Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до комунального підприємства "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради, третя особа - Коростенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про зняття арешту з нерухомого майна. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на все майно ТОВ "Гудок" відповідно до постанови відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області від 4 березня 2010 року накладено арешт та заборону на його відчуження. Відповідно до договору купівлі-продажу від 24 грудня 2004 року, який посвідчено приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Добролежею Л.Г., нежитлове приміщення, яке розташоване на першому поверсі житлового будинку [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . З довідки комунального підприємства "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради № 302 від 17 серпня 2018 року вбачається, що інформація про накладення арешту на ім`я [PERSON] , а саме на названу вище нежитлову будівлю, до Єдиного реєстру прав власності на нерухоме майно внесена помилково. Наявність арешту істотно обмежує та порушує права власника нерухомого майна щодо можливості його користування та розпорядження, а зняття арешту можливе лише за відповідним судовим рішенням, що й стало приводом для звернення [PERSON] до суду з позовом. Тому позивач просить зняти арешт з майна - нежитлового приміщення, загальною площею 260,1 кв. м, що розташоване на першому поверсі житлового будинку [ADDRESS] , який накладено постановою відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 4 березня 2010 року (виконавче провадження №17251917) та ухвалити стягнути з відповідача судові витрати з оплати судового збору. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач - комунальне підприємство "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради, в поданій до суду заяві, розгляд справи просив проводити без участі представника установи, при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Третя особа - Коростенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області поклалася на розсуд суду при ухваленні рішення, розгляд справи просила проводити без участі представника установи, про що подала до суду заяву. Відповідно до ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на все майно ТОВ "Гудок" відповідно до постанови відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області від 4 березня 2010 року по виконавчому провадженні №17251917 накладено арешт та заборону на його відчуження (а.с.12). Відповідно до договору купівлі-продажу від 24 грудня 2004 року, який посвідчено приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Добрележею Л.Г., нежитлове приміщення, яке розташоване на першому поверсі житлового будинку [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с.9-10). З довідки комунального підприємства "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради № 302 від 17 серпня 2018 року вбачається, що інформація про накладення арешту на ім`я [PERSON] , а саме на названу вище нежитлову будівлю, розташовану на першому поверсі житлового будинку [ADDRESS] до Єдиного реєстру прав власності на нерухоме майно внесена помилково (а.с.11). Комунальним підприємством "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради відмовлено позивачеві [PERSON] в знятті арешту з майна та заборони його відчуження з підстав відсутності можливостей (а.с11). У зв`язку з наявним арештом майна, позивача обмежено у праві розпоряджатися своїм майном, як однієї зі складових права власності. Відповідно до положень ст.41 Конституції України та ст. 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини 1950 року держава Україна гарантує громадянам непорушність їхньої приватної власності. У відповідності зі ст.319 ч.1 Цивільного кодексу України - "Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд". Відповідно до ст.321 ч.1, 2 Цивільного кодексу України - "Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні . Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом". Згідно зі ст.59 ч.1, 2 Закону України "Про виконавче провадження" - "Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини…". Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 3 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). В силу частини 1 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Як передбачено ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" "підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. 5. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду". Судом встановлено, що виконавче провадження №17251917, яке перебувало на виконанні в Коростенському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління завершено. При цьому інформація про накладення арешту на ім`я [PERSON] , а саме на нежитлову будівлю, розташовану на першому поверсі житлового будинку [ADDRESS] до Єдиного реєстру прав власності на нерухоме майно внесена відповідачем помилково. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивач позбавлений можливості реалізувати свої права як власника щодо володіння, користування та розпорядження майном. Отже, аналізуючи норми закону та надані сторонами докази на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, який підлягає задоволенню.

Outcome: approved