Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

[PERSON] у квітні 2021 року звернулася до суду із вказаним позовом. Просила визнати виконавчий напис вчинений 25.01.2021 рокуприватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. зареєстровано в реєстрі за № 10568, про стягнення з неї на користь ТОВ "Фінансова компанія "ПРОФІТ КАПІТАЛ" заборгованості за кредитним договором 2716975 від 16.07.2019 року у розмірі 19637 грн. 00 коп. таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 07.05.2021 року відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою суду від 07.05.2021 року забезпечені позовні вимоги позивача, шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню. Ухвалою суду від 02.09.2021 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, позивач надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглядати у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Як встановлено під час судового розгляду,позивач [PERSON] 11.07.2020 року уклала шлюб, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу дошлюбне її прізвище [PERSON] ( а.с.87). 25.01.2021 рокуприватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "ПРОФІТ КАПІТАЛ" заборгованості за кредитним договором 2716975 від 16.07.2019 року у розмірі 19637 грн. 00 коп., який зареєстровано в реєстрі за № 10568(а.с. 18). Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, який набрав чинності 07.03.2012 року (далі - Порядок). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України (п. 1.2. ст. 1 гл. 16 Порядку). Відповідно до п. 3.2. ст. 3 гл. 16 Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172. Пунктом 3.5. ст. 3 гл. 16 Порядку встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172. Згідно з п. 1 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передач; або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В правовій позицію, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-158цс15 зазначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992 року за № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Разом з тим, відповідно до п. 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що нотаріусу були надані докази отримання [PERSON] письмових вимог про усунення порушень за кредитним договором. Крім того, суд ухвалою від 02.09.2021 року витребував у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. документи на підставі яких був вчинений 25.01.2021 року виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "ПРОФІТ КАПІТАЛ" заборгованості за кредитним договором 2716975 від 16.07.2019 року у розмірі 19637 грн. 00 коп., який зареєстровано в реєстрі за № 10568. Станом на день ухвалення рішення у справі витребувані документи суду не надані. Суд вважає, що за відсутності документів, на підставі яких вчинено вказаний виконавчий напис, не можна вважати, що визначена заборгованість [PERSON] перед банком є безспірною. Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що подані нотаріусу документи підтверджують безспірність заборгованості. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені правові норми та встановлені судом обставини щодо їх не дотримання під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису, позицію представника відповідача, який просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду зробленим в постанові від 26.02.2020 року (справа № 643/2870/18, провадження 61-4126св19). Відповідно до п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви не майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2021 року складає 2270 грн. 00 коп., тому судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Крім того, [PERSON] понесла витрати по сплаті судового збору з оплати заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією від 13.04.2021 року (а.с.41), а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути вказану суму з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved