Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

14.04.2021 року позивач [PERSON] звернулася до Локачинського районного суду Волинської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивує тим, що в листопаді 2020 року після отримання пенсії у зменшеному місячному розмірі вона довідалася, що до органів Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Клітченко О.А. від 13 листопада 2020 року про звернення стягнення на її доходи. Вищезазначеною постановою прийнято відраховувати з її пенсії на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» суму боргу в розмірі 18681 грн, витрати на проведення виконавчих дій в розмірі 400 грн та основну винагороду приватного виконавця в розмірі 1868, 10 грн. В подальшому нею з`ясовано, що 22.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Клітченко О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. №27815 від 08 вересня 2020 року. Вважає, що цей виконавчий напис є незаконним через цілий ряд обставин. Так, первісний кредитор ПАТ «Дельта Банк» у 20014 році звертався до неї з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18.06.2013 року, 20 березня 2015 року Апеляційний суд Волинської області своїм рішенням №160/647/14-ц стягнув з неї в користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 16556 грн. Рішенням встановлено, що станом на 23.06.2014 року вищевказана заборгованість складається з тіла кредиту - 10390 грн., простроченої заборгованості по тілу кредиту - 2714 грн., а також заборгованості за комісіями - 3452 грн. В той же час оспорюваним виконавчим написом стягнуто з неї заборгованість по кредитному договору №004-02004-180613 від 18.06.2013 року за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року, при чому сума заборгованості становить 18181 грн., у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 13372 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 4809 грн. Таким чином, по-перше встановлена виконавчим написом нотаріуса кредитна заборгованість включає в себе заборгованість за процентами, нарахованими після спливу строку кредитування, який згідно умов договору закінчується через 364 дні від 18 червня 2013 року, що свідчить про те, що нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру суми. По-друге, строк звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, що становить не більше трьох років з дня виникнення стягувача права вимоги до боржника. Отже, пред`явленням у вересні 2014 року ПАТ "Дельта Банк" позову про стягнення з неї заборгованості було перервано перебіг позовної давності його звернення до суду, який у зв`язку з цим розпочався заново 01 жовтня 2014 року та закінчився через три роки. Таким чином, звернувшись до нотаріуса у вересні 2020 року, відповідач порушив правила звернення за вчиненням виконавчого напису. По-третє, оспорюваним виконавчим написом стверджується, що на підставі відповідних договорів про відступлення прав вимоги за кредитними договорами правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ "Дельта Банк" є ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", правонаступником прав та обов`язків якого, в свою чергу, є відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», про що позивача не було повідомлено, тому вчинення виконавчого напису за заявою відповідача було передчасним. По-четверте, відповідач не пред`явив їй вимоги про усунення порушень за кредитним договором, що позбавило її можливості надати свої заперечення на вимогу про сплату боргу. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 27815 та стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 19 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Витребувано від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 27815 від 08.09.2020 року та від Локачинського районного суду Волинської області копію рішення Апеляційного суду Волинської області від 20.03.2015 року у справі №160/647/14-ц. Представник позивача в судовому засіданні, підтримав позов із зазначених в ньому підстав. Просив долучити до матеріалів справи акт приймання- передачі наданих послуг, пов`язаний з виконанням Договору про надання правової допомоги, вартість наданих адвокатом послуг, прибутковий касовий ордер №22 від 04.06.2021 року. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить відповідне рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи (а.с.28, 56), заяви, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходили. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на 14.05.2021 року повернулося на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.30), на 04.06.2021 року вручено особисто 24.05.2021 року (а.с. 57), пояснення на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. 02.06.2021 року на виконання ухвали Локачинського районного суду Волинської області від 19.04.2021 року від третьої особи: Горая О.С. надійшли документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 27815 від 08.09.2020 року, які за клопотанням третьої особи та представника позивача притєднано до матеріалів справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксана Анатоліївна в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення вручено особисто 14.05.2021 та 20.05.2021 року (а.с.26,55), пояснення на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи до суду від неї не надходили. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Так як відповідач та треті особи, які не з`явилися в судове засіданя, були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до заяви № 004-02004-180613 від 18.06.2013 року [PERSON] до ПАТ "Дельта Банк" між [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір, в рамках якого позивачу відкрито поточний рахунок у ПАТ "Дельта Банк" з використанням платіжної картки. Умовами підписаної [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк" заяви встановлено ліміт кредитної лінії в розмірі 13400 грн, строк ліміту кредитної лінії - 364 дні (а.с.11,37). У вересні 2014 року ПАТ "Дельта Банк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до копії рішення Апеляційного суду Волинської області від 20.03.2015 року по справі за позовом ПАТ "Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №004-02004-180613, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитною лінією в сумі 16556 грн. В мотивувальній частині рішення встановлено, що заборгованість стягнуто з [PERSON] за кредитним договором від 18.06.2013 року № 004-02004-180613, укладеним між нею та ПАТ "Дельта банк", яка утворилася станом на 23.06.2014 року в сумі 16556 грн і складається з: тіла кредиту - 10390 грн , простроченої заборгованості по тілу кредиту - 2714 грн, заборгованості за комісіями - 3452 грн. Рішення набрало законної сили (а.с.58-59). Згідно договору №144/К від 26.01.2018 року про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, укладеним між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", банк відступає новому кредитору (ФК "Кредит - Капітал") належні банку права вимоги до позичальників - фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього договору (а.с. 46-47). Додатку № 1 до договору№144/К від 26.01.2018 року до надісланих приватним нотаріусом Гораєм О.С. на адресу суду документів, на підставі яких ним вчинено спірний виконавчий напис, додано не було. Відповідно до договору відступлення прав вимоги №11/08/2020-ФА від 11.08.2020 року, укладеним між ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" та ТОВ "Фінансова компанія «Аланд» кредитор передає новому кредитору (ТзОВ ФК "Аланд") права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в Реєстрі боржників. До вказаного договору додано реєстр боржників до договору відступлення прав вимоги № 11/08/2020 від 11.08.2020 року, під № 20682 зазначений боржник [PERSON] за кредитним договором № 000200180613 (а.с. 48-50). 26.08.2020 року відповідач ТзОВ «ФК «Аланд» подав заяву приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу на вчинення виконавчого напису за вих. № 20091643 про стягнення заборгованості з [PERSON] , в якій зазначено, що заборгованість за кредитним договором №004-02004-180613 від 18.06.2013 року складає 18181 грн (сума заборгованості по кредиту - 13372 грн, сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 4809 грн), стягнення дійснюється за період з 11.08.2020 року по 17.008.2020 року, до заяви додано виписку з особового рахунку [PERSON] за кредитним договором №004-02004-180613, згідно якої заборгованість [PERSON] перед ТзОВ «ФК «Аланд» станом на 17.08.2020 року складає 18181 грн.; 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис (зареєстровано у реєстрі за № 27815), яким запропоновано стягнути з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором 004-02004-180613 від 18.06.2013 року, укладеним з ПАТ "Дельта Банк", правонаступником якого є ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", потім Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість за кредитним договором 004-02004-180613 від 18.06.2013 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року в загальній сумі 18181 грн. Сума заборгованості складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 13372 грн., простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом - 4809 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату 500 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 18681 грн. (а.с.10). Приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ за заявою ТзОВ «ФК «Аланд» та на підставі спірного виконавчого напису нотаріуса було винесено постанови: про відкриття виконавчого провадження №63373614 від 22.10.2020 року про стягнення з [PERSON] в користь ТзОВ "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості в розмірі 18681 грн на підставі виконавчого напису № 27815 від 08.09.2020 року; про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] від 13.11.2020 року (а.с. 6,8). За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок № 296/5). Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів даної норми нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу ( підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до пункту 1 Переліку документів нотаріусам подаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку документів для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, нотаріусу слід надати кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (пункт 3.4 глави 16 розділу II Порядку № 296/5). При цьому, стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). У цій постанові Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Підставою вчинення приватним нотаріусом Гораєм О.С. виконавчого напису, як вбачається із змісту виконавчого напису, є, зокрема, пункт 2 Переліку документів, затверджених постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 р. В дану постанову постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 р. були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 в цій частині. Вказану постанову залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Тобто, на даний час, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, наданий приватному нотаріусу кредитний договір №004 - 02004 - 180613 від 18.06.2013 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , який не був нотаріально посвідчений, не є тим документом за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис про стягнення заборгованості за таким кредитним договором. До того ж, на підставі встановлених обставин справи, безспірність заборгованості боржника не підтверджується. Так, встановлено, що стягнута виконавчим написом нотаріуса кредитна заборгованість включає в себе заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 4809 грн. Кредитним договором №004 - 02004 - 180613 від 18.06.2013 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , який був наданий приватному нотаріусу, сплату відсотків за користування кредитом не передбачено взагалі. Отже, у банку були відсутні підстави для нарахування зазначених відсотків. Також, строк звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, що становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника. Пред`явленням у вересні 2014 року ПАТ "Дельта Банк" позову про стягнення з неї заборгованості було перервано перебіг позовної давності його звернення до суду, який у зв`язку з цим розпочався заново 01 жовтня 2014 року та закінчився через три роки. Таким чином, звернувшись до нотаріуса у вересні 2020 року відповідач порушив правила звернення за вчиненням виконавчого напису.Також, оспорюваним виконавчим написом стверджується, що на підставі відповідних договорів про відступлення прав вимоги за кредитними договорами правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ "Дельта Банк" є ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", правонаступником прав та обов`язків якого, в свою чергу, є відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», про що позивача не було повідомлено, тому вчинення виконавчого напису за заявою відповідача було передчасним. А також, не підтверджується надіслання відповідачем вимоги позивачу про усунення порушень за кредитним договором, наданий реєстр згрупованих поштових відправлень не підписаний і відправником зазначено ТОВ "Франко ПАК" (а.с. 40-41), що позбавило [PERSON] можливості надати свої заперечення на вимогу про сплату боргу. У матеріалах справи відсутній доказ отримання [PERSON] відповідної письмової вимоги про усунення порушень станом на дату вчинення виконавчого напису, а відтак відсутні підстави вважати, що станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису позивачу було відомо про вимогу відповідача та суму боргу, що свідчить про відсутність узгодження боржником суми боргу. Отже, при вчиненні виконавчого напису від 08.09.2020 року № 27815 у даній справі, нотаріусом не дотримано вимог Закону щодо умов вчинення даного виконавчого напису, виконавчий напис вчинено за вимогами, які не є безспірними, за відсутності оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, з порушенням строків його вчинення та процедури повідомлення боржника про вчинення виконавчого напису, а тому позовні вимоги про визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та доведеними. Таким чином, позов слід задовольнити. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено заяву позивача про забезпечення позову і позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 908 грн. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн, то позивачем на підтвердження понесених витрат надано суду акт приймання- передачі наданих послуг від 04.06.2021 року між адвокатом Шмідт С.А. та [PERSON] пов`язаного з виконанням Договору про надання правової допомоги; Вартість наданих адвокатом послуг та розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу в загальній сумі 3000 гривень; Прибутковий касовий ордер №22 від 04.06.2021 року в підтвердження оплати в сумі 3000 гривень (а.с.60,61,62). Відповідно до частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Клопотання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу від відповідача ТзОВ ФК "Аланд" не надходило. Таким чином, слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь [PERSON] сплачений нею судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved