передбачено, що пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення/ йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Згідно п.2.3 договору поруки [PERSON] відповідає по зобов'язаннях [PERSON] у тому ж обсязі, що і позичальник включаючи сплату основного боргу, відсотків, відшкодування збитків, завданих кредитодавцеві невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору від 25 грудня 2012 року №20300к. Ст.625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Станом на 25 березня 2014 року заборгованість по кредитному договору від 25 грудня 2012 року №20300к становить: 7114 грн. 85коп., а саме: 5700 грн. 00 коп. заборгованість по кредиту і 1414 грн. 85 коп. - проценти за користування кредитом. Ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦКУ передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договірні строки визначаються сторонами в правочинах за їхнім бажанням, вони можуть бути будь якої тривалості, якщо інше не передбачено законом. Сторони погодили, що згідно плі.3.2.1. договору поруки порука припиняється якщо кредитор протягом трьох років від дня настання закінчення строку дії даного договору не пред'явить вимогу до поручителя. Пред'явлення вимоги кредитором може здійснюватися шляхом направлення листа поручителю та/або звернення із заявою до суду про стягнення заборгованості з поручителя. При цьому, сторони дійшли згоди, що вимога кредитора вважається пред'явленою до поручителя якщо кредитор направить листа із вимогою погасити заборгованість за кредитним договором на адресу вказану у даному договорі. На виконання умов п.п. 3.2.2 договору поруки кредитор 15 лютого 2014 року направив поручителю [PERSON], рекомендованим листом із повідомленням про вручення письмову вимогу від 14 лютого 2014 року №09/02п, в якій зазначив про те, що позичальник [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором від 25 грудня 2012 року №20300к та не повертає кредит не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку користування кредитом і вимагав від поручителя повністю сплатити заборгованість позичальника, проте поручитель не здійснив жодної сплати і не виконав вимоги. Ч.4 ст. 631 ЦК України встановлено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Як вбачається із розрахунку заборгованості перша і єдина сплата відбулася 21 січня 2013 року. Більше жодних сплат ні позичальник, ні поручитель не здійснили. Тому твердження [PERSON] про відсутність жодних порушень є безпідставне. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань, то суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з [PERSON] на користь КС "Станіславська" заборгованість за кредитними договором № 20300к від 25 грудня 2012 р. в сумі 7 114 грн. 85 коп. та 243,60 грн. судового збору, а у задоволенні зустрічного позову відмовити, оскільки він є безпідставним , з мотивів наведених вище. Наведене стверджується: копією кредитного договору № 20300к від 25.12.2012р. /а.с.3-4/, копією графіку повернення кредиту /а.с.5/, копією договору поруки від 25.12.2014р. /а.с.6/, копією паспорта /а.с.7/, копією претензії № 16/02п /а.с.8/, копією вимоги поручителю № 09/02п /а.с.9/, розрахунком заборгованості /а.с.10/. На підставі ст.,ст. 15, 16, 203, 215-216, 526, 527, 530, 553-559, 610, 611, 625, 631, 1054 ЦК України та

Outcome: approved