Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. Заявник вказала, що 09 жовтня 2015 року в неї народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АЯ №629852 від 27.10.2015 року, яке видане відділом реєстрації народження міста Сімферополь Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим та довідкою про народження № 67 від 27.10.2015 року, яке видане відділом реєстрації народження м Сімферополь Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Заявник просить встановити факт народження дитини [PERSON], [INFO], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (інформація про якого записана зі слів матері). В судове засідання представник заявниці та представник Чернігівський ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не зявились надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, представник заявниці вказав, що на заяві наполягає, а заінтересована особа, що проти задоволення заяви не заперечує, за таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд прийшов наступного. Відповідно до п.5 ч.2ст.234\~ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно до п. 18\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року\~рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявниці для реєстрації народження дитини. Відповідно до\~ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Згідно ч.1\~ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для реалізації нею батьківських прав відносно дитини, а відтак підстав до відмови в задоволенні заяви суд не вбачає. Судом встановлено, що [PERSON] є громадянкою України (паспорт громадянина України СВ 572214), має постійну реєстрацію за адресою: місто Сімферополь вул. Лермонтова, б. 17, кв.112. Відповідно до медичного свідоцтва про народження дитини № 67 від 27.10.2015 року, а також свідоцтвом про народження серії І-АЯ №629852 від 27.10.2015 року виданого відділом реєстрації міста Сімферополь Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, Російської Федерації, [PERSON] народила дівчинку [PERSON]. Всі отримані документи видані на тимчасово окупованій території України, що зазначено на відтисках штампів, гербових печаток і написах на цих документах. Вказані документи є носіями конкретної інформації факту народження [PERSON], які ніким не спростовані, але при цьому видані органами влади невизнаного суб'єкта права Республіки Крим, Російської Федерації і не можуть визнаватись органами РАЦС, що унеможливлює проведення державної реєстрації актів цивільного стану з метою офіційного визнання і підтвердження державою Україна факту народження дитини з наданням відповідного документу. [PERSON] медичне свідоцтво про народження відповідно до\~ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсними і не створює правових наслідків, але підтверджує факт народження дитини на тимчасово окупованій території України, мати якої відповідно паспорта громадянина України є громадянкою України. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надають можливість отримати громадянам України свідоцтво про народження їх дитини, виданого державним органом України.

Outcome: approved