Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа по справі, яка не заявляє самостійних вимог: Третя Полтавська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом. У поданій до суду позовній заяві посилалися на те, що квартира [ADDRESS], на праві приватної спільної часткової власності належить: [PERSON] ? частина та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого управлінням житлово-комунального господарства 28 травня 2008 року на підставі розпорядження від 28 травня 2008 року № 425. [INFO] чоловік позивачки - [PERSON] помер. У встановленому законом порядку позивачка прийняла спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусомТретьої Плтавської державної нотаріальної контори Шендрик Т.А. буловідмовлено, оскільки померлий за життя не зареєстрував належну йому частку в спільному майні в Державному реєстрі прав власності, а отже правовстановлюючий документ не належно оформлений. Просила суд визнати за нею право власності на майно [PERSON], який помер [INFO], а саме: на ? частину квартири [ADDRESS]. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради у судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву з проханням провести розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що заперечують проти задоволення позову у зв'язку з тим, що померлий [INFO] [PERSON] не зареєстрував за собою право власності на ? частину квартири [ADDRESS], тому не набув права власності на нерухоме майно, отже вказане майно не входить до складу спадщини, що залишилась після його смерті. Третя особа , що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Третя Полтавська державна нотаріальна контора у судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про день і час слухання справи. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України справу потрібно вирішувати на підставі наявних у ній даних і доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з ? частини квартири за адресою: [ADDRESS]. Право власності на вказане майно підтверджується свідоцтвом Серії САВ № 839543 від 28 травня 2008 року, виданогоУправлінням житлово-комунального господарства. Згідно свідоцтва квартира на праві приватної спільної часткової власності належить[PERSON] та [PERSON], частки яких є рівними та складають за кожним по 1/2 частині. За життя [PERSON] належну йому 1/2 частину квартири [ADDRESS] не зареєстрував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Також встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] на час смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Відповідно до довідки про склад сім'ї № 5339 від 14.05.2013 року, виданої КП «Житлово-експлуатаційної організацією №2» Полтавської міської ради, разом з померлим [PERSON] була зареєстрованою його дружина [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст.1216, 1261 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. За приписами ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Частиною четвертою статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. У силу статей 1, 3, 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність. Згідно ст. 12 Закону ,- власник приватизованого житла має право розпорядитися квартирою (будинком), кімнатою (кімнатами) у гуртожитку на свій розсуд: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, обміняти, закласти, укладати інші угоди, не заборонені законом. Порядок здійснення цих прав власником житла регулюється цивільним законодавством України. Пленум Верховного Суду України в частині п'ятій пункту 13 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зазначив, що в разі непередання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнанння за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві. У постанові Верховного Суду України у справі за № 6-121 цс 13 від 11.12.2013 року міститься наступна правова позиція: Право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленною заявою, яка підлягає розгляду вказаним органом у строк, передбачений чинним законодавством. У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьою статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру. Дослідженими в справі доказами встановлено, що позивачка [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] Саме вонає спадкоємицею першої черги належного померлому майна та у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Після відкриття спадщини позивачка [PERSON] звернулася до Третьої Полтавської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріусом Третьої Полтавської державної нотаріальної контори Т.А. Шендрик, листом за вих.. №566/02-14 від 28 серпня 2013 року позивачцівідмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщини за законом. Також в листі зазначено, що інших заяв в спадковій справі немає. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Беручи до уваги ту обставину, що [PERSON] оформив всі документи у відділі приватизації житла , отримав розпорядження №425 від 28.05.2008 року про передачу йому в приватну власність ? частини квартири [ADDRESS], отримав свідоцтво про право власності на житло від 28.05.2008 року, як того вимагає Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду»,він набув право власності на це майно. Статтею 392 ЦК України передбачено право пред'явлення позову про визнання права власності на майно, у разі, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Встановивши дані обставини, враховуючи, що позивачка є спадкоємицею [PERSON], у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті [INFO] чоловіка , але отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири [ADDRESS] не має можливості, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на відповідну частку за померлим, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту. Тому суд, обираючи спосіб захисту порушеного права, вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири [ADDRESS], загальною площею 48,2 кв.м., житловою площею 25,3 кв.м., після смерті [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved