Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 31.03.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2016року має заборгованість 28 379, 20грн., яка складається з: 10 590,85грн.- заборгованість за кредитом, 14 860,77грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 100,00 грн.-заборгованість за пенею та комісією, а також 500,00 грн.- штраф (фіксована частина), 1327,58грн.- штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ "Приватбанк". Просять стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість у розмірі 28 379,20грн. за кредитним договором б/н від 31.03.2008 року, а також просять стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не з"явився. Надали суду заяву про розгляд справи у відсутність представника банку. На позові наполягають. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнала факт укладання кредитного договору, факт отримання кредиту в розмірі 10 590,85грн. Пояснила, що через зміну матеріальних можливостей вона не може сплачувати кредит. Умови для реструктуризації, які були запропоновані банком, вона не зможе виконати. Заявлене в запереченнях на позов клопотання про застосування строку позовної давності підтримує. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає чатсковому задоволенню. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд встановив, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем був укладений кредитний договір №б/н від 31.03.2008року, відповідно до умов якого, банк надав відповідачеві кредит у розмірі 11 000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з базовою відсотковою ставкою 36 % на рік (а.с.6). Відповідач ознайомлений і погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку. Погодився з тим, що заява разом з пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.6). Відповідно до п. 3.2 умов та правил надання банківських послугпісля отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п. 5.3 умов та правил надання банківських послуг банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема в виписці по картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Відповідно до п. 6.5 умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а.с.10). Суд встановив, що відповідач отримав суму кредитного ліміту в розмірі 10 590,85грн., а зобов'язання щодо своєчасного погашення кредиту, відсотків по ньому належним чином не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 30.04.2016року по кредиту 10 590,85грн, по процентами у сумі 14 860,77грн., пеня 1100грн, штраф 500грн. фіксована частина, штраф 1327,58грн процентна складова (а.с.3). Відповідач суму заборгованості не оспорює, але просить застосувати строк позовної давності. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу, або іншого обов"язку. Із розрахунку заборгованості вбачається, що останній раз відповідач здійснює погашення кредиту 16.06.2015року, перед цим здійснює оплату 16 березня 2015року. Перед цим, здійснювала оплату кредиту майже щомісячно, що свідчить про переривання нею позовної давності. Оскільки відповідач не виконує умови договору щодо повернення кредиту, процентів за користування кредитом, суд вважає, що сума заборгованості по кредиту 10 590,85грн , а також проценти в сумі 14 860,77грн. підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку. Вимоги позивача про стягнення пені та штрафу, суд вважає не підлягають задоволенню . Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить м.Дружківка . В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із пунктом 11 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Дружківка. З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.3-5) вбачається, що відповідачеві [PERSON], яка проживає у м. Дружківка Донецької області, пеня нарахована, починаючи з січня 2015 року, а штраф станом на 30.04.2016 року, і таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. (а.с.18)

Outcome: partial