Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що між сторонами був укладений кредитний договір. Позичальнику були надані грошові кошти, встановлений термін їх повернення. В забезпечення виконання цього договору з Відповідачем був укладений договір застави. Зважаючи, що умови договору Відповідач не виконує, позивач просить суд постановити рішення про звернення стягнення на майно відповідача. Згідно до поданої заяви, представник позивача позов підтримав, просить справу розглядати без його участі. В разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи та постановлення рішення. Відповідач не з'явився в судове засідання. Про час слухання справи сторона була повідомлена належним чином. Від відповідача не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості постановлення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до укладеного договору № ROHPAK10560068 від 09.07.2007 року [PERSON] (далі - Відповідач) 09.07.2007 року отримав кредит у розмірі 90 490,16 грн. на наступні цілі: 58 160,00 грн. на купівлю автомобіля, 32 330,16 грн. на оплату разових страхових платежів, комісії та внесення в Державний реєстр зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.07.2014 року. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме: не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 11.11.2013 року має заборгованість - 16 554,73 грн., яка складається з наступного: - 16 241,58 гри. - заборгованість за кредитом; - 313,15 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Розрахунок суми заборгованості додається. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" і Відповідач 09.07.2007 р. уклали договір застави рухомого майна (надалі - Договір застави). Згідно з Договором застави Відповідач надав в заставу автомобіль CHEVROLET, модель: Lacetti, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] ([ADDRESS], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]). Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України позивач має право на звернення до суду з вимогою дострокового повернення грошових коштів, що були отримані за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Відповідно до ст.19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 Закону України "Про заставу"). Заборгованість позичальника перед банком становить 16 554 грн. 73 коп. Отже, в судовому засіданні встановлені обставини невиконання відповідачем своїх зобов'язань перед банком. Зважаючи на наведене вище в банка є підстави для звернення стягнення на майно відповідача, про що й був заявлений позов. Розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, враховуючи положення ст.ст. 526, 527, 530, ч. 1 ст. 589, ст.ст. 610, 612, ч.2 ст. 1054 ЦК України, ст.ст. 19, 20, 21 Закону України "Про заставу", ч.2 ст. 28, ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" суд вважає, що позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення. Задоволення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved