Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами до приватного підприємства Бобринець-Агро про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати. Позов мотивує тим, що на праві приватної власності їй належить земельна ділянка площею 9,82 га. 26 вересня 2008 року між [PERSON] та відповідачем ПП «Бобринець- Агро» укладено договір оренди землі, строком на 10 років, орендна плата передбачена п. 9 договору, складає 3% від нормативно-грошової оцінки землі. Орендна плата вноситься до 30.12 поточного року (п. 11 Договору), у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,03% несплаченої суми за кожен день прострочення. Договір оренди земельної ділянки 17 жовтня 2008 року зареєстрований у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії державного підприємства "Центр ДЗК" за №040836500004. Земельна ділянка орендарю була передана за актом передачі та прийому земельної ділянки в натурі від 26.09.2008 року. Відповідач не виконує взятих за договором зобов'язань по оплаті орендної плати, лише після звернення [PERSON] 12 листопада 2015 року до суду відповідач ПП "Бобринець-Агро" частково розрахувався з нею. Крім того, внаслідок несвоєчасної орендної сплати коштів за користування земельною ділянкою з відповідача відповідно підлягають бути стягнуті кошти з урахуванням індексу інфляції, розрахунки яких позивачем надано до суду. Оскільки відповідач допустив порушення приписів закону та умов договору оренди, не проводить своєчасно розрахунку по орендній платі, а також враховуючи, що розмір орендної плати та строки її сплати є істотними умовами договору оренди землі, їх невиконання є підставою для розірвання договору оренди, а тому позивач просить розірвати договір оренди землі, стягнувши з відповідача заборгованість по заробітній платі з врахуванням індексу інфляції. Крім того, позивачка зазнала моральної шкоди, внаслідок невиконанням договору, яка полягає в тому, що в зневажливому ставленні відповідача до орендодавця, відвідуванням судових інстанцій на що витрачаються час та кошти, неможливістю позивача задовольнити найнеобхідніші життєві потреби через відсутність коштів, та повязані з цим душевні страждання, напружені стосунки в сім'ї. [PERSON] є інвалідом першої групи, залежна від інших осіб та потребує життєво-важливих елементів самообслуговування, та після перенесеного інсульту [PERSON] потребує постійного прийому лікарських препаратів. Через відсутність коштів позивачка позбавлена можливості приймати ефективні ліки, відповідно, процес відновлення функцій організму уповільнюється, що завдає сильних страждань [PERSON], оскільки вона є безпорадною і не може сама себе обслуговувати. Розмір компенсації за моральну шкоду позивач визначає в 20000 грн. яку планує використати для усунення негативних наслідків несвоєчасної виплати плати за землю та поправку здоров'я. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримали та попросили задовольнити його в повному обсязі. В ході розгляду справи уточнили позовні вимоги, пояснивши, що помилково просили стягнути з відповідача кошти за договором оренди землі за 2015 рік, з урахуванням індексу інфляції в розмірі 5094,90 грн., так як до стягнення підлягає сума в розмірі 4857,92 грн. за даний період. Представник відповідача приватного підприємства Бобринець -Агро в судове засідання не зявився, по невідомій суду причині. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В ході слухання справи був присутній на судовому розгляді представник відповідача [PERSON], який заперечив щодо позовних вимог та просив відмовити у задоволенні заяви, та просив призначити по справі судово-технічну експертизу, так як у екземплярі договору оренди землі, яка належить позивачці, зроблені дописи тексту рукою, а саме що стосується строку до якого має бути сплачена орендна плата. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За правилами ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 15 Закону України Про оренду землі (чинного станом на 14.10.2008 року), істотними умовами договору оренди землі є: орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Позивачці [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 001617, виданого 29 жовтня 2001 року на підставі рішення сесії Павлогірківської сільської ради від 04 травня 2001 року №100 належить земельна ділянка площею 9,82 га. 26 вересня 2008 року між [PERSON] та відповідачем ПП «Бобринець- Агро» укладено договір оренди землі. У відповідності до п.2, 5, 15-16 умов Договору в оренду передається земельна ділянка -площею 9,82 га., нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент передачі в оренду становила 86353 грн., земельна ділянка передається для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір оренди укладений строком на 10 років, орендна плата передбачена п.9 договору, складає 3% від нормативно-грошової оцінки землі. В примірнику договору наданого позивачем орендна плата вноситься до 30.12 поточного року (п. 11 Договору), у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,03% несплаченої суми за кожен день прострочення. Примітка до 30.12 поточного року, дописана власноруч. В примірнику, який наданий для огляду в судовому засіданні з відділу держгеокадастру, запис до 30.12. поточного року відсутній. Договір оренди земельної ділянки 17 жовтня 2008 року зареєстрований у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії державного підприємства "Центр ДЗК" за №040836500004. Земельна ділянка орендарю була передана за актом передачі та прийому земельної ділянки в натурі від 26.09.2008 року. Представник відповідача посилався на те, що позивачем було власноруч дописано в п. 11 Договору, начеб то, встановлено, що орендна плата вноситься до 30.12. поточного року і даний напис здійснений від руки, що є підставою для притягнення [PERSON] до встановленої законодавством відповідальності. В той же час, представник відповідача не пояснив до якого строку має вноситися орендна плата, а у разі відсутності домовленості між сторонами щодо вказаної істотної умови у даному договорі, відповідно до норм чинного на той час законодавства, було б підставою для відмови в державній реєстрації, а також для визнання договору недійсним. Оскільки наслідки зазначені ЗУ Про оренду землі , не є предметом даного позову, суд вважає, що між сторонами було узгоджено саме дату, що стосується внесення орендної плати у строки: до 30.12. поточного року, так як інше не було доведено стороною відповідача. А тому посилання відповідача про притягнення [PERSON] до відповідальності не мають правового значення для розгляду справи, оскільки відсутність у договорі оренди землі строку внесення орендної плати не позбавляє відповідача обовязку здійснювати дану виплату. Крім того, позивачем надано до суду письмові пояснення (а.с.42) з висновком експерта від 23.05.2016 року (а.с.146) зі змісту яких вбачається, що під час оформлення договорів оренди землі з орендодавцями, у 2008 році, було багато свідків, які стверджують, що саме [PERSON] робила записи в Договорах оренди, тому сторона позивача впевнено стверджує, що запис в Договорі, а саме в п.11 від руки строками: до 30.12. поточного року було зроблено працівником ПП Бобринець -Агро [PERSON], яка на той час там працювала. Дане твердження знайшло своє підтвердження, як вбачається з експертного висновку, а тому підстав сумніватися в тому, що договірні відносини між сторонами не мали строку внесення орендної плати у суду відсутні. Отже, відповідач не своєчасно виконує взяті за договором зобов'язань по оплаті орендної плати. У відповідності до Уточненого розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка передана у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, виготовленого Державним підприємством «Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 20.10.2015 року за №5654, станом на 01.01.2014 року загальна проіндексована нормативна грошова оцінка угідь площею 9,82 га складає 184993 грн. Відповідно, орендна плата за земельну ділянку в 2014 році складала: 5549,79грн. = 184993грн. : 100% х 3% Тобто орендна плата за земельну ділянку в 2014 році склала 5549,79 грн. За даними Державної служби статистики України індекс інфляції з вересня 2015 року відповідно грудня 2014 року складає 141,4%. Відповідно з урахуванням індексу інфляції розмір суми орендної плати за 2014 рік складає: 7847,40 = 5549,79 грн. : 100% х 141,4% Вартість виконання робіт з виготовлення розрахунку складає: за 2014 рік - 205грн., за 2015 рік - 185 грн.. Відповідач повинен відшкодувати завдані з його вини збитки в розмірі 205грн. + 185грн. = 390 грн. Пункт 11 Договору передбачає, що орендна плата вноситься до 30.12. поточного року, а п. 14 Договору визначає, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,03% несплаченої суми за кожен день прострочення. Прострочення складає: -грудень 2014 року - 1 день -січень 2015 року - 31 день -лютий 2015 року - 28 днів -березень 2015 року - 31 день -квітень 2015 року -30 днів -травень 2015 року - 31 день -червень 2015 року - 30 днів -липень 2015 року - 31 день -серпень 2015 року - 31 день -вересень 2015 року - 30 днів -жовтень 2015 року - 31 день, а всього 305 днів. Розмір пені за своєчасно несплачену плату складає 507,80 грн.= 5549,79 х 0,03% х 305днів. Всього відповідач зобов'язаний сплатити позивачці: 7847,40+ 507,80 = 8355,20 грн. 12 листопада 2015 року відповідач розрахувався з позивачкою в сумі 5132,95 грн. Відповідач недоплатив за 2014 рік: 3222,25 грн. = 8355,20грн. - 5132,95грн. З урахуванням довідки про оцінку землі: 3427,25 грн. = 3222,25грн. + 205грн. За 2015 рік відповідач розрахувався з позивачкою 12 листопада 2015 року в розмірі 4895,97гри., що не відповідає дійсності по уточненому розрахунку нормативної оцінки землі. У відповідності до уточненого розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка передана у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва виготовлено Державним підприємством "Кіровоградський науково- зослідний та проектний інститут землеустрою" від 16.11.2015 року № 6086, станом на 1.01.2015 року загальна проіндексована нормативно грошова оцінка угідь площею 9,82 га. складає 231067 грн. Відповідно орендна плата за земельну ділянку в 2015 році складала: 6932 грн. = 231067:100% х3%. За даними Державної статистики України індекс інфляції з листопада 2015 року відносно грудня 2014 року складає 143,3%. Відповідно, з урахуванням індексу інфляції розмір суми орендної плати за 2015 рік складає: 9990,87 грн. = 6972 : 100% х 143,3%. Відповідач недоплатив: 4857,92 грн. З урахуванням довідки про оцінку землі: 50423,92 грн. = 4857,92грн. +185грн. Відповідач повинен відшкодувати завдані з його вини збитки за звернення в «Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» в розмірі 390 грн. Що стосується позовної вимоги про розірвання договору оренди землі, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні даної вимоги, враховуючи наступне. Частиною першою статті 2 Закону встановлено, що відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі ЗК України), ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобовязується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Статтями 526 і 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами, а зобовязання по ньому має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельною ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до статей 24 та 25 Закону орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення останнім орендної плати, а орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. Відповідно до ст.141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Відповідно до правової позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі № 146цс12 від 12.12.2012, яка є обов'язковою для судів при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин (ч. 2 ст. 214 ЦПК України), згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. За правилами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Аналогічна норма закріплена і в статті 31 Закону України «Про оренду землі». Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що в позові необхідно відмовити повністю, так як в судовому засіданні не доведено, що законні права позивача істотно порушені відповідачем, оскільки Договір діє понад семи років. Доводи позивача про порушення відповідачем взятих на себе згідно спірного договору зобов'язань не вбачаються істотними, так як не вбачається системетичної не сплати оренди землі. . Що стосується позовної вимоги [PERSON] про стягнення компенсації за завдану моральну шкоду, то позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню враховуючи наступне. [PERSON] є інвалідом першої групи, залежна від інших осіб та потребує життєво- важливих елементів самообслуговування, що підтверджується довідкою огляду МСЕК від 30.01 2015 року серії 10АВ №623563. Моральна шкода завдана [PERSON] невиконанням договору полягає в моральних стражданнях, викликаних зневажливим ставленням відповідача до орендодавця, відвідуванням судових інстанцій на що витрачаються час та кошти, неможливістю позивача задовольнити найнеобхідніші життєві потреби через відсутність коштів, та повязані з цим душевні страждання. Після перенесеного інсульту [PERSON] потребує постійного прийому лікарських препаратів, що підтверджується довідкою № 28 КЗ «Амбулаторія загальної практики - сімейної медицини» від 29.09.2015 року. Через відсутність коштів позивачка позбавлена можливості приймати ефективні ліки, відповідно, процес відновлення функцій організму уповільнюється, що завдає сильних страждань [PERSON], оскільки вона є безпорадною і не може сама себе обслуговувати, вона втрачає надію на покращення стану і можливість самостійно виконувати найпростіші елементи самообслуговування. В той же час розмір компенсації за моральну шкоду позивач визначає в 20000 грн., що є неспівмірною із завданою їй шкодою, а тому суд враховує, що позивачка має безпорадний стан, залежна від інших осіб та потребує життєво- важливих елементів самообслуговування, так як є інвалідом першої групи, не може самостійно здійснювати захист своїх прав як в судовому порядку, так і позасудовому, а також враховуючи що лише після звернення позивачки до суду відповідач здійснив часткову сплату орендної плати, тобто не зважав на стан позивача, та сприяв затягуванню справи та спричиняв додаткові труднощі позивачу, а тому, суд вважає достатньою та обґрунтованою суму компенсації за заподіяну моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Outcome: partial