Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району про визнання права власності в порядку спадкування на три земельні ділянки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться в адміністративних межах Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району. Мотивують позов тим, що дані земельні ділянки належали їх батьку [PERSON], померлому 19 січня 1996 року, матері [PERSON], померлій 18 жовтня 1997 року, брату [PERSON], померлому 29 листопада 2014 року. Позивачі\~є спадкоємцями по закону, прийняли спадщину, подавши відповідні заяви до нотаріальної контори. Не можуть оформити свої спадкові права у зв"язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності померлих на це нерухоме майно. В судове засідання позивачі не зявилися. В поданій до суду заяві [PERSON], який одночасно є представником [PERSON], проси розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району в судове засідання не зявився. 12.06.2017 до суду надійшла заява, в якій сільський голова просить розглядати справу без участі представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що позивачі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище "Керусь") Л.І. є дітьми [PERSON] та [PERSON] (копії свідоцтв про народження, копія свідоцтва про розірвання шлюбу, а.с. 13-15). У подружжя був ще один син [PERSON]. 19 січня 1996 року помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серія І-СР № 263323, а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входила земельна ділянка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,87 га, що розташована в адміністративних межах Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Дане нерухоме майно належало померлому на підставі сертифікату, на основі якого 28 серпня 2002 року було виготовлено державний акт серії II-ЧР № 047217 (а.с. 18). Даний правовстановлюючий документ у звязку зі смертю власника виданий нікому не був. З довідки Богодухівської сільської ради № 245 від 20.02.2017 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті проживав в [INFO] разом з дружиною [PERSON], яка померла 18.10.1997 та сином [PERSON], який помер 29.11.2014 (а.с. 22). Тобто шляхом вступу у фактичне володіння і управління спадщину померлого прийняли дружина [PERSON] та син [PERSON] Свідоцтва про право на спадщину спадкоємці не отримували. 18 жовтня 1997 року [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть серія І-СР № 301157, а.с.10). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, крім успадкованої після смерті чоловіка частини паю, входить земельна ділянка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,87 га, що розташована в адміністративних межах Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Спадщину матері прийняв брат позивачів [PERSON], що вбачається з свідоцтва про право на спадщину (а.с. 20). У відповідності до п. 1,2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами ЦК , якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної\~ дати\~ застосовується\~ чинне\~ на\~ той\~ час\~ законодавство,\~ зокрема,\~ відповідні\~ правила Цивільного кодексу Української РСР . Оскільки [PERSON] помер 19.01.1996 та [PERSON] померла 18.10.1997, відповідно до спадкових правовідносин, які виникли після їх смерті, необхідно застосовувати положення чинного на той час ЦК Української РСР. Згідно положень ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається\~ прийняття\~ спадщини\~ під\~ умовою або\~ з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з\~ моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав\~ державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазанчені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Правовий аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що брат позивачів [PERSON] після смерті батьків прийняв їх спадщину у передбаченому законодавством порядку, і спадкове майно належало йому з моменту відкриття спадщини. 29 листопада 2014 року [PERSON] помер ( копія свідоцтва про смерть серія І-СР № 241977, а.с.11). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, крім земельних ділянок батьків, входить земельна ділянка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,87 га, що розташована в адміністративних межах Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, яка належала померлому згідно державного акту серії II-ЧР № 047215, виданого 28 серпня 2002 року на підставі рішення Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 02 липня 2002 року № 2-11 (а.с. 19). Заповіту померлий не складав. Згідно довідки Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району № № 111 від 25.01.2017 року (а.с. 21) [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та проживав в с. Богодухівка одиноко. З листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 795/01-16 від 17.06.2017 вбачається, що позивачі [PERSON] та [PERSON] у встановлений законодавством строк подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщину після смерті брата [PERSON] (а.с. 40). Інших спадкоємців судом не встановлено. Свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям не видавались. Нотаріусом було відмовлено позивачам у видачі даних документів, оскільки на одну з земельних ділянок відсутні правовстановлюючі документи (лист № 645/01-16 від 30.05.2017, а.с. 12). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В розумінні глави 12 Цивільного кодексу України земельна ділянка як нерухоме майно є об"єктом цивільних прав. Згідно ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути обєктом права власності. За приписом ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Виходячи з приписів статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Враховуючи викладені обставини, грунтуючись на вищезазначених нормах права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено їх право на спадкування зазначеного майна за законом та його належність на час смерті спадкодавцю. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved