Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

11.03.2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості де посилаючись на невиконання відповідачкою своїх зобов'язань за кредитним договором №DNH4KS73000976 від 28.09.2006 року, просило стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №DNH4KS73000976 від 28.09.2006 року в сумі 28401 грн. 11 коп. і судові витрати в сумі 280 грн. 01 коп. Представник позивача за довіреністю Тимошенко О.А. в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про збільшення позовних вимог в якій просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором №DNH4KS73000976 від 28.09.2006 року в сумі 31740 грн. 76 коп., яка складається із заборгованості по відсотках за користування кредитом - 7901 грн. 97 коп., заборгованості з пені за несвоєчасність виконання зобов'язання - 23838 грн. 79 коп.; судові витрати в сумі 317 грн. 76 коп. Справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про одержання судового повідомлення, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В силу ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Дійсно між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» і [PERSON] 28 вересня 2006 року був укладений кредитний договір №DNH4KS73000976, який складається з заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Відповідно до якого Банк надав позичальнику строковий кредит у сумі 9963 грн. 40 коп., строком на 42 місяці починаючи з 28.09.2006 року по 26.03.2010 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 2,09% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, комісії в зазначені в заяві позичальника та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) строки. Відповідно до Заяви позичальника, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 20 по 27 число кожного місяця позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 360 грн. 59 коп., для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат. Згідно п.4.2. умов, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від розміру зазначеному у тарифах та заяві, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом.. Відповідно до п.5.1 умов, при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості, що відповідає вимогам п.5.3 умов кредитного договору. Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Тобто, суб'єкти цивільного права можуть укладати договори і визначати їх зміст на свій розсуд. Згідно вимог ст.ст.1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Заборгованість по кредитному договору №DNH4KS73000976 відповідачкою не погашено, тому відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 28.09.2006 року станом на 11.02.2014 року сума заборгованості складає 20978 грн. 28 коп. у тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 9755 грн. 52 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 42867 грн. 66 коп., заборгованості з пені за несвоєчасність виконання зобов'язання у розмірі 72483 грн. 06 коп., заборгованість по штрафу (фіксована частина) - 500 грн., заборгованість по штрафу (процентна складова) - 1328 грн. 62 коп. Заочним рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 30 квітня 2013 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 98533 грн. 75 коп. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №DNH4KS73000976 від 28.09.2006 року, з урахуванням заочного рішення Казанківського районного суду від 30.04.2013 року, станом на 11.02.2014 року сума заборгованості складає 31740 грн. 76 коп. у тому числі: заборгованість по відсотках за користування кредитом у розмірі 7901 грн. 97 коп., заборгованість з пені за несвоєчасність виконання зобов'язання у розмірі 23838 грн. 79 коп. Відповідачка в порушення умов кредитного договору не виконала зобов'язання по сплаті кредиту та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 31740 грн. 76 коп., так відповідачка порушила вимоги ст.ст.526, 530 ЦК України відповідно до яких зобов'язання повинно виконуватись належним чином і у встановлений договором строк. Разом з тим, при вирішенні питання про стягнення неустойки слід також врахувати наступне. За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Конституційний Суд України у рішенні від 7 липня 2013 р. по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22 липня 1996 р. дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Крім того, вимога про нарахування та сплати неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст.33, ч.3 ст.509 та ч.ч.1, 2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове значення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача а джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитора. Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 9 квітня 1985 р. № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Тому Конституційний Суд України зазначив, що захист цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема ч.3 ст.551 ЦК України. Враховуючи, що розмір нарахованої Банком на підставі умов кредитного договору неустойки (пені) є надмірно великий порівняно з розміром заборгованості за процентами за його користування та, враховуючи положення ч.3 ст.551 ЦК України, суд вважає за можливе зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до 8000 грн. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено тип Банку з закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», що відповідає п.1.1. Статуту. За таких обставин, суд приходе висновку про те, що з відповідачки [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 15901 грн. 97 коп., що складається з: суми заборгованості по відсотках за користування кредитом - 7901 грн. 97 коп., суми заборгованості з пені за несвоєчасність виконання зобов'язання - 8000 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача належить стягнути судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial