Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

27.08.2021 [PERSON] звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира з позовом до ТОВ "ФК "Еліт Фінанс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк А.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у серпні 2021 року дізнався про наявність виконавчого провадження №654338623, яке перебуває у приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюка А.М. За результатами звернення до приватного виконавця позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження №654338623 від 14.05.2021, якою постановлено примусове виконання виконавчого напису №1477 від 17.02.2021, вчиненого приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личуком Т.В. про стягнення з позивача на користь ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" заборгованості в розмірі 162 036, 05 грн. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження виявлено наявність заяви відповідача про відкриття виконавчого провадження, виконавчий напис №1477 від 17.02.2021, договір "Кредитування комерційного автотранспорту" №13/КА/2008-980 від 19.03.2008, який укладено між ВАТ "КБ "Надра" та позивачем, однак в матеріалах справи виконавчого провадження відсутні будь-які документи, що свідчили б про правонаступництво прав та обов`язків від ВАТ "КБ "Надра" до відповідача. Крім того, зазначає, що відповідно до судового наказу Корольовського районного суду м.Житомира від 28.05.2009 стягнуто з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку на користь ВАТ "КБ "Надра" в особі філії ВАТ "КБ "Надра" Житомирського регіонального управління заборгованість за кредитним договором №13/КА/2008-980 від 19.03.2008. На виконання судового наказу видано виконавчий лист №2н-1574/09 від 22.06.2009, який пред`явлено стягувачем до виконання. Відповідно до постанови старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Паламарчук Т.Я. від 17.01.2020 виконавче провадження №1491201 закінчено з огляду на фактичне та повне виконання боржником рішення згідно з виконавчим документом. У грудні 2020 року відповідач звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, однак ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 18.01.2021 відмовлено у задоволенні заяви у зв`язку зі сплатою боргу. Вважає, що виконавчий напис вчинено незаконно, оскільки відсутні будь-які законні підстави для його вчинення, тому просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі. 28.08.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (а.с.36-37). Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 30.08.2021 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.39). У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, згідно поданої через канцелярію суду заяви просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.54). Представник відповідача відзив на позов до суду не надав, копія ухвали про відкриття провадження від 30.08.2021 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за місцезнаходженням відповідача. У судові засідання 18.10.2021 та 16.12.2021 представник відповідача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.45, 51). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Т.В., у судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.42-43, 49-50). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк А.М. у судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.41, 48). Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що між [PERSON] і ВАТ "КБ "Надра" укладено договір "Кредитування комерційного автотранспорту" №13/КА/2008-980 від 19.03.2008 (а.с.29-31). 28.05.2009 року Корольовським районним судом м. Житомира видано судовий наказ по справі №2н-1574/09 про стягнення заборгованості за кредитним договором №13/КА/2008-980 від 19.03.2008 з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь ВАТ "КБ "Надра" в сумі 65478 грн. 70 коп. (а.с.33). 18.01.2021 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у зв`язку зі сплатою боргу в повному обсязі (а.с.34-35). 17.02.2021 року приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1477, яким нотаріусом запропоновано стягнути на користь ТзОВ "ФК "Еліт Фінанс" заборгованість за кредитним договором №13/КА/2008-980 від 19.03.2008 року, який було укладено між ВАТ "КБ "Надра" та [PERSON] , правонаступником якого є ТОВ "ФК "Еліт Фінанс". Строк платежу за Кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 26.08.2020 року по 22.10.2020 року. Сума заборгованості складається з: суми заборгованості за кредитом 57055, 76 грн.; суми заборгованості за відсотками за користування кредитом 61555, 29 грн.; суми заборгованості за комісією 0, 00 грн.; суми заборгованості за штрафними санкціями 43125, 00 грн.; суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису 300, 00 грн. Загальна сума заборгованості становить 162036, 05 грн. (а.с.28). 29.04.2021 ТзОВ "ФК "Еліт Фінанс" звернулося до приватного виконавця Клименюка А.М. з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личуком Т.В. за № 1477 від 17.02.2021 про стягнення з боржника, яким є [PERSON] , заборгованості у розмірі 162036, 05 грн. (а.с.27). 14.05.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюком А.М. відкрито виконавче провадження №65438623 за заявою стягувача про примусове виконання виконавчого напису № 1477 від 17.02.2021 (а.с.32). Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п.19 ст.34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, п.п.3.2, 3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів . Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16). Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личуком Т.В. від 17.02.2021 року №1477, оскільки судовим наказом, який набрав законної сили, ухвалено стягнути суму боргу за кредитним договором №13/КА/2008-980 від 19.03.2008 з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку, виконавчий напис видано для стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №13/КА/2008-980 від 19.03.2008, що свідчить про те, що про безспірність заборгованості стверджувати передчасно, та є порушенням вимоги п.3.5 ст.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5. Крім того, ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у зв`язку зі сплатою боргу в повному обсязі. Що стосується відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, то на підтвердження понесених витрат представник позивача надала договір про надання правничої допомоги №10 від 04.08.2021, укладений між адвокатом Березенською Ю.О. та [PERSON], ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №10 від 04.08.2021, квитанцію до прибуткового касового ордеру №1 від 16.12.2021, акт надання послуг за договором про надання правничої допомоги №10 від 04.08.2021 (а.с.57, 58, 59, 60, 61, 62). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Враховуючи надані суду докази на підставі понесених позивачем витрат на правничу допомогу суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в сумі 8000, 00 грн. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України понесені витрати по сплаті судового збору також підлягають стягненню на користь позивача з відповідача.

Outcome: approved