Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] 39497,93 грн. заборгованості за кредитним договором №207936977 від 03 лютого 2014 року та стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно з умовами договору факторингу № б/№ від 22 грудня 2014 року ПАТ «ОТП Банк» у відповідності ст.ст.512,514,1077-1079, 1082,1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №2007936977 від 03 лютого 2014 року, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] За умовами кредитного договору Банк надав позичальнику кредит в розмірі 30 576,00 грн зі строковим поверненям до 03.02.2019 року, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені кредитним договором та додатком №1 "Графік платежів", а також виконувати інші умови договору (п. 1.2.1. кредитного договору). Відповідно до п. 1.4.1. кредитного договору позичальник зобов'язаний повністю повернути Банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання, встановлені кредитним договором, не пізніше 03 лютого 2019 року. Невиконання позичальником умов кредитного договору на підставі п. 1.5.4. кредитного договору дає право Банку вимагати повного повернення кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, а також сплати пені та штрафу, нарахованих за прострочення виконання зобов'язання. В судове засідання представник позивача не з'явився, в письмовій заяві просить розгляд справу проводити без його участі, задовольнивши позовні вимоги. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як викладені в позовній заяві доводи знайшли своє підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не явились. Судом встановлено, що 03 лютого 2014 року між [PERSON] та ТОВ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", був укладений договір про надання кредиту № 2007936977. Згідно вказаного договору відповідачу надано кредит в розмірі 30 576,00 зі строком повернення до 03 лютого 2019 року. Згідно п.11 кредитного договору сума кредиту складається з суми кредитних коштів на споживчі цілі в розмірі 25700 грн., 4626,00 грн - кошти на придбання послуг у продавця, 250,00 грн. - комісія за отримання кредиту. Відповідно до договору сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в графіку платежів (п. 1.4.2. Кредитного договору). Станом на 21 серпня 2015 року у відповідача за договором про надання споживчого кредиту № 2007936977 від 03 лютого 2014 року виникла заборгованість перед позивачем в сумі 39 497,93 грн, що складається з: заборгованості за кредитом у сумі 30576,00 гривень; суми відсотків за користування кредитом - 4 868,33 гривні; комісія - 4053,60 грн. Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" є новим кредитором за Договором про надання споживчого кредиту № 2007936977 від 22 вересня 2012 року. Згідно з умовами договору факторингу від 18.12.2013 року публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" передало, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право грошової вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №2000926877 від 03 лютого 2014 року, укладеним між Банком та відповідачем. Таким чином, до товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" перейшли всі права публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" щодо права вимоги до відповідача за Договором про надання споживчого кредиту № 2000926877 від 03 лютого 2014 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, сплати неустойки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, в судовому засіданні дослідженими доказами повно і достовірно доведено, що [PERSON] не виконує належним чином свої зобов'язання по укладеному договору, внаслідок чого з її вини утворилась зазначаена позивачем заборгованість а тому позовні вимоги позивача є законними,обгрунтованими і такими,що підлягають задоволенню в повному обсязі з урахуванням того, що відповідачка визнає позов, що відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України є також підставою для задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1218,00 грн.

Outcome: approved