Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач проживала разом із [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з грудня 1978 року. За час спільного проживання, а саме 17.06.1997 року, [PERSON] придбав у власність житловий будинок [ADDRESS]. Даний житловий будинок є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, подружжю належить по 1/2 ідеальній частині вищезазначеного житлового будинку. Під час спільного проживання у [PERSON] і [PERSON] народилась донька [PERSON], 1978 р.н. Подружнє життя у позивача із [PERSON] не склалося, тому 25.08.1999 року шлюб між ними було розірвано, після чого [PERSON] почав проживати в спірному будинку з новою дружиною - відповідачем по справі. В кінці 2014 року [PERSON] стало відомо, що [INFO] року [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина, на яку на той час претендувала відповідач та донька від першого шлюбу [PERSON] Так, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/2 ідеальної частини вищезазначеного житлового будинку, яка може бути оформлена його спадкоємцями першої черги за законом: [PERSON] - дочкою від першого шлюбу та [PERSON] - другою дружиною у нотаріальному порядку. Позивач фактично з [PERSON] не проживала з 1990 року. Приблизно в 1999-2000 роках було розірвання шлюбу через суд. [PERSON] відбував кримінальне покарання з 1990 року по 1995 рік на підставі вироку суду. В 1995 році звільнився в порядку умовно-дострокового звільнення.Таким чином, відповідач, хоча й формально перебувала у шлюбі з [PERSON], але спільне господарство вони не вели. В той час вже [PERSON] з ним проживала, як дружина. [PERSON] вважала, що спірний будинок фактично є їх спільною власністю з [PERSON], придбаною за сумісні кошти, та що їй фактично належить 1/2 частка будинку, про визнання на яку свого права власності вона заявляла вимоги. В 2014 році [PERSON] звернулася до Кам'янсько -Дніпровського районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON], третя особа без самостійних вимог [PERSON], Кам'янсько - Дніпровська державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права спільної сумісної власності на будинок. [PERSON], в свою чергу, звернулася до [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог Кам'янсько - Дніпровська державна нотаріальна контора Запорізької області з зустрічними вимогами про визнання права спільної часткової власності на будинок, про встановлення юридичного факту. Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 13 лютого 2015 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: [PERSON], Кам'янсько-Дніпровська державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права спільної сумісної власності на будинок задоволено частково. Визнано за [PERSON] право спільної сумісної власності подружжя на будинок, придбаний 17.06.1997 року за 6 872 грн., [ADDRESS], який складався із глинобитного будинку (літера А) та огорожі (М1-2) і сараю (літера Б). Визнано за [PERSON] право власності на 8/100 часток спірного будинку. В решті позову відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Кам'янсько-Дніпровська державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права спільної часткової власності на будинок, про встановлення юридичного факту задоволено частково. Визнано, що спірний будинок є спільною частковою власністю [PERSON] та [PERSON] Встановлено факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON], однією сім'єю як подружжя з 10 березня 2000 року по 03 жовтня 2008 року. Визнано за [PERSON] право власності на 42/100 частки спірного будинку. В решті позову відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 30 квітня 2015 року апеляційна скарга [PERSON] була задоволена та позов [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: [PERSON], Кам'янсько - Дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права спільної сумісної власності на будинок задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Кам'янсько-Дніпровська державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права спільної часткової власності на будинок, про встановлення юридичного факту відмовлено. Тобто, позивач являється власником ? спірного житлового будинку [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці площею 600,00 кв.м. на підставі рішення Апеляційного суду Запорізької області від 30 квітня 2015 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №38048139 від 26.05.2015 року. [PERSON] та [PERSON] являються власниками спірного житлового будинку [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці площею 600,00 кв.м. на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Камянсько-Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області Чайка Т.П. 02 червня 2015 року, спадкова справа № 80/2013, зареєстровано в реєстрі за № 175, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №38385212 від 02.06.2015 року у розмірі ? частки кожна. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 30 квітня 2015 року встановлено, що на теперішній час домоволодіння коштує 45 600 грн. та складається із житлового будинку (літера А) з саману, обкладеного цеглою в 1/2, нежитлової прибудови (літера а) з цегли, сараю в стадії руйнування (літера Б), сараю (літера В), сараю (літера Г), сараю (літера Д), душу (літера Е), вбиральні (літера Ж), навісу (літера З), теплиці (літера К), паркану (літера № 3), воріт з хвірткою (літера № 4).Визнати порядок користування житловим будинком в добровільному порядку з відповідачем не має можливості. Позивач пропонувала відповідачу виплатити їй вартість її частини, однак вона відмовляється в добровільному порядку вирішити це питання, що сприяє моєму зверненню до суду з відповідним позовом. Просить припинити право власності відповідача на 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] з виплатою на її користь грошової компенсації вартості 1/4 частини житлового будинку в розмірі 11 400 грн. шляхом внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми, визнати за позивачем право приватної власності на 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS], усунути перешкоди в реалізації прав власника належної позивачеві на праві приватної власності нерухомим майном - ? частини житлового будинку [ADDRESS], визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS], зняти з реєстраційного обліку місця проживання відповідача за адресою: будинку [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з'явилися, надіслали до суду заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутність та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судові засідання повторно не з'явилась, хоча була завчасно та належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, доказів, що підтверджують поважність причин неявки до суду не надала. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи Кам'янсько-Дніпровського РС УДМС України в Запорізькій області в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у ній даних у відповідності зі ст. 169 ЦПК України . Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 30.04.2015 р апеляційна скарга [PERSON] була задоволена. Рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 13 лютого 2015 року скасоване. Ухвалене нове рішення. Позов [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: [PERSON], Кам'янсько - Дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права спільної сумісної власності на будинок задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Кам'янсько-Дніпровська державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права спільної часткової власності на будинок, про встановлення юридичного факту відмовлено (а.с.12-17). Позивач [PERSON] є власником ? спірного житлового будинку [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці площею 600,00 кв.м., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №38048139 від 26.05.2015 року (а.с.20). Третя особа [PERSON] та відповідач [PERSON] є власниками спірного житлового будинку [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці площею 600 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Камянсько-Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області Чайка Т.П. 02 червня 2015 року, спадкова справа № 80/2013, зареєстровано в реєстрі за № 175 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №38385212 від 02.06.2015 року у розмірі ? частки кожна (а.с.18-19). Вартість спірного домоволодіння в сумі 45 600 грн., яке складається із житлового будинку (літера А) з саману, обкладеного цеглою в 1/2, нежитлової прибудови (літера а) з цегли, сараю в стадії руйнування (літера Б), сараю (літера В), сараю (літера Г), сараю (літера Д), душу (літера Е), вбиральні (літера Ж), навісу (літера З), теплиці (літера К), паркану (літера № 3), воріт з хвірткою (літера № 4) встановлена рішенням апеляційного суду Запорізької області від 30.04.2015 р. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст..41 Конституції України та ст..321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у його здійсненні. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (ст..358 ЦК України) Стаття 360 ЦК України вказує, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Так, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, за умови попереднього внесення позивачем вартості частки на депозитний рахунок суду, в разі, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та члена його сім'ї ( ст. 365 ЦК України). Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку в спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 - 3 частини 1 статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Для вирішення питання про припинення права особи на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників наявність всіх чотирьох умов, зазначених в ч.1 ст.365 ЦК України, в їх сукупності не є необхідністю, оскільки ці умови є вичерпним переліком підстав, за наявність будь-якого з них можливо вирішення судом питання про припинення права на частку в загальному майні, і кожен з чотирьох випадків, може бути самостійною підставою для звернення до суду. За змістом зазначеної норми для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Вказана норма ЦК України передбачає можливість за позовом співвласника припинити право власності особи на частку у спільному майні. Аналогічне розуміння застосування матеріального закону міститься в Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 р., згідно якої при застосуванні ч. 1 ст. 365 ЦК України для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 - 3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Відповідно до ст. 365 ЦК України згоди особи, право якої на частку у спільному майні припиняється, на отримання компенсації за його частку не потрібно (позивачу лише необхідно внести вартість частки, право на яку припиняється, на депозитний рахунок суду). Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 р. №20, вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Стаття 150 ЖК України зазначає, що громадяни, які мають у власності будинок, користуються ним і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав передбачених законом. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Стаття 383 ЦК України регламентує, власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання своєї родини, інших осіб. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ч.2 ст.64 ЖК України). Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Частина 2 ст. 405 ЦК України вказує, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цього житла у випадку відсутності члена сім'ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено угодою між ним і власником житла чи законом. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 р. реєстрація - це внесення відомостей до паспортного столу про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 р. зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1.позбавлення права власності на житлове приміщення 2.позбавлення права користування житловим приміщенням 3.визнання особи безвісно відсутньою 4.оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з ти одну із таких вимог: 1.про позбавлення права власності на житлове приміщення 2.про позбавлення права користування житловим приміщенням 3.про визнання особи безвісно відсутньою 4.про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України за відсутнім наймачем або членами його сім'ї жиле приміщення зберігається протягом шести місяців. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволено в повному обсязі, оскільки позивач є власником ? частини спірного будинку, що підтверджується матеріалами справи, [PERSON] внесла на користь [PERSON] на депозитний рахунок суду грошову компенсацію вартості ? частини будинку, що належить відповідачу, що також підтверджується квитанцією № П443/3904715/1 від 01.02.2016 р (а.с.54), тому позовні вимоги необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved