Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району в інтересах малолітньої [PERSON], 08.03.2005р.н., звернувся з позовом до [PERSON], в якому просять позбавити її батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON], вказавши, що [PERSON] неналежно виконує свої батьківські обовязки щодо доньки, безвідповідально ставиться до них. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, вказуючи, що на підставі скарги мешканців району про неналежне виконання матірю [PERSON], [INFO], батьківських обовязків відносно дитини [PERSON], 08.03.2005р.н., було здійснено 20.12.2016 року комісійне обстеження умов проживання [PERSON], 31.01.1968р.н., яка мешкає без реєстрації разом з донькою [PERSON], 08.03.2005р.н., за адресою: м.Запоріжжя, вул.Трудова, буд.2/5 (зареєстрована за адресою: [INFO]). За результатами обстеження встановлено, що умови проживання незадовільні, у будинку звалище з брудних речей, сміття, відсутнє водопостачання, газопостачання, електропостачання, опалення пічне. Зі слів матері, через недостатність коштів даними речами та одягом вона опалює будинок. У приміщенні стійкий неприємний запах, місце обмежено для руху. Вся територія біля будинку засипана сміттям, брудом, непотрібними речами. Дівчинка на той час навчалася у 5-А класі КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 2» ЗОР. На підставі заяви матері [PERSON] за направленням відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради малолітню [PERSON], 08.03.2005р.н., було влаштовано 21.12.2016 до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР до вирішення її подальшої долі. За інформацією Запорізького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді за період перебування з 20.12.2016 родини [PERSON] на обліку, як такої, що опинилась в складних життєвих обставинах, враховуючи попередньо проведену роботу з родиною, ситуація на краще не змінилась. Належні умови для повноцінного життя та розвитку дитини не створені. За інформацією КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР від 13.10.2017 № 01-14/237 [PERSON], 1968р.н., за час перебування дитини в закладі відвідувала свою доньку 8 разів. До адміністрації КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР або відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з питання повернення дитини в сімю мати не зверталась. З метою вирішення подальшої долі дитини [PERSON], 08.03.2005р.н., спеціалістами відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно з фахівцями з соціальної роботи відділу соціальної роботи по Шевченківському району Запорізького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді було здійснено 11.10.2017 комісійне обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: м.Запоріжжя, вул.Трудова, буд.2/5, за результатами якого встановлено, що умови проживання не змінились. Запаси продуктів відсутні. Для дитини умови проживання не створені. Також, представник позивача зазначила, що це вдруге у [PERSON] відбирають доньку Мартиніану, проте ніяких дій щодо створення належних умов для її проживання вона не здійснює. Старша, вже повнолітня, донька також не проживає разом з відповідачкою, а живе у своїй хрещеній матері. У судовому засіданні відповідачка заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що дитину вона дуже любить, не ображає, на теперішній час винаймає півдома в м.Запоріжжя, неофіційно працює і буде робити ремонт у своєму будинку. На підтвердження належного ставлення до дитини надала суду характеристику своїх сусідів, які позитивно її характеризують. Представник третьої особи КЗ "Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" ЗОР до суду не зявився, надіслав лист із проханням розглядати справу у його відсутності, позов просив задовольнити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матірю неповнолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про народження дитини (арк.с.9). Відомості про батька [PERSON] до запису про реєстрацію акту про народження внесені зі слів матері відповідно до положень ст. 135 СК України (арк.с.12). З листа Запорізького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 26.12.2016 № 3013/03-Ш вбачається, що родина [PERSON] перебуває на обліку ЗМЦСССДМ з 20.12.2016 як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. За результатами оцінки потреб дитини та її сімї (початкової оцінки) від 20.12.2016 спеціалістами ЗМЦСССДМ було обстежено місце проживання родини [PERSON] та встановлено, що вона проживає [INFO], буд.2/5. Вказаний будинок має дві житлові кімнати, коридор. Приміщення надто засмічене, повсюди складений брудний одяг, сміття та речі, якими, зі слів [PERSON], вона вона розпалює піч. У будинку антисанітарні умови, місця для дозвілля та відпочинку не має. У кімнаті, в якій сплять мати з донькою, є два окремих ліжка (постільна білизна брудна), окремої шафи для одягу та місця для навчальних занять не має. Опалення у будинку пічне, однак відсутній димохід, через що повітря у приміщенні сперте, наявний сталий запах кіптяви. Водопостачання підведене до будинку, газо-, електропостачання відсутнє (арк.с. 15). Це підтверджується також і копією акта обстеження умов проживання родини [PERSON] від 20.12.2016 (арк.с.19). З характеристики, наданої за місцем проживання [PERSON] головою квартального комітету № 113 від 12.10.2017, вбачається, що в будинку та навколо нього суцільне звалище сміття, всі сусіди, які проживають поруч, просять допомоги у наведенні порядку в загальному дворі, неможливо спокійно жити з цим сміттям та толпами пацюків (арк.с.24). Малолітня [PERSON] з 21.12.2016 знаходиться в КЗ "Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" ЗОР. Мати відвідує доньку, приносить їй гостинці, але мати до центру з питань повернення дитини в сімю не зверталася (арк.с.22). 22.03.2017 постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя [PERSON] була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП (арк.с.49). Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 30.10.2017 № 10/01-34/0803 визнано доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] (арк.с. 7-8). Відповідачкою суду не надано жодних доказів з приводу того, за рахунок яких саме коштів існує вона сама та утримує доньку. Також не надано належних доказів того, що на теперішній час вона винаймає інше, придатне для проживання житло. Надана [PERSON] характеристика від сусідів, які ідентифіковані, містить посилання на її позитивні людські якості, проте не спростовує наданих суду доказів того, що відповідачка належним чином виконує свої батьківські обовязки щодо створення належних умов для проживання та навчання дитини. При вирішенні спору суд виходить з такого. Згідно ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Як зазначено у ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789 від 27.02.1991 року, вказує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 27 Конвенції визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Досліджені судом письмові докази у своїй сукупності підтверджують підстави, на які посилався позивач як на підставу для позбавлення відповідача батьківських прав, а саме що [PERSON] не виконує батьківських обовязків належним чином, не забезпечила своїй доньці належних умов для проживання та навчання, у звязку з чим [PERSON] не має мотивації до навчання, не прищеплені правила догляду за собою (арк.с.23). Суд також взяв до уваги той факт, що дівчинку вже вдруге було відібрано від матері, що визнала відповідачка по справі, проте нею не здійснено жодних дій, щоб довести суду, що вона здатна забезпечувати належні умови для проживання та навчання своєї доньки. Це підтверджується актом обстеження умов проживання від 11.10.2017, згідно якого за 10 місяців ніяких поліпшень житла здійснено не було (арк.с.20). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] батьківські обов'язки належним чином не виконує, належного морального виховання та матеріального забезпечення на час розгляду справи судом доньці надати не здатна, проживання дитини разом із відповідачкою фактично створює для малолітньої [PERSON] та інших оточуючих небезпеку для здоровя, тому є передбачені законом підстави для позбавлення її батьківських прав. З урахуванням положень п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved