Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

26 грудня 2018 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінанс груп" надіслав засобами поштового зв`язку на адресу суду позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить суд солідарно стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінанс груп" заборгованість за Кредитним договором R52150234171В від 14.05.2012 року у розмірі 82258,43 гривень 43 копійки та витрати на судовий збір. В обґрунтування заявленого позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінанс груп", посилається на те, що 14 травня 2012 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № R52150234171В відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 125182 грн зі строком повернення кредитних коштів до 14 травня 2015 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 16,29 % річних. Цільове використання коштів: для здійснення розрахунків з метою придбання у власність нового автомобіля. 14 травня 2012 року між банком та [PERSON] було укладений Договір поруки № R52150234171В-П1 відповідно до якого, поручитель поручається перед банком за виконання позичальником зобов`язань, що виникли на підставі кредитного договору. 22 січня 2018 року між банком та ТОВ "ФК "Укрфінанс груп" укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220118нв, відповідно до якого ПАТ "ВТБ Банк" відступило ТОВ "ФК "Укрфінанс груп" права вимоги за Кредитним договором. У зв`язку з тим, що відповідачі належно не виконували свої зобов`язання за кредитним договором, у них виникла заборгованості, яка станом на 22 січня 2018 року становила 82258,43 грн. та складається з 55847,83 грн - сума простроченої заборгованості по тілу кредиту, 26410,6 грн - сума заборгованості по відсотках за користування кредитом, яка в свою чергу складається зі 129,54 грн - заборгованості по нарахованих відсотках та 26281,06 грн - простроченої заборгованості нарахованих відсотках. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності, та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причину неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14 травня 2012 року за кредитним договором № R52150234171В, укладеним між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та [PERSON] , остання отримала кредит у розмірі 125182 грн зі сплатою 16,29 % річних за користування кредитом, строк користування кредитними коштами 14 травня 2019 року (п.3.1, 3.2, 3.3 кредитного договору). 14 травня 2012 року між банком та [PERSON] було укладений Договір Поруки № R52150234171В-П1 відповідно до якого, поручитель поручається перед банком за виконання позичальником ( [PERSON] за кредитним договором № R52150234171В від 14 травня 2012 року) зобов`язань, що виникли на підставі Кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому (п.1.1. договору поруки). Згідно п.2.1. договору поруки сторони договору визначають, що у випадку порушення позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальністю перед банком у повному обсязі зобов`язань позичальника за кредитним договором, включаючи повернення кредиту, сплату нарахованих процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, неустойки, та відшкодування збитків пов`язаних з порушенням виконання зобов`язань позичальником. Однак, відповідачі в порушення умов договору не виконали взятих на себе обов`язків, у зв`язку з чим станом на 22 січня 2018 року у відповідачів перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 82258,43 грн, яка складається з 55847,83 грн - сума простроченої заборгованості по тілу кредиту, 26410,6 грн - сума заборгованості по відсотках за користування кредитом, яка в свою чергу складається зі 129,54 грн - заборгованості по нарахованих відсотках та 26281,06 грн - простроченої заборгованості нарахованих відсотках. 22 січня 2018 року між банком, Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк", та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінанс груп"укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220118нв відповідно до якого ПАТ "ВТБ Банк" відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінанс груп"права вимоги за Кредитним договором, в тому числі за кредитним договором № R52150234171В від 14 травня 2012 року, позичальник - [PERSON] . Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Згідно частини 1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи, та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved