Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» в особі відділення №3 Філії «Запорізьке РУ «АТ «[PERSON] та кредит» про стягнення втрат від інфляції в розмірі 41575,04 гривні та відсотків за користування коштами в розмірі 2173,81 гривень. Просив стягнути з відповідача витрати повязані з розглядом справи. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 30.09.2013 року між ним та ПАТ «Банк» [PERSON] та Кредит» було укладено договір заява №11003\\370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в національній валюті , в сумі 67 000 грн. під 19,10 % річних. Після поповнення рахунку, на депозитному рахунку Позивача № 2635200980001\\2635.2.042613.001 сума вкладу становила 76 000,00 грн. Строк дії даного договору до 05.10.2014 р. Після закінчення строку дії договору , він звернувся до відповідача про повернення вкладу, однак йому було відмовлено. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2015 р. з відповідача було стягнуто суму вкладу у розмірі 76 000,00 гривень. Лише 05.11.2015 року відповідач повернув позивачу борг у сумі 76000,00 грн. Збитки від інфляції за весь час прострочення , а саме за період з 05.10.2014 року по 17.09.20015 року склали у сумі 41575,04 гривні з урахуванням 3% річних від суми боргу , відсотки за використання коштів за період 05.10.2014 року по 17.09.2015 року в сумі 2173,81 гривень. У судове засідання позивач не зявився, але до суду надійшла заява від представника позивача , в якій вона проти розгляду справи за їх відсутності не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, заяв з проханням розглянути справу за його відсутністю або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або\~якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У звязку з цим суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що з 30.09.2013р. між ПАТ «Банк» [PERSON] та Кредит» та [PERSON] було укладено договір - заява №11003\\370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в національній валюті в сумі 67 000 грн., під 19,10 % річних. Згодом позивачем було здійснено поповнення вкладу. Після поповнення рахунку, на депозитному рахунку Позивача № 2635200980001\\2635.2.042613.001 сума вкладу становила 76 000,00 грн. Строк дії даного договору до 05.10.2014 р. Після звернення до відповідача про повернення вкладу , йому було відмовлено. Відмова банку у поверненні грошових коштів з банківського вкладу позивачу суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема, статті 41 Конституції України, статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також статтям 1058, 1060 ЦК України та умовам укладеного між сторонами договору. За положеннями ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.10.2015 р.було стягнуто з відповідача суми вкладу у розмірі 76 000,00 гривень. 05.11.2015 року відповідач повернув позивачу борг у сумі 76000,00 гривень. Так, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Нарахування індексу інфляції розраховуються Державним комітетом статистики України (раніше - Міністерство статистики України), починаючи з серпня 1991 року щомісячно і публікуються, засобах масової інформації , зокрема у газеті "Урядовий кур'єр". Повідомлення друкованими засобами масової інформації з посиланням на Державний комітет статистики України ці показники згідно зі статтями 19, 21 і 22 Закону України "Про інформацію" є офіційними. Так показник індексу інфляції розраховується за формулою: (збитки від інфляції)= (сума боргу)х (індекс інфляції)100%-(сума боргу) . Згідно розрахунку наданого позивачем , індекс інфляції за період з 05.10.2014 року по 17.09.2015 року склав суму в розмірі 41575,04 гривні. Вимоги щодо стягнення трьох відсотків річних за період з 05.10.2014 року по 17.09.2015 року у розмірі 2173,81 гривні, відповідають нормі ч. 2 ст. 625 ЦК України та правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України № 6-247цс14 від 28 січня 2015 року. Отже, проаналізувавши всі надані докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому підлягають стягненню: втрати від інфляції у сумі 41575,04гривень, відсотки за користування коштами у сумі 2173,981 гривень та судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 437,48 гривень На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved