Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

АТ КБ „ПриватБанк" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач вказує, що 03 жовтня 2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 44000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складають між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, у результаті чого, станом на 17 липня 2019 року має заборгованість в сумі 96097,23 грн, яка складається з: 39719,85 грн - заборгованість за тілом кредиту; 21243,75 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 29169,03 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 912,35 грн - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умовами та правилами надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована частина), 4552,25 грн - штраф (процентна складова). З цих підстав, АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості та судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. Представник позивача АТ КБ „ПриватБанк" до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзиву не надала, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляла, направлені на її адресу місця реєстрації та фактичного місця проживання ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви з копіями доданих до неї матеріалів, повернуто до суду без вручення. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України - учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 03.10.2011 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» та отримала кредит у розмірі 44000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею і позивачем договір, що підтверджується її підписом у заяві. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. На підставі ч. 1 ст. 527 ЦК України - боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. За кредитним договором, банк зобов`язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України - виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Частина 1 ст. 549 ЦК України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно розрахунку АТ КБ „ПриватБанк", загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 17.07.2019 становить 96097,23 грн, яка складається з: 39719,85 грн - заборгованість за тілом кредиту; 21243,75 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 29169,03 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 912,35 грн - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умовами та правилами надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована частина), 4552,25 грн - штраф (процентна складова). На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язання по договору, за яким банк виконав умови договору повністю і своєчасно, а клієнт умови договору не виконує, відповідач порушує майнові права АТ КБ „ПриватБанк". За вищевикладених обставин, суд вважає, що заборгованість по договору в сумі 96097,23 грн, підлягає стягненню з відповідача, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивач при подачі позовної заяви сплатив судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн, що підтверджується платіжним дорученням від 29.07.2019, тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України, сплачена позивачем сума судових витрат, підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved