Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS] . 20 листопада 2017 року державним виконавцем Інгулецького відділу ДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області винесено постанову про арешт вказаного майна. Зазначає, що 27 жовтня 2008 року між АТ «Правекс Банк» і позивачем укладено кредитний договір з лімітом кредитування 16 000 доларів США із сплатою відсотків за його користування. Станом на 29 серпня 2019 року зобов`язання за кредитним договором ним виконано в повному обсязі. Інгулецьким відділом ДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області у знятті арешту з нерухомого майна було відмовлено у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу. Просить зняти обтяження на нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] , за типом обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 23855684 та зобов`язати посадових осіб Інгулецького відділу ДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області зняти арешт вказаного нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача - Інгулецького відділу Державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, просить винести рішення на розсуд суду. Представник відповідача - Акціонерного товариства «Правекс Банк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки не повідомив, відзив не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року відкрито провадження у цій справі. Дослідив матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 20 листопада 2017 року державним виконавцем Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] у ВП №51606921 при примусовому виконанні виконавчого листа №213/6/16, виданого Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ "Правекс-Банк" заборгованості за кредитним договором та судового збору (а.с.14). Відповідно до довідки АТ "Правекс Банк" від 10 вересня 2019 року, зобов`язання позивача за кредитним договором №5766-003/08Р від 27 жовтня 2008 року виконані у повному обсязі (а.с.15). Як видно із постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шигарцева І.В. від 12 вересня 2019 року виконавчий лист №213/6/16 повернуто стягувачу АТ "Правекс банк" за його заявою (а.с.16). Відповідно до витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, накладено арешт на все нерухоме майно позивача, реєстраційний номер обтяження: 23855684(а.с.18-21). Згідно з листом Інгулецького відділу Державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Гаращенко Т.М. від 16 грудня 2019 року з приводу питання про зняття арешту з майна позивача, було відмовлено, оскільки відсутні правові підстави (а.с. 17). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які випливають з порушення права позивача на розпорядження належним йому нерухомим майном, внаслідок не зняття з нього арешту. На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Як зазначено в ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст.40 ЗУ "Про виконавче провадження" про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 4. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи те, що на виконанні в Інгулецькому відділі Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виконавче провадження, де боржником є позивач, не перебуває, та враховуючи те, що наявність даного арешту на все майно позивача суттєво обмежує його права як власника на розпорядження належним йому майном, суд дійшов до висновку про необхідність здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом зняття з нього арешту. Стосовно позовних вимог [PERSON] до Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області про зняття арешту з нерухомого майна та зобов`язання посадових осіб зняти арешт, суд зазначає таке. Згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в Постанові №5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", і з системного аналізу норм закону, що регулюють захист права власності чи іншого речового права від порушень, зокрема питання щодо звільнення майна з-під арешту, накладеного державним виконавцем в межах виконавчого провадження, існує два способи здійснення такого права: 1) на рішення та дії державного виконавця стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства (наприклад адміністративного судочинства); 2) особою, яка володіє на підставі закону чи договору майном чи речовим правом на майно, і яка не є стороною виконавчого провадження, подається позов про зняття арешту з майна. Причому відповідачами в справі за позовом про зняття арешту (звільнення майна з-під арешту) є боржник і особа, в інтересах якої накладено арешт на майно; а як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби; на позовні вимоги про зняття арешту з майна поширюється трирічний строк позовної давності, перебіг якого починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про арешт майна. Так, Інгулецький відділ Державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не може бути відповідачем у даній справі, у зв`язку з тим, що дії державних виконавців у судовому порядку не оскаржувались, а значить є правомірними (якщо не встановлено протилежне). У разі звернення до суду з даним позовом про звільнення майна з-під арешту у якості захисту речового права від виниклого порушення (за статтями 387, 391, 396 ЦК України) позивач такий позов повинен пред`явити до особи (осіб), від прав та обов`язків яких залежить обсяг, зміна чи припинення його прав, тобто до стягувача, в інтересах якого накладено арешт і який у зв`язку з накладенням арешту набув певні права щодо арештованого майна (право задоволення вимоги за рахунок такого майна в порядку і в черзі, встановленій законом). Оскільки Інгулецький відділ Державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не є належним відповідачем, тому підстав для задоволення позову в цій частині - суд не бачить. Позовні вимоги в частині зобов`язання посадових осіб Інгулецького відділу ДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області зняти арешт вказаного нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження є такими, що задоволенню не підлягають з огляду на таке. Суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 ЦПК України. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання суду дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням суду є контроль за легітимністю прийняття рішень. Виходячи зі змісту положень ЦПК України щодо компетенції суду, останній не може підміняти інший державний орган та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього державного органу. Судовий захист повинен сприяти відновленню порушеного права особи, яка звернулася за таким захистом. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, Акціонерного товариства «Правекс Банк» про зняття арешту з нерухомого майна та зобов`язання посадових осіб зняти арешт підлягають частковому задоволенню. В задоволенні позовних вимог [PERSON] до Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області про зняття арешту з нерухомого майна та зобов`язання посадових осіб зняти арешт - відмовити. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, у виді судового збору, у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», що становить 840,80 гривень.

Outcome: partial