Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] міської ради про визнання права власності з тих підстав, що як стверджує йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 10.04.2014 року належить земельна ділянка для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка знаходиться по вул. Леоніда Каденюка 16-а в м. Бершадь Вінницької області. На вказаній земельній ділянці знаходиться нежитлова будівля складське приміщення з добудовою, яка належить йому на праві приватної власності. У зв'язку з необхідністю ним було здійснено добудову, що складається зі складу І площею 75,2 кв.м та складу ІІ площею 75,1 кв.м. Відповідно до звіту про технічне обстеження, дана прибудова відповідає усім будівельним нормам і готова до експлуатації, не порушує будь-який будівельних норм та прав інших осіб. Коли він вирішив у встановленому законом порядку узаконити вищевказану споруду, з цим у нього виникнули труднощі. Оскільки документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта у нього відсутній, з метою його отримання ним було подано заяву до Дерпартаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області про прийняття об'єкта в експлуатацію. У відповідь на його заяву він отримав відмову-роз'яснення, в якому зазначено, що відсутній порядок введення в експлуатацію самочинно збудованих об'єктів і рекомендовано звернутись до суду. Просить визнати за ним право власності на прибудову загальною площею 150,3 кв.м, що складається зі складу І площею 75,2 кв.м, складу ІІ площею 75,1 кв.м. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позов підтримує. Від представника відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позов визнає. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачеві [PERSON] на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу від 10.04.2014 року належить земельна ділянка, загальною площею 0,2587 га, розташована по вул. Леоніда Каденюка 16-а в м. Бершадь Вінницької області. На вищезазначеній земельній ділянці розташована нежитлова будівля - складське приміщення з добудовою, що належить йому на праві приватної власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.02.2017 року. Позивачем [PERSON] було здійснено прибудову А2 загальною площею 150,3 кв.м, що складаєтсья зі складу І - 75,2 кв.м, складу ІІ - 75,1 кв.м, що розташована по вул. Леоніда Каденюка 16А в м. Бершадь Вінницької області. Згідно довідки [PERSON] міської ради № 819 від 19.04.2017 року, розташування об'єкта містобудування по вул. Л.Каденюка відповідає ДБН-92. Відповідно до звіту № 9-17-ТЗ про проведення технічного обстеження ТОВ "Приват-БТІ" встановлено готовність до експлуатації прибудови по вул. Л.Каденюка в м. Бершадь та встановлено можливість її надійної та безпечної експлуатації. Згідно листа Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області № ЗПІ-1002-10 від 29.05.2017 року щодо надання роз'яснення, Департамент не приймає до експлуатації самочинно збудовані, реконструйовані будівлі та споруди, проте п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, передбачено прийняття в експлуатацію самочинно збудованого об'єкту у випадку визнання права власності на нього за рішенням суду. Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.6 п.11 Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення в цивільній справі" за змістом частини 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, визнання відповідачем позову підлягає прийняттю, а позов - задоволенню в повному об'ємі. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України. На підставі ст. 376 ЦК України,

Outcome: approved