Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просили стягнути з [PERSON] грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 5 117,42 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 229,40 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що 15.10.2012 року з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода. В результаті вище зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль "Nissan Qashqai", державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який йому належить на праві власності. Вина [PERSON] у скоєні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.11.2012 року. Відповідно до розрахунків суми страхового відшкодування ВАТ "Завод ім.Фрунзе" №ЗиФ-0171314 від 29.10.2012 року та додаткового розрахунку суми страхового відшкодування ВАТ "Завод ім.Фрунзе" №Зиф-0178186 від 14.01.2013 року розмір завданих збитків [PERSON] за пошкоджений транспортний засіб, відповідно складає 5 117,42 грн. В зв'язку з настанням події, передбаченої ст.8 Закону України "Про страхування" ПАТ "Страхова група "ТАС" здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 5 117,42 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст.27 Закону України "Про страхування" після проведення виплати [PERSON] у ПАТ "СГ "ТАС" виникло право зворотної вимоги до [PERSON] В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити на підставі тих доказів, що зазначені в позові, в разі неявки відповідача - винести заочне рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи вищенаведене та зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.10.2012 року з вини [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода. В результаті вище зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль "Nissan Qashqai", державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] (договір добровільного страхування наземного транспорту КП/21, №А 0241539), який йому належить на праві власності (а.с.5-8). Вина [PERSON] у скоєні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується копією постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.11.2012 року та в силу приписів ст.61 ЦПК України не потребує доказування (а.с.21). [PERSON], скориставшись своїм правом передбаченим Законом України "Про страхування", подав відповідну заяву, як того вимагає ст.25 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану [PERSON] Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Розмір завданих збитків [PERSON] за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до розрахунків суми страхового відшкодування ВАТ "Завод ім.Фрунзе" №ЗиФ-0171314 від 29.10.2012 року та додаткового розрахунку суми страхового відшкодування ВАТ "Завод ім.Фрунзе" №Зиф-0178186 від 14.01.2013 року складає 5 117,42 грн. (а.с.12-18). 26.11.2012 року та 07.02.2013 року ПАТ "Страхова Група "ТАС" складено страхові акти та проведено розрахунок суми страхового відшкодування страхувальнику [PERSON], згідно якого підлягає виплаті страхове відшкодування в загальному розмірі 5 117,42 грн. Згідно ст. ст. 993, 1191 ЦК України, Закону України " Про страхування" до позивача ПАТ "Страхова Група "ТАС" перейшло право вимоги, яку особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, тобто до відповідача. Приписами норми ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо ). Пунктом 1 ч.1 ст. 1188 ЦПК України передбачено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. [PERSON] відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. В зв'язку з настанням події, на підставі ст.25 ЗУ "Про страхування" ПАТ "СГ "ТАС" здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 5117,42 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень №66898 від 28.11.2012р. та №78087 від 08.02.2013р. (а.с.40,41) Частиною 1 ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування,у межах фактичних витрат переходить право вимоги,яке страхувальник або інша особа,що одержала страхове відшкодування,має до особи,відповідальної за завдані збитки. 18.07.2013 року ПАТ "СГ "ТАС" зверталося до [PERSON] з претензією про добровільне компенсування завданих збитків. Зазначена претензія [PERSON] була залишений без відповіді (а.с.45). Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині вимог щодо стягнення з [PERSON] грошових коштів в розмірі понесених витрат в сумі 5117,42грн. Крім того, стягненню підлягає сплачена позивачем при зверненні до суду сума судового збору в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved