Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

У червні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив суд: усунути відповідача з посади голови СТ "Мрія"; зобов`язати Реєстраційну службу Києво-Святошинського районного управління юстиції внести зміни в ЄДРПОУ - виключити [PERSON] з реєстру, як керівника СТ "Мрія"; скасувати рішення Загальних зборів СТ "Мрія" за 2015 -2019 роки у зв`язку із відсутністю кворуму під час виборів; заборонити СТ "Мрія" відключати від електроенергії споживачів електромережі СТ "Мрія" за несплату внесків; визнати п. 12 Статуту СТ "Мрія" таким, що не відповідає Правилам роздрібного ринку електричної енергії, затвердженим Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 і зобов`язати СТ "Мрія" внести зміни в п. 12 Статуту та викласти процедуру відключення від електроенергії у відповідності до цих Правил; зобов`язати СТ "Мрія" відкрити розрахунковий рахунок у банку та повідомити йому та всім членам СТ "Мрія" банківські реквізити СТ "Мрія" та надати можливість всім споживачам електроенергії вносити оплату на розрахунковий рахунок СТ "Мрія"; зобов`язати СТ "Мрія" по мірі створення документів, регулярно, проте не рідше ніж раз на 2 місяці, передавати наступні документи в архівний сектор Києво-Святошинської РДА Київської області: Протоколи загальних зборів, Протоколи засідання правління, Податкові звіти, Акти ревізійних комісій, Кошториси, Накази та Розпорядження голови, Рахунки та Акти Київобленерго, Статут СТ "Мрія". Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є членом Садівницького товариства "Мрія" івважає, що керівництвом садівницького товариства, а саме: відповідачем [PERSON] , йому чиняться перешкоди і тому він не бере участь у діяльності товариства, як член даного товариства. Позивач зазначав, що рішення СТ "Мрія", на думку позивача, приймаються незаконно, п. 12 Статуту СТ "Мрія" щодо відключення членів садівницького товариства від електропостачання не відповідає законодавству України. Також, зі слів позивача, йому не надають інформацію щодо цільового використання річних та цільових внесків, що сплачують члени СТ "Мрія", а ревізійна комісія, що повинна перевіряти річні звіти СТ "Мрія", жодного разу належним чином цього не зробила. Крім того, позивач вказував, що не має можливості сплачувати платежі СТ "Мрія", оскільки йому не відомі його банківські реквізити. Позивач зазначав, що у СТ "Мрія" немає архівного відділу і немає умов для зберігання документів, у зв`язку із цим було викрадено протоколи Загальних зборів СТ "Мрія" та списки присутніх на Загальних зборах за 2015 рік, позивач не має можливості з ними ознайомитись, що порушує його право на отримання інформації про діяльність СТ "Мрія". Викладені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 09.07.2019 було відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20711.2019 було залучено у якості співвідповідача Садівницьке товариство "Мрія". Ухвалою судді від 21.09.2020 було закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання 17.02.20221 не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання 17.02.20221 не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідач СТ «Мрія» в судове засідання 17.02.2021 свого представника не направило, про день, час та місце слухання справи було повідомлено належним чином, причини неявки свого представника суду не повідомило. Подавало суду свої пояснення щодо позову, в яких вказало на недоведеність вимог та доводів позивача, що позивач не значиться серед членів СТ «Мрія». Третя особа в судове засідання 17.02.2021 свого представника також не направила, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки свого представника та свою позицію щодо позову суду не повідомила. У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Судом встановлено, рішенням Загальних Зборів СТ «Мрія», оформленим протоколом № 1 від 05.05.2012, на якому стоїть відмітка державного реєстратора від 30.05.2012, затверджено Статут СТ «Мрія». Відповідно до п. 2 Статуту Садівницьке товариство "Мрія" є юридичною особою і в своїй діяльності користується Земельним Кодексом України, Законами "Про споживчу кооперацію" та іншими законами України, а також Статутом, який є основним документом товариства і регулює діяльність товариства. Пунктом 4 Статуту чітко передбачено, що організація та влаштування товариства проводиться за рахунок особистих коштів його членів. Кошти товариства складаються шляхом внесення особистих коштів його членів. Вони утворюються із вступних, цільових і членських внесків товариства та інших надходжень відповідно до існуючого законодавства. Відповідно до п. 5 Статуту справами товариства керують загальні збори, або збори уповноважених, а в період між зборами - правління. Вищим органом товариства є загальні збори товариства. З огляду на п. 9 Статуту прийом членів товариства проводиться за письмовою заявою вступаючого, яка розглядається загальними зборами. Вступаючий стає членом товариства після ухвалення загальними зборами його прийому та сплати ним вступного та цільового внесків. Крім цього, відповідно до п.10 Статуту член товариства має право: приймати участь у обговорені питань, пов`язаних з діяльністю товариства, вибирати і бути обраним до його керівних органів, вносити пропозиції щодо покращення роботи товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства. З протоколу № 2/01.08.15 Загальних зборів членів (зборів уповноважених) СТ «Мрія» від 01.08.2015 головою СТ було обрано відповідача [PERSON] . Суду позивачем було надано книжку з відмітками СТ «Мрія» про сплату внесків, проте не було надано рішення про ухвалення загальними зборами СТ «Мрія» його прийому, що визначено у Статуті СТ. Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає за необхідне проаналізувати наступні правові норми Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст. 83 ЦК України визначено, що товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі. З огляду на ч. 5 ст. 85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Особливості правового статусу окремих видів непідприємницьких товариств встановлюються законом. Згідно з ч. 2 ст. 87 ЦК України установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч, 1 ст. 8 Закону України «Про кооперацію» статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Статтею 10 Закону України «Про кооперацію» членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності. Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство. За приписами ст. 11 Закону України «Про кооперацію» вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. Зважаючи на рекомендації Верховного Суду України, викладені у п. 11 Постанови Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28.05.2020 у справі № 910/7164/19. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16 та від 14.05.2019 у справі № 910/11511/18. Як передбачено ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Крім того, як зазначено у ст.ст.76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, що містять інформацію щодо предмета доказування. За змістом ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З урахуванням встановлених судом обставин у справі та проаналізованих правових норм суд приходить до наступних висновків. Задоволення позовних вимог можливе за умови доведення факту того, що позивач є членом СТ «Мрія», проте в ході розгляду такого встановлено не було, тобто не вбачається, що у позивача існують права, які він просить суд захистити від порушення. А отже, у задоволенні позову слід відмовити. При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). З огляду на вищенаведене,

Outcome: dismissed