Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, який уточнював та просив стягнути солідарно 18411,27 гривень боргу за послуги з теплопостачання, посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , теплопостачання якого здійснює позивач, не проводять оплату за надані послуги по теплопостачанню, за період з жовтня 2016 року по вересень 2019 року мають заборгованість в сумі 18411,27 грн. яку добровільно погашати не бажають. Просить стягнути з відповідача 1921 гривню понесених судових витрат. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву в якому вважає позов необгрунтованим, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, так як в 2012 році було скасовано судовий наказ із сплати боргу за теплопостачання, крім того нормативні акти із встановлення ціни на газ також відмінялись. В подальшому [PERSON] подав зустрічний позов в якому просив скасувати частину заборгованості в сумі 9700 гривень 08 копійок та стягнення 15\~000 гривень моральної шкоди так як суму 9700 гривень складає сума призначеної йому субсидії за період 2016-2017 років. Відзиву на зустрічний позов подано не було. Позивач за первинним позовом просив позов задовольнити та розглянути справу за відсутності його представника. Відповідачі подали заяви в яких просили застосувати до позову строки позовної давності. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються ЗУ "Про теплопостачання", ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою КМУ від 24.01.2006 року №45. Відповідачі є споживачами послуг позивача, оскільки зареєстровані в будинку, приєднаному до мережі теплопостачання. \~Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №146 від 17 жовтня 2014 року встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення. Згідно зі ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Підпунктом 5 п.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" закріплено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45, передбачено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.5 ч.3 ст.20, п.2 ч.1 ст.21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг, тоді як на споживача покладається обов`язок своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України\~№ 630\~від 21липня\~2005року\~"Про\~затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року\~та\~ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", власник квартири (споживач) зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, та дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері даних послуг. Статтею 19 Закону України "Про теплопостачання"\~встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.\~Статтею 24 цього Закону\~передбачено основні обов`язки споживача теплової енергії, якими, крім інших, є додержання вимог договору і нормативно-правових актів. Згідно\~ст.11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки і такою дією є реальне надання послуг та їх споживання і часткова оплата боржником. Нормами\~ст.25 Закону України "Про теплопостачання"\~передбачено, що у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Загальними умовами виконання зобов`язання, що встановлені ст.526 Цивільного кодексу України, передбачено, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Положення статей 67, 68, 162 Житлового кодексу України передбачає, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно даних особового рахунку № [NUMBER] сума боргу станом на жовтень 2019 року складає 18\~411 гривень 27 копійок. Борг обчислено за період з листопада 2016 року по жовтень 2019 року. Крім того, при обчисленні цього боргу було враховано суму 3870 гривень 22 копійки, яка утворилась за період, що передував листопаду 2016 року. Згідно вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (п.1ч.2ст.258 ЦК України). За змістом ч.3ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню сума боргу за період з жовтня 2016 року по вересень 2019 року в сумі 14541 гривня 05 копійок, а сума боргу 3870 гривень 22 копійки, яка обчислена за період, що передував цьому стягненню не підлягає. Відповідно до ст.543 ЦК України, обов`язок боржників є солідарним. У задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити, так як при обчисленні боргу субсидія за опалювальний період 2016-2017 року була врахована (1324, 67 грн. щомісяця), а в субсидії було відмовлено через допущену заборгованість, тобто з вини споживача. За змістом статей\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (78,98 %).

Outcome: partial