Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

27 листопада 2017 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги наступним. 11 вересня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500411480 на суму 21 368 грн. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» та було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500411480 від 11 вересня 2013 року. 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладеного договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500411480 від 11 вересня 2013 року. Позивач вказує, що відповідно до Додатку №1-1 до Договору факторингу, позивач набув право грошової вимоги до відповідача у сумі 26007,63 грн., з яких: 18466,98 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 3190,65 грн. заборгованість за процентами та комісією, 4350 грн. пеня, штраф, неустойка. Відповідно до умов Договору факторингу, укладеного між позивачем та ТОВ «Дата [PERSON]», сторони підписали Акт передачі Реєстру боржників, до якого увійшов кредитний договір №500411480 від 11 вересня 2013 року та на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення прав вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Боржник не виконав обовязку щодо погашення кредиту ні перед первісним кредитором, ні перед іншими кредиторами (факторами), в т.ч. перед ТОВ «ФК «ЄАПБ», що в свою чергу тягне за собою обовязок відповідача виконати зобовязання на користь позивача. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь 26007,63 грн., з яких: 18466,98 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 3190,65 грн. заборгованість за процентами та комісією, 4350 грн. пеня, штраф, неустойка; та стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» [PERSON], який діє на підставі довіреності від 11 квітня 2017 року, не з'явився, в позовній заяві просив здійснювати судовий розгляд справи без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи належним чином повідомлявся за місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомив, письмові пояснення, докази та заперечення на позовну заяву не надав. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500411480 від 11 вересня 2013 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит на суму 21368 грн. зі сплатою 12,99% річних зі строком остаточного повернення кредиту 12 вересня 2016 року (а.с.7-9). Відповідно до вимог ч.1 ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, в т.ч. внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу /фінансування під відступлення права грошової вимоги/ одна сторона /фактор/ передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони /клієнта/ за плату /у будь-який передбачений договором спосіб/, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи /боржника/. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта перед фактором. 30 вересня 2014 між ПАТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» було укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500411480 від 11 вересня 2013 року (а.с.17-19). 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до Відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата [PERSON]», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів від Відповідача (а.с.20-23). Відповідно до Додатку № 1-1 до Договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року (а.с.16) «Характеристики права вимоги, переданих фактору за договором та боржників за основними договорами», ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 26007,63 грн., з яких: 18 466,98 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 3190,65 грн. заборгованість за процентами та комісією; 4350 грн. пеня. На виконання вимог п. 2.3 Договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року сторони підписали Акт приймання-передачі Реєстру Боржників, за формою встановленою в Додатку № 2 до цього Договору (а.с.23). Як вбачається з повідомлення ТОВ «Дата [PERSON]» датованого 19 жовтня 2016 року за вихідним №001475924-1, [PERSON] повідомлено за адресою: м. Дніпрорудне, вул. Леніна, 51, кв.,75, що на підставі Договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року укладеного між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ "ФК "ЄАПБ", з 10 жовтня 2016 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" є новим кредитором, який має право грошової вимоги та отримання заборгованості за кредитним договором №500411480 від 11 вересня 2013 року (а.с.14). Крім того, аналогічне повідомлення боржнику [PERSON] було направлено 24 жовтня 2016 року за вихідним №001475924-1 ТОВ "ФК "ЄАПБ" (а.с.15). Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] починаючи 19.04.2001 року, в тому числі на час укладення кредитного договору з ПАТ «Альфа Банк» 11 вересня 2012 року, що підтверджується копією паспорту відповідача, яку суду надав позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ», а також адресною довідкою, наданою Дніпрорудненською міською радою вих..№19/698 від 04.12.2017 року (а.с.11,39). Відповідно до вимог\~ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обовязку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обовязку перед ним. У постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року №6-979цс15, на яку посилається позивач у своєму позові, як на правову підставу виконання зобовязань боржником саме йому, зазначається, що в ч.2 ст.517 ЦК України\~передбачено, що боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обовязку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо з матеріалів справи вбачається, що боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суди дійдуть обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обовязку погашення кредиту взагалі. У позовній заяві ТОВ «ФК «ЄАПБ», посилаючись на умови договорів відступлення права вимоги (п.4.4.3 Договору факторингу від 30 вересня 2014 року укладеного між ПАТ Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» та п.5.4.3 Договору факторингу від 10 жовтня 2016 року, укладеного між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ"ФК"ЄАПБ"), вказує, що умовами цих договорів факторингу передбачено обовязок перерахувати кошти отримані від боржника на виконання зобовязання на рахунок нового кредитора. Таким чином, судом встановлено, що боржник [PERSON] письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні та не сплачував заборгованість за кредитним договором у розмірі 26007,63 грн. жодному з кредиторів. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст..530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ч.2. ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобовязань відповідачем [PERSON] за Кредитним договором №500411480 від 11 вересня 2013 року, а також те, що незважаючи на повідомлення про відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором підлягають задоволенню на суму 26007,63 грн., яка складається з наступного: 18466,98 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 3190,65 грн. заборгованість за процентами та комісією, 4350 грн. пеня, штраф, неустойка, згідно розрахунку заборгованості за договором станом на 10.10.2016 року, доданим до позовної заяви (а.с.13). Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 1600 грн.

Outcome: approved