Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" Сафір Ф.О. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по укладеному договору № ALSWAK00290068 від 20.09.2004 року у розмірі 29948,18 грн. В обґрунтуванні позову посилається на те, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено договір про надання кредиту у розмірі 65501 грн. 00 коп. на термін до 17.09.2009 року, відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Позичальник не виконує належним чином свої обов'язки щодо своєчасного та повного погашення кредиту та плати за кредит. Станом на 02.02.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 67866 гривень 82 копійок. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.06.2013 року щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості у розмірі 37918,64 грн. Отже, заборгованість до стягнення становить 29948,18 грн. Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" Тригубенко В.І. в судовому засіданні пояснив, що відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо порушення зобов'язання встановлено неустойкою, то воно підлягає стягненню у повному обсязі, незалежно від відшкодування збитків. Таким чином, відмова відповідача [PERSON] від сплати передбачених кредитним договором суми кредиту, комісії та пені є не чим іншим як відмовою позичальника від виконання зобов'язання. Положеннями ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. З моменту винесення Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області рішення по справі № 401/1236/13-ц від 18.06.2013 року, відповідачем не проводилося погашення кредитної заборгованості. Цей факт було підтверджено представником відповідача [PERSON] Також, представник відповідача підтвердив той факт, що [PERSON] не звертався до суду з метою визнання кредитного договору припиненим чи недійсним. Таким чином, на момент розгляду справи судом, кредитний договір є чинним, діючим та таким, що підлягає виконанню сторонами, згідно діючого законодавства України. До позовної заяви ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" доданий детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором. З доданого розрахунку вбачається, що нарахування заборгованості проводилося кредитором у суворій відповідності умовам кредитного договору та положенням чинного законодавства України. Так, у відповідності умов кредитного договору проводилися нарахування процентів за користування кредитом, комісії та штрафних санкцій - пені, за несвоєчасне проведення платежів. При цьому, суму задоволених рішенням суду по справі № 401/1236/13-ц від 18.06.2013 року позовних вимог - 37918,64 грн. не було враховано у позовних вимогах за позовом, поданим до суду у лютому 2015 року. Таким чином, безпідставним та неспроможним є твердження представника відповідача про факт подвійного стягнення заборгованості по кредитному договору. Відповідачем та його представником не надано суду жодного доказу щодо спростування нарахувань, зазначених у розрахунку заборгованості за кредитним договором. Відповідачем не подано до суду жодного доказу щодо виконання кредитного зобов'язання чи виконання рішення Світловодського міськрайонного суду по справі № 401/1236/13-ц від 18.06.2013 року. Безпідставним та таким, що не відповідає положенням чинного законодавства України та обставинам справи є твердження відповідача про порушення позивачем ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" строку позовної давності. Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" Тригубенко В.І. просить суд задовольнити позов ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] за дорученням [PERSON] проти позову заперечував, з посиланням на пропущення строків позовної давності позивачем з підстав, що згідно умов п. 1 кредитного договору № ALSWAK00290068 від 20 вересня 2004 року строк дії договору спливає 17 вересня 2009 року. Жодних письмових домовленостей щодо збільшення строку позовної давності сторонами не укладалося. За таких обставин позивачем пропущено строки позовної давності визначені ст. 257, 258 ЦК України та в порядку ст. 267 ЦК України позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, у системному зв'язку з ч. 11 ст. 11 зазначеного Закону, стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямований на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту (правова позиція Верховного Суду України згідно з постановою у справі № 6-126цс13). Представник відповідача відзначив, що позивачем не надано доказів невиконання судового рішення від 18.06.2013 р. по справі № 401/1236/13-ц, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. 20 вересня 2004 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № ALSWAK00290068 про надання кредиту шляхом перерахування на відкритий поточний рахунок [NUMBER] АДП "Світловодськ-Авто" ОАО Кіровоград-Авто на строк по 17.09.2009 року включно у вигляді кредитної лінії у розмірі 83321,10 грн. на купівлю автомобіля у сумі 65501 грн.00 коп. і на оплату страхових платежів у сумі 17820,10 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і комісії в розмірі 0,41% від суми наданого кредиту щомісяця (а.с. 8-9). Відповідно до п. 2.2 позичальник зобов'язаний сплачувати заборгованість по кредиту, відсотки за його користування, а також сплачувати комісії на умовах, що передбачені діючим договором. Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 червня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (рахунок № 29092829003111, МФО 305299, код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором АLSWAK00290068 від 20 вересня 2004 року в сумі 37918 грн. 64 коп. (тридцять сім тисяч дев'ятсот вісімнадцять гривень шістдесят чотири копійки). Вказане заочне рішення суду набрало законної сили (а.с. 4). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України банк надає грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а останній зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Статтями 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.ст. 1048, 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Станом на 02 лютого 2015 року заборгованість за кредитним договором складає 67866 грн. 82 коп., яка складається з наступного: - 14514,09 грн. - заборгованість за кредитом; - 6617,99 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; - 6713,74 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 40021,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с. 5-7). Від цієї нарахованої суми віднімається сума у розмірі 37918,64 грн. стягнена за рішенням суду від 18.06.2013 року і становить 29948,18 грн. Відповідно до ч.1 ст. 624 ЦК України, якщо порушення зобов'язання встановлено неустойкою, то воно підлягає стягненню у повному обсязі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі і сплата пені. Як визначено у п.17 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року, зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. У відповідності положень ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін повинна надати докази на підтвердження своїх доводів або заперечень. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Представником відповідача не надано суду жодного доказу щодо спростування нарахувань, зазначених у розрахунку заборгованості за кредитним договором, не подано до суду жодного доказу щодо виконання кредитного зобов'язання чи виконання рішення Світловодського міськрайонного суду від 18.06.2013 року. Суд вважає безпідставними твердження представника відповідача про порушення позивачем ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" строку позовної давності, оскільки статтями 525, 526 ЦК Українивстановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до статті 256 ЦК Українипозовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК Українивстановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК Україниобчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Частиною другою та третьою статті 264 ЦК Українивизначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. З відповідача вже стягувалась заборговність за кредитним договором рішенням суду від 18.06.2013 року. Враховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано шляхом поданням кредитором позовної заяви про стягнення заборгованості по кредитному договору, подання такої позовної заяви перериває перебіг строку позовної давності. Отже, позивач виконав обов'язки за правочином, а відповідач допустив порушення при виконанні останніх. Дослідивши розрахунок боргу та перевіривши на відповідність до умов договору і встановлених фактів (надання коштів відповідачу та не здійснення останнім відповідних платежів), суд встановив, що позовні вимоги є обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню та стагненню з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 29948 гривень 18 копійок за кредитним договором № ALSWAK00290068 від 20 вересня 2004 року. Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 299 грн. 48 коп. (а.с.1) Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved