Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить заборонити приватному підприємцю [PERSON] експлуатацію опалювального приладу твердого палива, встановленого в магазині «[INFO]» за адресою: [ADDRESS] а також зобов'язати демонтувати димовентиляційну систему такого опалювального приладу. Свої вимоги вона мотивує тим, що відповідачкою самовільно, без будь-яких дозволів та погоджень встановлено димохідну трубу, через яку, в опалювальний період, відбуваються викиди від опалювального котла в атмосферне повітря, тим самим задимлюється квартира позивачки, чим створюються незадовільні умови проживання, оскільки вказана труба проходять саме зі сторони балкону квартири № 67. У судовому засіданні сторона позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідачка не визнає позовних вимог та подала заперечення, в якому зазначила, що вона є власником частини нежитлового приміщення, в якій розміщено магазин «[INFO]», а в іншій частині приміщення розміщена аптека «Валентина». У зв'язку з систематичним здорожчанням вартості та виходу з ладу системи централізованого опалення, [PERSON] отримала дозвіл на виготовлення проектної документації та встановлення системи індивідуального опалення. Оскільки вартість проекту та робіт індивідуального газового опалення на той час не була визначена для підприємців, то [PERSON] встановила пічне опалення на основі сертифікованої калориферної печі «Буллер». Всі роботи по встановленню калориферної печі «Буллер» та димоходу були виконані у відповідності до вимог розділу 6.8, ДБН 2.5-67:2013 «Опалення, вентиляция, кондиціонування». Після початку опалення приміщення жодних нарікань від мешканців будинку, в тому числі й від позивачки, не надходило, доки в сусідньому приміщенні аптеки «Валентина» не встановили також пічне опалення та не вивели димову трубу на рівні третього поверху. Вимоги позивачки вважає безпідставними, як такі, що порушують її право, як власника приміщення на вільний вибір системи опалення. Представник третьої особи - Череп В.М. у суді проти позову заперечує та пояснив, що не існує документів, які б регламентували надання дозволу на встановлення котлів на твердому паливі. Згода на розміщення димової труби не передбачено і не вимагається. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, крім того, наявність на підвіконні балкону позивачки речовини схожої на сажу. Також димохід, через який здійснюються викиди продуктів згорання від печі «Буллер», виведений над покрівлею 5-ти поверхового будинку на відстань більше 1,0 м. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що відповідачка [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу від 29 березня 2002 року набула у власність 11/20 частин будівлі, загальною площею 112,9 м.кв., що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.34-35). Позивач є власником і проживає у квартирі [ADDRESS]. Рішенням 46 позачергової сесії 6 скликання від 02 жовтня 2012 року було надано дозвіл приватному підприємцю [PERSON] на виготовлення проектної документації на встановлення системи індивідуального опалення в приміщенні власного магазину «[INFO]» за адресою [ADDRESS] (а.с.45). Відповідно до акту обстеження систем індивідуального опалення магазину «[INFO]» та аптеки «Валентина» від 14.02.2014 вбачається, крім того, що в магазині «[INFO]» викиди продуктів згорання від калориферної печі «Буллер» забезпечуються через димохід, виведений над покрівлею 5-ти поверхового будинку на відстань більше 1,0 м.. При зовнішньому огляді помешкань квартир № № 64, 67 на балконі виявлено осідання сажі, відчутно запах диму (а.с. 10). Згідно протоколу засідання тимчасової комісії Ладанської селищної ради від 29.07.2014 вбачається, що у власника магазину [PERSON] є робочий проект на встановлення в приміщенні магазину «[INFO]» калориферної печі «Буллер» виготовлений в 2013 році, копія сертифікату відповідності серії ВВ № 230578. Згідно Протоколу №1 дослідження повітря житлових і громадських приміщень слідує, що в пробах повітря, які бралися 20.03.2014 в квартирі [ADDRESS] вміст оксиду вуглецю та пилу не перевищує гранично допустимих норм, встановлених ДСП 201-97 «Державні санітарні правила охорони атмосферного повітря населених місць (від забруднення хімічними та біологічними речовинами). Вміст азоту діоксиду не перевищує гранично допустимих норм, встановлених Постановою ГДСЛ України від 04.06.2010 №18 «Про затвердження значення гігієнічного нормативу хімічної речовини в атмосферному повітрі населених місць». З приводу відповідності встановленої димохідної труби магазину «[INFO]» нормативним документам та існуючим будівельним нормам було рекомендоване проведення будівельно-технічної експертизи (а.с. 11-13). За результатами обстеження системи індивідуального опалення від 21.11.2014, магазину «[INFO]» та огляд аптеки «Валентина» за адресою - [ADDRESS], комісія встановила, що на час обстеження, опалення вказаних приміщень проводиться твердопаливними котлами. В магазині «[INFO]» проводиться ремонт приміщення з утепленням стін, що дасть змогу зменшити частоту закладки твердого палива в калориферну піч "Буллер" та в свою чергу мінімізувати можливий шкідливий вплив на зовнішнє середовище. Викиди продуктів згорання від калориферної печі забезпечуються через димохід, виведений над покрівлею 5-ти поверхового будинку на відстань більше 1,0 м. Комісією рекомендовано отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, та димову трубу, що виведена над покрівлею 5-ти поверхового будинку підняти ще на відстань близько 1,0 м., що дасть змогу збільшити площу розсіву диму та зменшити можливий негативний вплив на мешканців будинку [ADDRESS] (а.с. ). Згідно рішення Прилуцького міськрайонного суду від 17.10.2014 приватному підприємству "Валентина" заборонено експлуатацію опалювального приладу твердого палива, встановленого в аптеці "Валентина" за адресою - [ADDRESS] до приведення димової труби у відповідність з п.6.8.11 ДБН В.2.5-67:2013 "Опалення, вентиляція та кондиціонування". Відповідно до пункту 6.8.1. ДБН 2.5-67:2013 «Опалення, вентиляция, кондиціонування», пічне опалення допускається застосовувати в житлових громадських, виробничих приміщеннях згідно з додатком Т. Даним додатком передбачено, що застосування пічного опалення дозволено в магазинах не більше одного поверху та площею до 500 м.кв. Висоту димової труби, що розташована на відстані, яка дорівнює або більша за висоту суцільної конструкції, що виступає над покрівлею, слід приймати не менше ніж 0,5 метра над плоскою покрівлею. Димову трубу необхідно виводити вище покрівлі більш високої будівлі, до якої прибудована будівля з пічним опаленням. Судом установлено та не заперечується сторонами, що між ними склалися неприязні відносини, що також підтверджується висновком Прилуцького МВ УМВС України в Чернігівській області та відповідною перепискою (а.с. 20-24). В силу ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що отримання необхідного дозволу для викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря потрібен лише при наявності викиду таких речовин, що перевищує встановлені норми. Згідно ж протоколу дослідження повітря житлових і громадських приміщень від 20.03.2014 вміст вуглецю оксиду та пилу в атмосферному повітрі житлової кімнати квартири позивачки не перевищує ГДН, встановлені ДСП-201-97 «Державні санітарні правила охорони атмосферного повітря населених місць (від забруднення хімічними та біологічними речовинами), затверджений наказом МОЗ України від 09.07.1997 року №201 та вміст азоту діоксину не перевищує ГДН згідно Постанови ГДСЛ України від 04.06.2010 року. Судом беззаперечно встановлено, що приміщення магазину «[INFO]» є одноповерховим приміщенням, яке прибудовано до багатоповерхового житлового будинку [ADDRESS] та має таку ж адресу. Стороною позивача жодним належним та допустимим доказом не підтверджено, що саме від димовентиляційної труби, яка встановлена відповідачкою у відповідності до норм ДБН, здійснюється забруднення житлового приміщення [PERSON]. Так, саме по собі виявлення на балконі позивачки осідання бруду (ймовірно сажі), не може беззаперечно свідчити, що такі речовини є наслідком згорання твердого палива в опалювальному приладі встановленого в магазині «[INFO]». Згідно припису Прилуцького міськрайонного Управління ГУ Держсанепідемслужби у Чернігівській області від 21.03.2014 за №269 власнику магазина «[INFO]» приписано не допускати погіршення житлових умов [PERSON] шляхом викиду забруднюючих речовин внаслідок спалювання твердого палива (дров). Проте даний документ суд не вважає таким, що заслуговує на увагу, оскільки відсутні підтвердження викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря, з перевищенням норм, з димової труби магазину «[INFO]». За наведених вище обставин, коли стороною позивача не надано доказів, які б передбачали наявність відповідної дозвільної документації, погодженої органами місцевого самоврядування, необхідної для встановлення індивідуальних опалювальних котлів твердого палива та при відсутності порушень ДБН 2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування», суд вважає вимоги позивача безпідставними, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed