Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Шевченківська районна адміністрація Львівської міської Ради звернулась до суду із позовом, у якому просить визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування кімнатою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 23.03.2006 року №396 гуртожитку комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги на вул.. Миколайчука11 надано статус житлового будинку та зобов"язано Шевченківську райадміністрацію м.Львова укласти договори житлового найму з мешканцями, які зареєстровані та проживають у згаданому будинку. При проведенні перевірки у 2012-2013 рр. . факту дійсного проживання мешканців гуртожитку , які у ньому зареєстровані, з"ясувалось, що [PERSON], якій у гуртожитку було надано ліжко-місце у кімнаті [NUMBER] , не проживає у будинку без поважних причин , залишаючи за собою формальну реєстрацію. У зв"язку із тим, що відповідачка впродовж передбаченого законом терміну не проживає за місцем реєстрації без поважних причин, позивач просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщення. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та дав пояснення, аналогічні змісту позову. Представник відповідачки позов заперечив, зазначивши, що позов поданий неналежною особою, пропущені терміни позовної давності ,окрім цього, на його думку, представник позивача у судовому засіданні не довів, що його довірителька [PERSON] має відношення до кімнати [NUMBER] гуртожитку ,оскільки ордер на вселення у гуртожиток їй надавався на кімнату ;[NUMBER]. З'ясувавши обставини справи, заслухавши доводи сторін, пояснення свідків ,суд вважає,що позов слід задовольнити із наступних мотивів. Із довідки ЛКП „Тополя 406" від 17.03.2014 р. вбачається, що у будинку [NUMBER],власником якого є міська рада, і який використовується як гуртожиток , у кімнаті [NUMBER] зареєстровано дві особи, які займають ліжко-місця - [PERSON] та [PERSON] Довідкою №259 від 12.03.2014 р. ,виданою ЛКП „Тополя 406" стверджується наявність заборгованості за користування ліжко-місцем у гуртожитку з боку відповідачки в розмірі 6049,77 грн. Факт непроживання відповідачки у кімнаті [NUMBER] ,де вона зареєстрована, стверджується відповідними актами від 10.01.2014 р., 28.01.2014 р., 04.02.2014 р. Обставини, викладені у актах ,ствердили у судовому засіданні допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] Окрім цього ,свідки показали, що такі акти складались ними на звернення Шевченківської райадміністрації м.Львова. Два роки тому така перевірка фактичного проживання зареєстрованих мешканців гуртожитку вже проводилась і теж було встановлено відсутність відповідачки за місцем реєстрації. У кімнаті [NUMBER] проживає лише [PERSON] ,зі слів якої їм стало відомо, що [PERSON] з нею не проживає протягом кількох років. Відповідно до змісту ст.ст.71,72 ЖК України, особа, яка без поважних причин не проживає у помешканні більше шести місяців може бути визнана такою,що втратила право на користування житлом. У даному випадку судом встановлено ,що [PERSON] ,будучи зареєстрованою у кімнаті [NUMBER] будинку [NUMBER] по [ADDRESS] фактично там не проживає понад встановлений законом шестимісячний термін без поважних причин. В кімнаті відсутні її речі. Відповідачка має значну заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг. Покликання представника відповідача на те, що Шевченківська районна адміністрація Львівської міської Ради є неналежним відповідачем по даній справі спростовується рішенням №9 від 06.01.2012 р. „Про затвердження Положення про Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради та її структури„ та відповідним Положенням, із змісту якого випливають повноваження райадміністрації , передбачені п.п.4.1.2 -4.1.5, та 4.5.1 - звернення у встановленому порядку до судових органів з позовними заявами щодо справ про виселення громадян із жилих приміщень, визнання осіб такими,що втратили право користування жилими приміщеннями, тощо. Суд також не приймає покликання представника відповідача на те, що у ордері на право вселення у гуртожиток ,виданому [PERSON] 14.06.1999 року ,значиться кімната [NUMBER].,відтак вимоги позивача про визнання відповідачки такою , що втратила право користування на кімнату [NUMBER] є безпідставними. Відповідачка зареєстрована у кімнаті [NUMBER] з 05.07.1999 року, заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги за нею нарахована по кімнаті [NUMBER]. Тому суд вважає, що вимоги позивача,які стосуються кімнати [NUMBER] , є обґрунтованими. Представником же відповідача не надано жодних доказів, які б ствердили його позицію чи спростували вимоги позивача щодо факту проживання чи непроживання відповідачки у будинку [ADDRESS] взагалі. Безпідставною суд вважає і вимогу щодо застосування строків позовної давності ,які на переконання представника відповідача ,є порушеними. Таким чином, суд ,оцінюючи зібрані докази у їх сукупності , прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення у повному об"ємі, оскільки судом встановлено, що відповідачка, маючи можливість проживати і спірному житловому приміщенні, без поважних причин ним не користувалась більше шести місяців, не намагалась поселитись у ньому та не несла жодних витрат по його утриманню , а тому її слід вважати такою,що втратила право на користування жилим приміщенням.

Outcome: approved