Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Позивач 27.09.2018 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №3490 від 03.03.2016 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» заборгованість по кредитному договору №500324521 від 28.11.2012 року, право вимоги за якими було відступлено ПАТ «Альфа-Банк» на користь відповідача на підставі Договору факторингу від 30.09.2014 року грошових коштів у сумі 80893,98 грн, в тому числі заборгованості за кредитом - 44448,64 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 7,64 грн.; заборгованості по комісії - 36437,70 грн. за період з 29.03.2013 року по 18 лютого 2016 року. В обґрунтування позову зазначив, що 03.03.2016 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., видано виконавчий напис за реєстровим №3490 про стягнення з нього на користь ТОВ «Дата Майнінг Груп» заборгованості по кредитному договору, право вимоги за яким було відступлено ПАТ «Альфа-Банк» на користь відповідача на підставі договору факторингу, грошових коштів у сумі 80893,98 грн. Згідно виконавчого напису заборгованість стягнута за період з 29.03.2013 року по 18.02.2016 року. Вважає, що виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що видача виконавчих написів за кредитними договорами суперечить вимогам ЦК України, Закону України «Про нотаріат», оскільки виконавчий лист виданий поза межами трирічного строку виникнення заборгованості, заборгованість за виконавчим написом не є безспірною, тощо. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.10.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 20.11.2018 року представником ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» подано до суду відзив, згідно якого зазначено, що предметом спору в цій справі не є дійсний розмір боргу позивача перед кредитором або відсутність такого, а дотримання нотаріусом діючого законодавства при вчиненні виконавчого напису, а такі порушення, навіть якби вони були допущені, не можуть бути підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказав, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було дотримано всіх вимог Закону України "Про нотаріат". Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.01.2019 року витребувано у приватного нотаріуса належним чином завірені копії документів, які стали підставою для винесення виконавчого напису нотаріуса від 03.03.2016 року за №3490. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.03.2021 року замінено третю особу Суворовський районний відділ державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області новою Суворовським районним відділом державної виконавчої служби м.Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), розгляд справи відкладено. Представником позивача подано заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Дата Майнінг Груп" в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, крім того, просила відмовити у задоволенні позову. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності. Третя особа представник Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №500324521, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 49860,00 грн. Термін кредиту - 30.11.2015 року (арк. справи 19). 03 березня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис, за яким запропоновано стягнути з [PERSON] , на користь ТОВ «Дата Майнінг Груп», заборгованість, що виникла по кредитному договору №500324521 від 28.11.2012 року право вимоги за яким було відступлено ПАТ «Альфа-Банк» на користь стягувача на підставі Договору факторингу від 30.09.2014 року. Строк платежу по Кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості провадиться за період 29.03.2013 року по 18 лютого 2016 року. Сума заборгованості складається з: заборгованості за кредитом - 44448,64 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 7,64 грн., заборгованості по комісії 36437,70 грн. Загальна сума заборгованості становить 80893,98 грн. Вказаний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №3490 (арк. справи 21). Постановою державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Лепською А.В. 17.06.2016 р. відкрито виконавче провадження №51522211 з примусового виконання виконавчого напису №3490 від 03.03.2016 р. виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Дата Майнінг груп" боргу в сумі 80893,98 грн. (арк. справи 17). Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.03.2018 року по справі №826/11759/17 замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. №3490 від 03.03.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства «Дата Майнінг Груп» заборгованості за кредитним договором №500324521 від 28.11.2012 року у розмірі 80893,98 грн., а саме стягувача - ТОВ «Дата Майнінг Груп» на ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» (арк. справи 13-15). Постановою державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Яковлєвим В.А. від 19.04.2018 року замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №3490 від 03.03.2016 р. виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Дата Майнінг груп" боргу в сумі 80893,98 грн., а саме замінено стягувача - ТОВ «Дата Майнінг Груп» на ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» (арк. справи 11-12). Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року. Так, відповідно до ст.8 7 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст.88 вказаного вище закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи: підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі № 6-158цс15 від 20 травня 2015 року. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повинен перевірити додержання процедури вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З досліджених судом документів, які подавалися нотаріусу для вчинення виконавчого напису встановлено, що Товариством подано оригінал та засвідчену копію кредитного договору, первинні бухгалтерські документи щодо заборгованості; крім того, період стягнення у виконавчому написі визначений у межах строків позовної давності та відповідає розрахунку заборгованості позивача за кредитним договором. Позивачем не доведено, що заборгованість, визначена у виконавчому написі не відповідала існуючій. Таким чином, суд дійшов висновку, що справді, на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, існуюча заборгованість за період з 29.03.2013 року по 18.02.2016 р. складала 80893,98 грн., що підтверджено наданими нотаріусу випискою по особовому рахунку боржника, невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису не існувало. Враховуючи, що приватним нотаріусом дотримано порядку вчинення виконавчого напису, Товариством при зверненні за вчиненням спірного виконавчого напису подано усі передбачені законом документи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 05 травня 2021 року. На підставі викладеного, ст. 6-13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed