Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Первомайська місцева прокуратура Миколаївської області в інтересах держави\~ в особі [PERSON] селищної ради звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача збитки у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу) у розмірі 3 418 грн. 80 коп., судовий збір у розмірі 1 600 грн. У своїх доводах посилається на те, що відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Миколоаївській області 22.09.2014 р. за № МК 142142650180, реконструкція (розширення) магазину продовольчих товарів з добудовою по вул. Г.Врадіївщини, 68/10 смт Врадіївка, Микоаївської області прийнято до експлуатації. Замовником будівництва є відповідач. Відповідно до вимог\~ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності»\~,\~встановлено обов'язок замовника будівництва - відповідача, звернутись до [PERSON] селищної ради для укладення договору пайової участі. Однак, визначений Законом обов'язок відповідачем не виконано та договору пайової участі не укладено. Накладення такого обов'язку в свою чергу встановлює право органу місцевого самоврядування вимагати від замовника реконструкції виконання власних обов'язків щодо пайової участі. Неукладання замовником відповідного договору пайової участі та не сплата коштів пайового внеску до місцевого бюджету спричинили [PERSON] сільські раді збитки у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу) у розмірі 3 418,80грн. У судовому засіданні прокурор та представник [PERSON] селищної ради [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, а представник позивача, як на підставу заперечення позову, посилався на те, що погоджуючи з керівником селищної ради питання щодо виконання робіт по встановленню плитки та освітлення на вулиці, з відповідачем домовленості, що ці роботи будуть виконанні в рахунок пайової участі у розвитку інфраструктури не мало місце, та й вулиця не відноситься до цих обєктів. Відповідач позовні вимоги не визнав та надав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв"язку з пропущеним строком звернення до суду (позовної давності) зазначивши, що він з 23.11.2015 р. не є власником будівлі, щодо якої проводилась реконструкція в 2014р., у зв"язку з чим втратив статус забудовника. Крім цього, при проведенні реконструкції будівлі, між ним та селищною головою була досягнута домовленість щодо взяття участі у створенні розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту шляхом укладення тротуарної плитки, площею 70 кв.м. та побудови опори освітлення на [PERSON] ринку, що він і виконав. Вартість цих затрат становила 17 000 грн. Судом встановлені факти: - 26.03.2014р. управлінням ДАБІ у Миколоївській області зареєстровано декларацію МК 082140850641 про початок будівельних робіт реконструкції (розширення) магазину продовольчих товарів з добудовою по вул. Г.Врадіївщини, 68/10 смт Врадіївка Миколаївської області; - 22.09.2014р. управлінням ДАБІ у Миколаївській області зареєстровано декларацію № МК142142650180 про готовність об"єкта до експлуатації та прийнято об"єкт завершеної реконструкції із розширенням-магазин продовольчих товарів з добудовою по вул. Г.Врадіївщини, 68/10 смт Врадіївка Миколаївської області, замовником будівництва за даною декларацією є [PERSON]М, кошторна вартість будівництва становить 85 470 грн.; - 13.07.2012р. [PERSON] селищною радою Миколаївської області прийнято рішення №2 про пайову участь приватних підприємців у розвитку інфраструктури селища із встановленням 4 відсотка загальної кошторисної вартості будівництва об"єкта для нежилих будівель та споруд; - розмір пайової участі, що підлягала б перерахуванню до місцевого бюджету, становить 4% від вищевказаного розміру кошторисної вартості будівництва, тобто 85 470 грн. (85 470 х 4%/100% = 3 418 грн. 80 коп), (розрахунок розміру пайового внеску [PERSON] селищної ради); - відповідач з моменту початку будівельних робіт з заявою про укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури селища до [PERSON] селищної ради не звертався ( лист [PERSON] селищної ради від 15.05.2017р. № 248/2-13); - [PERSON] селищною радою на адресу відповідача був направлений лист з повідомленням про необхідність укладення договору та сплати коштів пайової участі, який відповідач відмовився отримати в присутності свідків [PERSON], [PERSON] ( акт [PERSON] селищної ради від 20.06.2017р.); -власником нежитлового приміщення- магазину продовольчих товарів по вул. Героїв Врадіївщини, 68/10 смт Врадіївка Миколаївської області, на підставі договору дарування, є [PERSON] ( інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухому майно № 87147802 від 16.05.2017р.). Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 7\~ст. 27 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів міських рад належать залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності до участі в комплексному соціально-економічному розвитку сіл, селищ, міст, координація цієї роботи на відповідній території. Відповідно до ч. ч.1,3 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року, замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Згідно з ч. 1 вказаної статті Закону, порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього\~Закону. Залучення замовників до пайової участі здійснюється шляхом укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури смт Врадіївка [PERSON] селищною радою Миколаївської області. Відповідно до положень\~статті 11 ЦК України\~у випадках, встановлених актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Статтею 14 ЦК України\~встановлено, що цивільні обов'язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1, ч. 2\~ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, внаслідок неукладання відповідачем договору пайової участі, невиконання зобов'язань, що прямо встановлені Законом, [PERSON] селищній раді заподіяно збитків у вигляді неодержаних доходів, які б використовувались у розвитку інфраструктури селища. У листі-повідомленні [PERSON] селищна рада повідомляє про порядок укладання договору про пайову участь, про строк у який замовник має вжити передбачених заходів щодо добровільного укладання договору, та про передбачену відповідальність за ухилення від укладання такого договору. У разі ухилення замовника від виконання вимог, вказаних у листі-повідомленні щодо укладання договору пайової участі у розвитку інфраструктури смт Врадіївка у добровільному порядку, [PERSON] селищна рада на підставі наявної інформації проводить розрахунок величини пайової участі замовника у розвитку інфраструктури. Договір пайової участі у розвитку інфраструктури смт Врадіївка між сторонами не укладався. Відповідно до ч. 5\~ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності»\~величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності. Відповідно до декларації про готовність об"єкта до експлуатації, яка зареєстрована управлінням ДАБІ у Миколаївській області 22.09.2014р. № МК142142650180, вартість будівництва (реконструкція розширення магазину продовольчих товарів з добудовою) по вул. Г.Врадіївщини, 68/10 смт Врадіївка за затвердженою проектною документацією становить 85 470 грн., а саме витрати на будівельно-монтажні роботи 70 340 грн., витрати на машини, обладнання та інвентар 7 240 грн. Згідно з ч. 6\~ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд. Таким чином, розмір пайової участі, що підлягала б перерахуванню до місцевого бюджету, становить 4% від вищевказаного розміру кошторисної вартості будівництва, тобто 85 470 грн. (85 470 х 4%/100% = 3 418 грн. 80 коп). Неукладання відповідачем як замовником відповідного договору пайової участі до прийняття об'єкту містобудування до експлуатації та не сплата коштів пайового внеску до місцевого бюджету спричинили [PERSON] селищній раді збитки у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу). У зв'язку з цим, стягненню підлягає розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту у розмірі 3 418 грн. 80 коп. Суд не бере до уваги твердження відповідача щодо виконання робіт з укладання ним тротуарної плитки, освітлення на ринку та зазначає, що вказані роботи які виконанні на вулиці, тротуарах по вул.Г.Врадіївщини не можуть бути визнаними виконанням робіт на об"єкті соціальної інфраструктури, оскільки у ст. 2 Закону України "Про передачу об"єктів права державної та комунальної власності" визначено перелік об"єктів, які визнаються об"єктами соціальної інфраструктури. Такими, зокрема, є об"єкти житлового фонду, гуртожитки та інші об"єкти соціальної інфраструктури (навчальні заклади, заклади культури (крім кінотеатрів), фізичної культури та спорту, охорони здоров"я (крім санаторіїв, профілакторіїв, будинків відпочинку та аптек), соціального забезпечення, дитячі оздоровчі табори. Проведення робіт по благоустрою селища не є підставою для відступу від умов договору. На рахунок того, що відповідач не є власником вказаної будівлі, то ці посилання не спростовують його обов"язок щодо пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Врадіївка на момент подання декларації про готовність, коли об"єкт не вибув з його власності. Законом № 3038-VІ та Порядком ( у редакції від 10 вересня 2014 року) встановлено, що саме на замовника покладено обов"язок укладання договору про пайову участь і сплати відповідних коштів. Замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву (стаття 1 Закону № 3038-VІ ). За змістом ст. ст. 2, 10 Закону № 3038-VІ, ст.ст. 4,9 ЗУ "Про архітектурну діяльність" від 20.05.1999 р. № 687-ХІV, під забудовою території слід розуміти діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, реконструкцію існуючої забудови. Відповідач є замовником будівельних робіт реконструкції (розширення) магазину продовольчих товарів з добудовою по вул. Г.Врадіївщини, 68/10 смт Врадіївка Миколаївської області. Отже, реконструкція, здійснена відповідачем, охоплюється законодавчим визначенням забудови, а виходячи із наведених положень законодавства, відповідач є замовником. Щодо посилань відповідача на рахунок витіку строку позовної давності, суд вважає, що позов пред"явлений в межах цих строків, з огляду на ст. 257 ЦК України, перебіг якого почався після дати введення відповідачем нерухомості до експлуатації, тобто з 22.09.2014року, пропозиції про укладення договору про пайову участь та сплати пайового внеску позивачем були направлені відповідачу 20.06.2017 року, а позов предявлений до суду - 13.09.2017 року, тобто в межах загального трьохрічного строку позовної давності. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені повністю, стягненню з відповідача на користь [PERSON] селищної ради підлягає судовий збір у розмірі 1 600 грн.

Outcome: approved