Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] районної державної адміністрації Царичанського району Дніпропетровської області, треті особи: Відділ у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Ляшківська сільська рада Царичанського району Дніпропетровської області, в якій просить визнати за ним право на земельну частку (пай) на території Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області із земель колишнього КСП "Більшовик" Царичанського району Дніпропетровської області, яка становить 2,65 умовних кадастрових гектар, вартістю 88996 грн., а також стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати в розмірі 885,96 грн. На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві [PERSON] вказав, що 01.06.1994 року він був прийнятий в члени КСП "Більшовик" Царичанського району Дніпропетровської області. 11.09.1995 року був звільнений з КСП "Більшовик" за власним бажанням. Посилається на те, що після звільнення з членів КСП він не знав, що має право на земельну частку (пай), та про своє порушене право дізнався лише у 2017 році з довідки, виданої відділом Держгеокадастру у [PERSON] районі Дніпропетровської області від 19.05.2017 року № 31-4-0.36-51/118-17, в якій зазначено, що він внесений до списків до Державного акту на право колективної власності на землю під номером 382. Після цього, він звернувся до [PERSON] райдержадміністрації з проханням надати йому відомості щодо його реєстрації в Книзі реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП "Більшовик" Царичанського району та про наявність сертифікату на його ім'я. Згідно відповіді [PERSON] райдержадміністрації від 13.06.2017 року № 01-72-1169/0/384-17 сертифікат на його ім'я в Книзі не зареєстрований та відповідно до цього змоги видати йому сертифікат не існує. Згідно довідки від 19.05.2017 року № 31-4-0.36-51/118-17 Відділ у [PERSON] районі Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області повідомляє, що згідно списків, які додаються до державного акта на право колективної власності на землю по колишньому КСП "Більшовик" (реєстраційний № 11 від 21.03.1996 року), громадянин [PERSON] рахується за номером 382. Розмір земельної частки (паю) становить 2,65 умовних кадастрових гектар, нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) по Ляшківській сільській раді (колишнє КСП "Більшовик") станом на 01.01.2017 року на підставі листа Держгеокадастру України № 22-28-0.22-443/2- 17 від 12.01.2017 року, коефіцієнт індексації 1,756, який розрахований виходячи з середньомісячного індексу інфляції за 1996-2014 роки та згідно постанови КМУ від 31.10.2011 року № 1185 коефіцієнт 1,756 становить 88596 грн. Вважає, що на підставі п.2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року №720/95 він має право на вищевказану земельну частку (пай). Позасудовим шляхом вирішити дане питання неможливо, у зв'язку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі. При цьому зазначили, що [PERSON] дізнався про своє право на земельну частку (пай) лише після отримання відповіді відділу у [PERSON] районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказував, що [PERSON] пропустив строк позовної давності. Крім того зазначив, що позивач був внесений до списку членів колективного сільськогосподарського підприємства в травні 1995р., однак державний акт на право колективної власності на землю зареєстрований 21.03.1996р., тоді, коли вже позивач не являвся членом КСП "Більшовик". Представник третьої особи Відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, вирішення даного питання просять покласти на розсуд суду. Представник третьої особи Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти позову та просила застосувати наслідки пропуску строку позовної давності. Перевіривши справу, вивчивши надані сторонами документи, заслухавши пояснення сторін та третьої особи, з'ясувавши їх правову позицію, перевіривши доводи сторін, даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач [PERSON] дійсно 01.06.1994 був прийнятий в члени КСП "Більшовик" Царичанського району Дніпропетровської області. 11.09.1995 року відповідно до запису № 8 у трудовій книжці колгоспника позивач [PERSON] був звільнений з членів КСП "Більшовик" Царичанського району Дніпропетровської області 11.09.1995 року за власним бажанням (а.с.9), а отже, на момент паювання землі він був членом колишнього КСП "Більшовик" Царичанського району Дніпропетровської області. Відповідно до довідки від 19.05.2017 року № 31-4-0.36-51/118-17, виданої заступником начальника Відділу у [PERSON] районі Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, згідно списків, які додаються до державного акта на право колективної власності на землю по колишньому КСП "Більшовик" (реєстраційний № 11 від 21.03.1996 року), громадянин [PERSON] дійсно рахується за номером 382. Розмір земельної частки (паю) становить 2,65 умовних кадастрових гектар (а.с. 5). Відповідно до повідомлення [PERSON] райдержадміністрації № 01-72-1169/0/384-17 від 13.06.2017 року у книзі реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП Більшовик Царичанського району Дніпропетровської області сертифікат на ім'я [PERSON] не значиться (а.с.6). Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ст.ст. 71, 75 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки і позовна давність застосовується судом незалежно від заяв сторін. Статтею 76 ЦК УРСР передбачалось, що перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Згідно зі ст. 80 ЦК УРСР закінчення строку позовної давності до пред"явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Позивач [PERSON] при здійсненні захисту порушеного права пропустив строки позовної давності, які передбачено законом, і звернувся до суду, не надавши об'єктивних доказів на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку на звернення до суду. Суд посилання позивача на ту обставину, що він не знав про своє право, вважає таким, що не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду. Позивачем строк позовної давності пропущено без поважних причин, з моменту виникнення права на позов трьохрічний строк позовної давності минув. Відповідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів. Обов"язок доказування відповідно зі ст. 10 ЦПК України покладений на сторони у справі, при цьому суд сприяє всебічному та повному з"ясуванню обставин справи. Також відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно зі статтею 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Позивачем не надано об'єктивних доказів поважності пропуску строку на звернення до суду за захистом свого порушеного права. На підставі викладеного, суд приходить до переконання про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском строку позовної давності. У зв'язку з відмовою у позові повністю, відповідно до ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору не підлягають відшкодуванню. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed