Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в котрому зазначено, що його дід [PERSON] та баба [PERSON] в 1970 р. побудували житловий будинок [ADDRESS] та в період з 1970 р. по 1988 р. ними були побудовані господарські будівлі та споруди. [INFO] . у них народився син [PERSON] - його батько. [INFO] . його дід [PERSON] помер. Після смерті останнього залишилася спадщина у вигляді 1/2 частки спадкового майна, яку прийняла його бабуся та дружина померлого [PERSON] . Однак, спадщину вона не оформила. [INFO] . його баба [PERSON] померла. Спадщину після її смерті прийняв його батько [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Овчаренко І.Ж., внаслідок чого було заведено спадкову справу № 60335770, що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі. 2 липня 2018 р. його батько [PERSON] помер, але не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно. 12 липня 2018 р. він звернувся до державного нотаріуса Броварської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, як спадкоємець першої черги за законом, внаслідок чого було заведено спадкову справу № 62694108. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] йому було відмовлено, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Згідно із п. 6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 (була чинною до 13 грудня 1995 року) , не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотарілаьних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітетрут сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Таким чином, підтвердженням належності житлового будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статичтисного управління СРСР і було обов"язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації. Зазанчений запис у погосподарській книзі та довідка сільської ради щодо наявності такого запису вважалися правовстановлюючими документами, які підтверджували право власності на будинок як колгоспного так і робітничого двору. Супоївською сільською радою видано довідку від 05.02.2019 р. про те, що згідно записів з погосподарської книги сільської ради № 6 за номером об"єкта по господарського обліку № 0367 житловий будинок [ADDRESS] обліковується за [PERSON] та [PERSON] Просив визнати за ним право власності на спадкове майно. В підготовче засідання позивач не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу уйого відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в підготовче засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві до суду просив розглянути справу у його відсутності, позов визнав. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, роз`яснивши процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що представник відповідача позов визнав та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. З довідки Супоївської сільської ради (а.с. 26) вбачається, що згідно записів погосподарської книги сільської ради № 6 за номером об"єкта по господарського обліку № 0367 житловий будинок [ADDRESS] обліковується за [PERSON] та [PERSON] . Так, обставини, зазначені позивачем підтверджуються копіями спадкових справ до майна померлої [PERSON] та померлого [PERSON] , наявних у матеріалах справи. Враховуючи вищевикладені обставини, а також вимоги ст. 1218 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги грунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Outcome: approved