Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

В липні 2019 року орган опіки та піклування Бердичівської міської ради Житомирської області діючи в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , 26.09.2007 року звернувся до суду із зазначеним вище позовом відповідно до якого просять суд позбавити [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно сина [PERSON] [INFO] Стягнути з відповідачів аліменти по 1000,00 грн., щомісячно , з кожного окремо, на дитину , шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини, відкритий у відділенні Ощадного банку України. Передати [PERSON] , [INFO] на опікування органу опіки та піклування Бердичівської міської ради . Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON] 2007 р.н. В травні 2016 року службою у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради взято на обліку дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах - [PERSON] 2007 р.н., по причині ухилення матері від виконання батьківських обов"язків. Службою у справах дітей проводилася профілактична робота з матір"ю дитини, спрямована на зміну її поведінки щодо виконання батьківських обов"язків, однак відповідачка і надалі ухиляється від виконання батьківських обов"язків по вихованню сина [PERSON] , 2007 р.н., зловживає спиртними напоями, ніде не працює, не цікавиться життям та здоров"ям дитини, матеріально йому не допомагає. Батько хлопчика - [PERSON] , з сім"єю не проживав, під час бесіди з працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради пояснював, що не є біологічним батьком дитини, тому забирати хлопчика до себе не буде, підтвердив, що не займався вихованням та утриманням дитини. В судовому засіданні представник позивача доводи позовної заяви підтримала з підстав зазначених в ній, просить позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідачка пред"явлені до неї позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що раніше зловживала спиртними напоями, на даний час намагається влаштуватися на роботу. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіює повторного свідоцтва про народження ( а.с. 8-9). Відповідачі злісно ухиляються від виконання обов`язків по вихованню сина [PERSON] , 2007 р.н., не піклуються про його здоров"я, фізичний, духовний розвиток, не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, не проводять з ними дозвілля, не готують його до самостійного дорослого життя, що стверджується матеріалами справи . Як вбачається з наказу № 54 від 04.05.2016 року про взяття на облік дитини, яка опинилася в складних життєвих обставинах, службою у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області поставлено на облік дитину, яка опинилася в складних життєвих обставинах - [PERSON] , [INFO] , по причині ухилення матері від виконання батьківських обов"язків ( а.с. 10). Як вбачається з Актів обстеження умов проживання від 07.06.2019 року, 27.05.2019 року, 10.05.2019 року, 07.05.2019 року, 30.01.2019 року, 22. 11.2018 року, 21.08.2018 року, 11.04.2018 року при обстеженні матеріально - побутових умов проживання дитини [PERSON] 2007 року за адресою [ADDRESS] , встановлено, що умови проживання незадовільні, у помешканні антисанітарні умови проживання, стійкий неприємний запах, продукти харчування відсутні, розкидані речі, на підлозі сміття. Під час обстеження було встановлено, що відповідачка [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп"яніння, була агресивно налаштована проти працівників соціальної служби . В помешканні перебувають сторонні особи, які розпивали спиртні напої ( а.с. 11-18). Відповідно до листа в.о. начальника служби у справах дітей А.Б. Гайдамаченко на ім"я начальника Бердичівського відділу поліції, судом встановлено, що 27.05.2019 року представниками служби у справах дітей обстежено умови проживання родини [PERSON] , 2007 р.н., за адресою [ADDRESS] , під час обстеження в будинку знаходились сторонні люди, які перебували в стані алкогольного сп"яніння. Мати також перебувала в стані алкогольного сп"яніння, поводила себе агресивно : кричала, висловлювалася нецензурними словами. На момент обстеження санітарний стан житлового приміщення був незадовільний. Просили притягнути [PERSON] до відповідальності за ст. 184 КУпАП ( а.с. 25). Згідно заяви [PERSON] від 11.06.2019 року на ім"я начальника служби у справах дітей , встановлено, що проти позбавлення його батьківських прав відносно дитини [PERSON] , 2007 р.н. він не заперечує ( а.с. 26). Як вбачається з копії рішення виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 25.06.2019 року № 189 про негайне відібрання дитини від матері у зв"язку із загрозою її життю та здоров"ю, вирішено п. 1 - відібрати малолітню дитину [PERSON] , 2007 р.н. від матері [PERSON] , у зв"язку з виникненням безпосередньої загрози життю та здоров"ю дитини ( а.с. 27). Згідно висновку органу опіки та піклування Бердичівської міської ради від 14.06.2019 року, орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] відносно сина [PERSON] , [INFO] ( а.с. 28-29). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що працює на посаді старшого інспектора превенції Бердичівського відділу поліції. На початку червня 2019 року за адресою відповідачки вона разом з працівниками соціальної служби для дітей приїздила туди декілька разів, відповідачка постійно була в стані алкогольного сп"яніння, не знала де знаходиться її дитина. Також в будинку і на подвір"ї перебували нетверезі чоловіки. Відповідачка поводила себе агресивно, кидалася палками. Хлопчика вони шукали декілька днів. Під час обстеження хлопчик знаходився дома сам, голодний, занедбаний, продукти харчування були відсутні. Вказала, що за місцем проживання відповідачки умов для проживання дитини немає, відсутні світло, газопостачання, вода, опалення. Свідок [PERSON] суду повідомила, що з 2001 року працює з родиною відповідачки в зв"язку з неналежним виконанням батьківських обов"язків відносно її малолітнього сина [PERSON] , 2007 р.н. Дану родину було взято під соціальний супровід, однак відповідачка не виконувала рекомендації, не йшла на контакт, по відношенню до працівників соціальної служби вела себе агресивно. В 2018 року під час чергового відвідування родини відповідачки вони побачили, що хлопчик проживає в жахливих умовах - чорні стіни, без світла, в будинку холодно, грязно, тому було зроблено екстрене втручання в сім"ю, дитину відправили на лікування в табір " Лісовий беріг". Відповідачці [PERSON] дали три місяці на виправлення ситуації, однак ситуація в родині лише погіршувалося , відповідачка ні на що не реагувала. На початку червня 2019 року було вирішено відібрати дитину з родини відповідачки, оскільки подальше перебування хлопчика в тих умовах загрожувало його життю та здоров"ю. Вказала, що з червня 2019 року відповідачка [PERSON] не цікавиться де знаходиться її син. Свідок [PERSON] зазначила, що протягом 2018-2019 навчального року була класним керівником [PERSON] , 2007 р.н. Відповідачі навчанням та вихованням дитини ніколи не цікавилися, на батьківські збори не приходили. Коли дитина прийшла до школи в вересні 2018 року, то в нього не було ні зошитів, ні щоденників, тому батьки інших дітей вирішили купити йому всі необхідні речі для навчання. В школу Ілля приходив недоглянутий, неохайний, нерозчесаний, голодний. Вона та інші діти інколи купували йому їжу. Після того, як їй розповіли в яких умовах проживає дитина, то вона вже і не дивувалася, чому хлопчик приходить до школи такий неохайний. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перерахованих у ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Відповідно до ст. 165 СК України позивач мав право за наявності достатніх підстав на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідачки. Проте, для з`ясування того, чи є таке втручання у сімейні відносини необхідним та виправдання у демократичному суспільстві, необхідні достатньо переконливі та зважені аргументи на захист інтересів дитини . Відповідальність батьків за виховання дітей, яка в однаковій мірі покладається як на матір, так і на батька, визначена і в ст. ст.9, 18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 780-ХІІ 27.02.1991 року. Згідно роз`яснень, викладених у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. На підставі вищевикладених обставин суд приходить до висновку, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] , 2007 р.н., оскільки не піклуються про його фізичний та духовний розвиток, не надають матеріальної допомоги на лікування, утримання , не готують його до дорослого життя. Таким чином дії відповідачів, є винними, свідомими, а тому на підставі ст. 164 Сімейного Кодексу України, суд прийшов до остаточного висновку про позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON] , 2007 р.н. Згідно ст.ст.180,181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, наявність рухомого та нерухомого майна , грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Оскільки позбавленні батьківських прав батьки не звільняються від свого обов`язку щодо матеріального утримання дітей, вимоги позивача про стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітньої дитини також підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1536 гривень 80 копійок.

Outcome: approved