Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що 24.12.1994 року у відділі РАЦС Житомирського міського управління юстиції вона зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі вони прожили незначний період часу, після чого кожен з них став проживати окремо і 13.01.2015 року рішенням Богунського районного суду м.Житомира шлюб між ними було розірвано. [INFO] року народилася дитина [PERSON], при реєстрації народження якої в її свідоцтві про народження батьком був записаний відповідач, оскільки після розірвання шлюбу не пройшло дев"яти місяців. Проживаючи окремо, відповідач своїх батьківських обов"язків по відношенню до доньки не виконує, не бере будь-якої участі у її вихованні та утриманні. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не піклується про доньку, її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться її подальшою долею, успіхами, що підтверджує відсутність його серйозного ставлення до своїх батьківських обов"язків та можна розцінювати це як ухилення від виховання, та утримання доньки. Тому з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав, та законних інтересів дитини, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю і просили їх задовольнити у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечували. 09.10.2017 року позивач та її представник в судове засідання не з"явилися, надали суду заяви про подальший розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про місце та час його проведення повідомлений шляхом поміщення оголошення в газету "Житомирщина" від 16.06.2017 року. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить його задоволити, проти заочного рішення не заперечує. Прокурор в судовому засіданні висловив думку щодо необхідності позбавлення відповідача батьківських прав. Вислухавши пояснення позивача та її представника, свідків, думку прокурора, який вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.155 цього ж Кодексу здійснення батьками своїх прав та виконання обов"язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 11.02.2015 року (а.с.7). Відповідно до заочного рішення Богунського районного суду м.Житомира від 13.01.2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.6). Як вбачається з довідки №657 від 17.03.2017 року, виданої комунальним підприємством "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №6" Житомирської міської ради, до складу сім"ї [PERSON] входить донька М.М., 2015 р.н., яка проживає разом з матір"ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 11.05.2017 року, умови проживання останньої задовільні, в квартирі чисто, прибрано, створені необхідні умови для проживання та виховання дитини, яка забезпечена необхідним одягом, взуттям, продуктами харчування, має окреме місце для сну, та відпочинку. До служби у справах дітей Житомирської міської ради повідомлення щодо неналежного виконання [PERSON] батьківських обов"язків не надходило. Відповідно до акту обстеження умов проживання і виховання дітей в сім"ї [PERSON] від 16.08.2017 року, відповідач за адресою: вул. Кірова,19, смт. Пулини, Житомирської області, на момент обстеження був відсутній, зі слів орендарів будинку, які там проживають, стало відомо, що [PERSON] багато років перебуває за кордоном. Згідно висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки і піклування щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] № 930 від 04.10.2017 року, [PERSON] від народження дитини [PERSON], [INFO], не цікавився її життям та здоров"ям, не надавав кошти або іншої допомоги на утримання дочки, самоусунувся від виконання батьківських обов"язків, тому виходячи з інтересів дитини, виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки і піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідач з [PERSON] не проживає на протязі тривалого часу. Дитину, якій 2 роки, [PERSON] виховує та утримує сама, [PERSON] доглядом, та вихованням дочки не займається, матеріально її не утримує. Відповідно до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню та утриманню неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], тому його доцільно позбавити батьківських прав. При зверненні до суду позивач на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, оскільки являється інвалідом 2-ї групи загального захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням [NUMBER] серії [NUMBER], тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в розмірі 640 грн. 00 коп. на користь Державної судової адміністрації України.

Outcome: approved