Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису № 33492 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Н.С.Хара від 19.12.2019 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказано, що 13.02.2020 позивач [PERSON] отримав постанову приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області, Гречин Наталії Володимирівни, ВП №61115233 від 31.01.2020 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" заборгованість в розмірі 18770, 86 грн. З цієї постанови позивач дізнався, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Н.С.Хара вчинено виконавчий напис № 33492 про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" заборгованість в розмірі 18770, 86 грн. Вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Так, виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Л.М.Ромашко, вважає що вчинений відповідачем виконавчий напис № 33492 від 19.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. не підлягає виконанню у зв`язку з наступним. При вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було враховано відсутності безспірності заборгованості, що суперечать Закону України "Про нотаріат". Зазначена в оспорюваному виконавчому написі нотаріуса заборгованість позивача у розмірі 18770,86 грн. на користь відповідача є спірною, оскільки позивач ніколи не укладав жодних договорів і не має жодної заборгованості перед ТОВ "Фінансова компанія "Аланд". У зв`язку з наведеним, факт наявності заборгованості (в тому числі її розмір) у оспорюваному виконавчому написі нотаріуса має спірний характер. Тоді як відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Позивач дізнався про відповідача вперше, коли отримав постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61115233 від 31.01.2020. У зв`язку з наведеним відсутні документи, що підтверджують факт наявності у позивача безспірної заборгованості у розмірі 18770,86 грн. Також оспорюваних виконавчий напис було вчинено нотаріусом, за заявою відповідача таємно, без будь-якого попереднього повідомлення (попередження) позивача про наявну заборгованість перед відповідачем, без направлення відповідачем письмової вимоги позивачу щодо сплати заборгованості, та без надання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність суми боргу. Виконавчий напис вчинено нотаріусом всупереч ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" на підставі наданого відповідачем одностороннього розрахунку. Також позивачу не зрозуміло на підставі якого документа нотаріусом було вчинено оспорюваних виконавчий напис, оскільки позивач не вступав в жодні договірні відносини з відповідачем. Разом з тим, позивач не отримував жодних повідомлень про відступлення права вимоги будь-якими особами на користь відповідача. На момент вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису, чинним законодавством не було передбачено права нотаріуса вчиняти виконавчий напис на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями для стягнення заборгованості у безспірному порядку. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, на момент вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису, не входили до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Тому у зв`язку з вищенаведеним, оспорюваних виконавчий напис № 33492 від 19.12.2019 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинений незаконно та не підлягає виконанню. Позивач у судовому засіданні вимоги позову підтримав. Відповідач представника у судове засідання не направив, про судове засідання повідомлений належним чином, відзив не надав, про причини неявки свого представника суд не повідомив. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Н.С.Хара у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, рішення ухвалити згідно законодавства (а.с. 30, 52). Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівна правом участі у судовому засіданні не скористалася, позиції щодо позову судові не повідомила, про судові засідання повідомлялася належним чином. Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ч. 1 ст. 223, ст. 279 ЦПК України ухвалив здійснити розгляд справи за відсутності учасників справи та їх представників. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис № 33492 від 19.12.2019 про звернення стягнення з [PERSON] , який народився [INFO] місце народження: с. Паніванівка, місце роботи: безробітний, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , який є боржником за кредитним договором № 001-16512-280513 від 28.05.2013, укладеним ним із ПАТ "Дельта Банк", право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", на підставі договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА, укладеного 02.10.2019, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія"Аланд", ідентифікаційний код юридичної особи 42642578, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 14, офіс 301, індекс 01033, п/р [NUMBER] в АТ "ОТП Банк", м. Київ, МФО 300528. Строк платежу за кредитним договором № 001-16512-280513 від 28.05.2013 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 19.08.2018 по 29.11.2019. Сума заборгованості складає 18470,86 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 14869,26 грн, прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн., прострочена заборгованість за процентами - 3601,6 грн., а також за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України "Про нотаріат" стягнуто плату із стягувача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", в розмірі 300,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача (а.с. 73). 31.01.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Н.В.Гречин винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61115233 за вказаним виконавчим написом № 33492 від 19.12.2019 про стягнення з боржника, [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" заборгованість в розмірі 18770,86 грн. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік). Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Кредитний договір № 001-16512--280513 від 28.05.2013 укладено у простій письмовій формі, його не посвідчено у нотаріальному порядку (а.с. 79-81), отже нотаріусом не дотримано зазначених вимог щодо права вчинити виконавчий напис на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно практики ЄСПЛ рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи. Наприклад, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29). Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок що спірний виконавчий напис нотаріуса не відповідає закону, а, відтак, суд визнає його таким, що не підлягає виконанню і задовольняє позов повністю. З`ясування правомірності отримання позивачем права вимоги за кредитним договором не впливає на висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову через недотримання вимог до вчинення виконавчого напису. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 840,80 грн судового збору (а.с. 63-64). Суд не стягує з на користь позивача судові витрати із зави про забезпечення позову, оскільки у її задоволенні судом відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved