Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій, вивезення побутових відходів та централізованого постачання холодної води і водовідведення, вказуючи, відповідач зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS]. Вказаний багатоквартирний будинок обслуговується виконавцями житлово-комунальних послуг. Комунальне підприємство "Чигирин" Чигиринської міської ради є правонаступником Комунального підприємства "Благоустрій" Чигиринської міської ради. Позивач свої обов'язки виконує, надає відповідачу житлово-комунальні послуги утримання будинків, споруд і прибудинкових територій, вивезення побутових відходів та централізованого постачання холодної води і водовідведення. Однак, відповідач відмовляється в добровільному порядку оплачувати за надані послуги, в зв'язку з чим має заборгованість в розмірі 1284 грн. 65 коп. У листопада 2014 року позивач вже звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із відповідача заборгованості в розмірі 1252,15 грн., однак, на підставі поданої [PERSON] заяви про скасування судового наказу, ухвалою Чигиринського районного суду від 22.12.2014 року судовий наказ було скасовано. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані житлово- комунальні послуги, яка станом на 01 лютого 2015 року становить 1284,65 гривень, та судовий збір в сумі 243,60 гривень. В судовому засіданні представник позивача Уханенко С.Г. позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та прохав їх задовольнити. Відповідач позов не визнав, надавши письмові заперечення на позов. Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг між ним та позивачем, а також не споживання ним частини цих послуг, зокрема щодо прибирання прибудинкової території, вивіз твердих побутових відходів, що на його думку є підставою сплачувати лише за ті послуги, які він фактично отримує, зокрема послуги водопостачання. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд, відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ст.ст. 14, 16 вищевказаного закону ціни (тарифи) на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених законом. Перелік житлово - комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку чи споруди. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. Судом встановлено, що позивач фактично надає послуги з обслуговування внутрішньо будинкових систем, здійснює поточний ремонт конструктивних елементів внутрішньо будинкових систем та елементів зовнішнього опорядження, обслуговування домових вентиляційних каналів, утилізація та вивіз не великогабаритних відходів, прибирання прибудинкової території, освітлення місць загального користування, підкачування води і аварійне обслуговування тощо. Відповідач на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.05.2008 року являється власником квартири [ADDRESS], зареєстрований в ній, а значить фактично отримує житлово-комунальні послуги з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій, вивезення побутових відходів та централізованого постачання холодної води і водовідведення. З наведеного вбачається, що між позивачем та відповідачами склалися правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, які регулюються ЦК України, ЖК України та Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Разом з тим, судом встановлено, що відповідач не сплачує плату за користування цими послугами. Таке відношення до виконання зобов'язань щодо оплати за надані послуги не в повній мірі узгоджується із нормами ЖК України, зокрема ст.ст. 9,10,66-68 ЖК України, які визначають права та обов'язки сторін щодо оплати комунальних послуг та встановлених і затверджених тарифів. При цьому, суд зазначає, що своєчасна та в повному обсязі оплата комунальних послуг це не право, а обов'язок громадян, які проживають в будинку та користуються послугами відповідних служб. Як встановлено в судовому засіданні, 28 листопада 2014 року, за заявою позивача, Чигиринським районним судом було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.12.2011 року по 31.08.2014 року включно в розмірі 1252 грн. 15 коп. Ухвалою Чигиринського районного суду від 22.12.2014 року, на підставі поданої [PERSON] заяви, вказаний судовий наказ було скасовано, в зв"язку з чим позивач звернувся до суду в порядку позовного провадження. Позивачем надано розрахунок вартості наданих послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій, вивезення побутових відходів та централізованого постачання холодної води і водовідведення, яка припадає на долю квартири № 131, щодо послуг за спірний період помісячно та по всіх позиціях, і яка за період з 01.12.2011 року по 31.01.2015 року включно складає 1284 грн. 65 коп. В наданих письмових доказах також вказані правові підстави щодо встановлення вартості житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій, вивезення побутових відходів та централізованого постачання холодної води і водовідведення, що випливає з рішення виконавчого комітету Чигиринської міської ради № 12-689 від 14.10.2008 року, рішення виконавчого комітету Чигиринської міської ради № 12-690 від 14.10.2008 року, рішення ХІІ сесії Чигиринської міської ради № 12-2/VІ від 16.11.2011 року, рішення виконавчого комітету Чигиринської міської ради № 11-652 від 30.11.2011 року, рішення ХVІ сесії Чигиринської міської ради № 16-5/VІ від 08.02.2012 року, рішення виконавчого комітету Чигиринської міської ради № 2-36 від 06.03.2012 року, рішення виконавчого комітету Чигиринської міської ради № 11-518 від 12.12.2012 року, рішення виконавчого комітету Чигиринської міської ради № 11-519 від 12.12.2012 року, рішення ХХІХ сесії Чигиринської міської ради № 29-2/VІ від 09.10.2013 року, рішення виконавчого комітету Чигиринської міської ради № 12-350 від 20.12.2013 року, а також бухгалтерська довідка № 86/15 від 25.02.2015 року про передачу дебіторської заборгованості відповідача від КП "Благоустрій" до КП "Чигирин". Також, як вбачається з розміщеного 24.12.2013 року в місцевій газеті "Чигиринські вісті" оголошення щодо реорганізації комунальних підприємств, КП "Чигирин" повідомляло споживачів про необхідність укладення договорів на утримання будинків, споруд і прибудинкових територій, вивезення побутових відходів та централізованого постачання холодної води і водовідведення. Посилання відповідача на те, що він не бажає укладати з підприємством типовий договір, не смітить у під"їзді, практично не буває в квартирі і його не задовольняють встановлені в місті тарифи на житлово-комунальні послуги, які суттєво обмежують його житлові права та порушують конституційні права і свободи, не в повній мірі відповідає дійсним обставинам справи, оскільки предметом спору за даним позовом являється його заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, їх розмір, строки заборгованості, а не поведінка відповідача на прибудинкових територіях чи оспорювання рішень виконкому міської ради щодо затверджених тарифів. Також, суд має зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. У разі, коли жиле приміщення належить особі на праві власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Свобода договору, закріплена у статтях 6, 627 ЦК України, що полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, при виборі контрагентів та при погодженні умов договору, не є безмежною. У тих випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обов'язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ч.3 ст. 6 ЦК України). Відповідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України 10.10.2012 року при розгляді справи № 6-110цс12, і ця правова позиція є обов'язковою для всіх судів України. Відповідно до ст.ст. 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг та зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на підставі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Тобто, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг між позивачем та відповідачами не є підставою для несплати за отримані послуги, оскільки Закон України "Про житлово-комунальні послуги" покладає обов'язок укласти такий договір як на виконавця цих послуг, так і на споживача. Ст. 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено порядок оформлення претензій споживачів до виконавців цих послуг, який передбачає, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Відповідач не надав суду доказів складання ним та направлення позивачу актів-претензій щодо ненадання чи неналежного надання останнім певних видів житлово-комунальних послуг, тому суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо невикористання ним частини житлово-комунальних послуг, плата за які нараховується позивачем, або неналежного надання йому цих послуг. Ніякими доказами не підкріплені і посилання відповідача щодо завищеної вартості тарифів на отримані комунальні послуги, поскільки ним не надано суду будь-яких документальних підтверджень на цей рахунок. Також, суд не вбачає в діях позивача обмежень конституційних прав чи свобод відповідача, оскільки він, як власник квартири та особа, які зареєстрована на даній житловій площі і реально проживає в ній, зобов'язаний своєчасно оплачувати отримані комунальні послуги. Таким чином, враховуючи викладені обставини та оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та доведеними в суді. А тому, позов можливо задовольнити та стягнути з відповідача на користь КП "Чигирин" заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 1284,65 гривень. В зв'язку із задоволенням позовних вимог позивача, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 11, 88, 213-215 ЦПК України,

Outcome: approved