Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка 02.08.2016 року народила дівчинку в Центральній міській клінічній лікарні № 3 м. Донецька Донецької області, про що було видано обмінну карту та медичне свідоцтво № 40 від 02.08.2016. Заявник звернувся до Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області щодо реєстрації народження дитини, однак йому було відмовлено в реєстрації народження дитини та видачі свідоцтва про народження, у звязку з відсутністю первинного медичного свідоцтва про народження, яке відповідає вимогам законодавства України. Заявник [PERSON] просить суд встановити факт народження дитини дівчинки, 02.08.2016 року [PERSON], [INFO], в м. Донецьк Донецької області. Заявник [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд встановити факт народження дитини дівчинки, 02.08.2016 року його дружиною [PERSON], [INFO], в м. Донецьк Донецької області. В судове засідання представник заінтересованої особи - відділу реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила розглянути справу на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення заявника та свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], є громадянином України та перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією паспорту громадянина України ВК 111273, виданого Київським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області 05.04.2005 року (а.с.6-9). Відповідно до обмінної карти, виданої Центральною міською клінічною лікарнею № 3, що розташована на території тимчасово непідконтрольній владі України в м. Донецьк Донецької області, дружина заявника [PERSON] 02.08.2016 року народила дівчинку вагою 4000 грамів. Зазначена обмінна карта, та медичне свідоцтво № 40 від 02.08.2016 р. відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", є недійсною і не створює правових наслідків (а.с.15-28). Відповідно до листа Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області № /03.02-25 від 09.08.2016 року [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини було предявлено медичний документ, форма якого не відповідає законодавству України (а.с.29). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що бачив [PERSON], декілька разів під час вагітності, останній раз близько двох місяців тому. Підтвердив, що 02.08.2016 року [PERSON], народила дівчинку в м. Донецьку Донецької області. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що бачила [PERSON], один раз під час вагітності. Підтвердила, що 02.08.2016 року [PERSON], народила дівчинку в ЦМКЛ № 3 м. Донецька Донецької області Враховуючи викладене, суд вважає, що для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та його дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянину України [PERSON] свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved