Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

ТОВ "ФК Є Гроші" 06.11.2018 року звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] , мотивуючи позов тим, що 25.04.2018 року між Товариством та [PERSON] укладено договір №3642507413-001723 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Вказаний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. В порушення умов договору відповідач не повернув своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за договором фінансового кредиту, у зв`язку з чим, станом на 19.10.2018 року заборгованість за договором становить 28715,60 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Також позивач просить суд стягнути з відповідача, крім заборгованості за договором, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1 500,00 грн. Ухвалою від 10.12.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подана заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Ухвалою від 03.06.2019 року постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 25.04.2018 року між ТОВ "ФК Є Гроші" та [PERSON] укладено договір №3642507413-001723 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за умовами якого Товариство надало відповідачу позику у сумі 3000,00 грн., строком повернення 6 днів, не пізніше 23:00 год. 30.04.2018 р., зі сплатою процентів у розмірі 2% за кожень день. Вказаний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору надання відповідачем фотокопії паспорту та ідентифікаційного номеру, підписання ним договору електронним підписом. ТОВ "ФК "Є Гроші" свої зобов`язання за договором виконано, відповідач в свою чергу зобов`язання за договором не виконав та станом на 19.10.2018 року має заборгованість в загальній сумі 28715,60 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 3000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 10260,60 грн., заборгованість за пенею в сумі 15455,00 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості перевіреним в судовому засіданні. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та не сплатив борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1762 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. З матеріалів справи вбачається, що 01.08.2018 року між ФОП [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія є гроші» укладено договір № 01/08-2 про надання юридичних послуг. Актом приймання-передачі наданих послуг № 176 від 01.08.2018 року встановлено які саме юридичні послуги були надані та кількість витраченого часу на надання таких послуг, а саме: проведення усної консультації 1 год. 200 грн., аналіз документів кредитної справи 2 год. 600 грн., підготовка позовної заяви, клопотання про розгляд справи у спрощеному провадженні, друкування позовної заяви з додатками для сторін, підготовка пакету документів для подачі до суду 4 год. 700 грн. Згідно з наданим до матеріалів справи платіжним дорученням №1473 від 12.10.2018 року позивач оплатив послуги за надання правової допомоги у розмірі 1 500 грн. Таким чином, оскільки розмір витрат на правову допомогу адвоката співмірний і містить всі складові, передбачені ч. 4 ст. 137 ЦПК України, послуги обумовлені договором виконані у повному обсязі, а позивачем сплачена їх вартість, суд, приходить до висновку, що витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у заявленому розмірі в сумі 1500,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved