Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-18 00:00:00

У зв'язку з тим, що позивач працював на підприємстві ПАТ "Рівнеазот" з 04 грудня 2012 року на посаді водія автомобіля і 20 березня 2017 року був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником законодавства про працю (ст.38 КЗпП України), йому були нараховані заробітна плата та розрахункові в сумі 31427,99 грн., яку в добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити, позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01 січня 2017 року по 20 березня 2017 року, а також середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 21 березня 2017 року по день винесення рішення судом. В ході розгляду справи, позивач [PERSON] подав до суду декілька заяв про зміну позовних вимог, в яких зазначив, що в зв'язку з тим, що розрахунок з ним відповідачем так і не проведений, тому розмір середньомісячної заробітної плати за затримку розрахунку необхідно провести станом на 18 серпня 2017 року (день ухвалення рішення судом), та за його останнім розрахунком, який він долучив до матеріалів справи, ця сума становить 36892,88 грн., яку просить стягнути. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з урахуванням вищевказаних заяв про уточнення позовних вимог. Суду пояснив, що з січня 2017 року через те, що завод не працює, заробітну плату не виплачували. Із-за цього він вимушений був звільнитися з роботи, але при звільненні з ним не проведено повного розрахунку. Тому він вимушений був звернутися до суду з даним позовом і просить позов задоволити. Представник позивача, адвокат Ващишин О.П., в судовому засіданні позов і пояснення самого позивача підтримав з мотивів, наведених у самому позові. Подав письмові пояснення, в яких зазначив, що відповідачем не проведений розрахунок з [PERSON], тому розмір середньомісячної заробітної плати за затримку розрахунку підлягає проведенню з 20 березня 2017 року по день ухвалення рішення судом. Крім того, надав суду проведений позивачем розрахунок суми заборгованості за час затримки розрахунку при звільненні, яка складає 36892 грн. 88 коп. Зазначив, що з урахуванням даного розрахунку, загальна сума, яка підлягає стягненню становить 68320 грн. 87 коп. Вказав, що сума коштів підлягає стягненню, оскільки заборгованість по заробітній платі у [PERSON] виникла з вини власника підприємства, який навіть знаючи, що буде слухатися справа судом, не спромігся виплатити суму заборгованості по заробітній платі, хоча працюючим працівникам заробітна плата в даний час виплачується. З огляду на вищевикладене, просить позов задоволити, стягнути з ПрАТ "Рівнеазот" на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену йому заробітну плату за період з 01 січня 2017 по 20 березня 2017 року в сумі 31427 грн. 99 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20 березня 2017 року по 18 серпня 2017 року в сумі 36892 грн. 88 коп., допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Представник відповідача Поляк І.В. в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечила проти стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати. Що стосується стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, то подала до суду заперечення проти позовної заяви в цій частині і просить не стягувати суму середнього заробітку, оскільки були наявними поважні причини невиплати заробітної плати. Зокрема, зазначила, що РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" заборгував ПрАТ "Рівнеазот" станом на 16 травня 2017 року 11238581 грн. 67 коп. за утримання очисних споруд для всього міста Рівне і в розпал підготовки до весняних польових робіт їм повністю обмежили поставку природного газу, не давши змоги виробити продукцію для українських аграріїв, фактично замінивши українські мінеральні добрива імпортом їх з Росії, що призвело до повної зупинки підприємства. Виходячи з цього просить позов задоволити частково. Судом встановлено, що [PERSON] працював на підприємстві ПАТ "Рівнеазот" (зараз ПрАТ "Рівнеазот") з 04 грудня 2012 року по 20 березня 2017 року, що підтверджується записами в трудовій книжці [PERSON], копія якої долучена до матеріалів справи, і це ніким не оспорюється. Він був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником законодавства про працю (ст.38 КЗпП України). При звільненні ПАТ "Рівнеазот" не виплатило [PERSON] заробітну плату за січень-березень 2017 року, внаслідок чого утворилася заборгованість ПАТ "Рівнеазот" перед [PERSON] в сумі 31427,99 грн. Згідно довідки ПАТ "Рівнеазот" № 1165 від 30 травня 2017 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] за січень-березень 2017 року становить 31427 грн. 99 коп., яка належить до виплати. З цією сумою позивач погоджується і саме цю суму заборгованості по заробітній платі просить стягнути у позовній заяві. Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові не рідше двох разів на місяць. А ст.116 КЗпП України передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що беззаперечно з ПрАТ "Рівнеазот" на користь [PERSON] має бути стягнута заборгованість по заробітній платі в сумі 31427 грн. 99 коп. і з цією сумою сторони погоджуються. Тепер що стосується стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивачем було здійснено розрахунок суми заборгованості за час затримки розрахунку при звільненні, і станом на 18 серпня 2017 року заборгованість за час затримки розрахунку при звільненні ПрАТ Рівнеазот" перед [PERSON] складає 36892,88 грн. Сумнівів стосовно правильності даного розрахунку у суду не виникло і суд з ним погоджується. Правильність проведення даного розрахунку представником відповідача у судовому засіданні не оспорювалось і свій розрахунок цієї суми вона суду не надала. У відповідності до п.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що заборгованість по заробітній платі у позивача виникла з вини власника підприємства, своєчасний розрахунок з позивачем не було проведено саме з вини ПрАТ "Рівнеазот", оскільки суду не надано достатньо доказів того, що підприємство перебувало у скрутному фінансовому становищі і немало коштів для виплати заробітної плати. Суд не може прийняти до уваги посилань представника відповідача на те, що заборгованість перед працівниками виникла через заборгованість РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" перед ПАТ "Рівнеазот" та політики держави, щодо встановлення, зміни та припинення антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну деяких азотних добрив, адже це різного роду спори, саме в даній конкретно справі, порушено право працівника на оплату праці, яке прямо передбачене і захищене Конституцією України, а судовий захист є важливою гарантією конституційного права громадянина заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим, доведеним належними доказами, а тому позов підлягає до задоволення і стягненню підлягають вищевказані суми заборгованості по нарахованій і не виплаченій заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Відповідно до ст.367 ч.1 п.2 ЦПК України рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць допустити до негайного виконання. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути і судовий збір, як це передбачено ст.88 ЦПК України, від сплати якого був звільнений позивач при подачі позову до суду.

Outcome: approved