Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

У серпні 2019 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що постановою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2018 року у справі №756/6161/17 задоволено частково позов [PERSON] , стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 08 липня 2017 року та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 08 липня 2017 року. [PERSON] зазначив, що державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скрипкою Ю.О. в рамках виконавчого провадження №58021649 здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів з травня 2017 року, відповідно до якого загальний розмір заборгованості [PERSON] становить 68695,65 грн. Заявник стверджував, що у нього скрутне матеріальне становище, зокрема щомісячно з його заробітної плати здійснюються відрахування у розмірі 25% на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , 16% на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , 16% на утримання повнолітньої доньки [PERSON] . З цих підстав, покликаючись на норми ст. 267, 435 ЦПК України, [PERSON] просив суд розстрочити заборгованість зі сплати аліментів, стягнутих постановою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2018 року у справі №756/6161/17, що складає 68695,65 грн, рівними щомісячними платежами на 12 місяців за наступним графіком: вересень 2019 року - 5724,64 грн, жовтень 2019 року - 5724,64 грн, листопад 2019 року - 5724,64 грн, грудень 2019 року - 5724,64 грн, січень 2020 року - 5724,64 грн, лютий 2020 року - 5724,64 грн, березень 2020 року - 5724,64 грн, квітень 2020 року - 5724,64 грн, травень 2020 року - 5724,64 грн, червень 2020 року - 5724,64 грн, липень 2020 року - 5724,64 грн, серпень 2020 року - 5724,64 грн. У судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву про розстрочення виконання рішення суду, просили суд її задовольнити. Представник стягувача у судовому засіданні проти розстрочення виконання рішення суду заперечував, просив суд відмовити [PERSON] у задоволенні його заяви. Суд, заслухавши думку заявника та його представника, представника стягувача, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. 20 вересня 2018 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва у цивільній справі №756/6161/17 позов [PERSON] було задоволено, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 08 липня 2017 року та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 08 липня 2017 року (т. 1, а. с. 199-200). Постановою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2018 року указане рішення було змінено та визначено частку від заробітку [PERSON] , яка підлягає стягненню на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини, в розмірі 1/4 частини (т. 1, а. с. 234-238). 21 грудня 2018 року на виконання згаданого рішення суду апеляційної інстанції було видано виконавчий лист. Державним виконавцем Подільського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Скрипкою Ю.О. відкрито виконавче провадження №58021649 з виконання постанови Київського апеляційного суду від 30 листопада 2018 року у справі №756/6161/17. У ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем Подільського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Скрипкою Ю.О. з`ясовано, що [PERSON] працює слюсарем-електриком у ТОВ "НІКО ЦЕНТР УКРАЇНА", а тому державним виконавцем винесено постанову від 10 квітня 2019 року, якою звернуто стягнення на доходи боржника, виплата яких здійснюється [PERSON] . ТОВ "НІКО ЦЕНТР УКРАЇНА" (т. 2, а. с. 11-12). [PERSON] несвоєчасно та неналежним чином виконує зобов`язання зі сплати аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , допустив заборгованість з їх сплати, що станом на 31 липня 2019 року складає 68695,65 грн (т. 2, а. с. 7). За приписами ч. 1 ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. Зважаючи на те, що питання про розстрочення заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом на стадії виконання рішення суду, до спірних правовідносин слід застосувати положення ст. 435 ЦПК України. Так, цією нормою передбачено, що за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (тяжке захворювання боржника або членів його сім`ї, матеріальний стан, стихійне лихо, інші назвичайні події тощо), за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може розстрочити виконання рішення. Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед. Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим у строк. Розстрочка допускається лише у виключних випадках. Закон не містить визначення істотності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а тому це поняття є оціночним і такий характер обставин має визначатись судом в кожній конкретній справі. Вирішуючи питання про те, чи обставини, на які покликається [PERSON] як на підставу для розстрочення заборгованості зі сплати аліментів, є істотними, суд виходить з того, що [PERSON] був обізнаний про наявність зобов`язань щодо сплати аліментів, його матеріальний стан з дня ухвалення рішення суду про стягнення аліментів не змінився, а матеріали справи не містять доказів зміни його сімейного стану, зокрема існування іншої сім`ї, дітей чи істотного погіршення стану здоров`я (захворювання на тяжку хворобу). Крім того суд звертає увагу на те, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 15 жовтня 2009 року у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" зазначено, що право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування. Розстрочення заборгованості зі сплати аліментів має ґрунтуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника. Розстрочення сплати заборгованості за аліментами на один рік не забезпечить справедливого балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника. Оскільки передбачених законом підстав для розстрочення [PERSON] сплати заборгованості за аліментами судом не встановлено, заяву [PERSON] слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed