Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

04 червня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів з повнолітнього сина на утримання матері. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є пенсіонером за віком, проживає одна та за станом здоров`я потребує постійного догляду. З жовтня 2018 року переїхала до м.Першотравенська, де проживає її син - відповідач по справі, який винайняв для неї окрему квартиру та обіцяв надавати матеріальну допомогу. Починаючи з січня 2019 року він припинив надавати їй будь-яку допомогу, пояснюючи це тим, що сам має фінансові труднощі. Повернутися назад до місця свого попереднього проживання в неї немає можливості, так як порушені функції ходьби, самостійно утримувати будинок не зможе. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) з дня пред`явлення позову, довічно. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги уточнила: просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частки його доходу, довічно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову до суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Дійсно, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 05 травня 1998 року. Батько відповідача [PERSON] - [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 20 квітня 2010 року. Позивач [PERSON] , [INFO] , досягла пенсійного віку та отримує пенсію в разі втрати годувальника в розмірі 2 809,83 гривень щомісячно, що підтверджується копією пенсійного посвідчення [NUMBER] від 17 серпня 1998 року та довідкою Управління ПФУ ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 17 травня 2019 року. Довідкою ЛКК №1471 від 17 травня 2019 року підтверджується, що [PERSON] спостерігається в КНП "Першотравенський МЦПМСД" з діагнозом: закритий перелом шийки лівого стегна зі зміщенням, ІХС, стабільна стенокардія 2-3 ф.к, мерцальна аритмія, кардіосклероз атеросклеротичний СН 2А; в неї виражені ознаки порушення функції ходьби та самообслуговування; за станом здоров`я потребує стороннього догляду. Утримання батьків дітьми є відповідною компенсацією за утримання і турботу, надану батьками дитині. Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в статті 51 Конституції України. Дана конституційна норма знайшла своє відображення і в Сімейному кодексі України (статті 202-206). Так, згідно ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. В постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що відповідно ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Якщо позивач має достатнє (тобто понад встановлені законодавством мінімальні обсяги) соціальне забезпечення у вигляді пенсії та/або отримує відповідні державні пільги у вигляді субсидій, то його пенсійний вік сам собою не може свідчити про потребу в матеріальній допомозі. Таку позицію викладено в численних ухвалах Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ (ВССУ). Зокрема, в ухвалах ВССУ: від 15 вересня 2017 року у справі № 553/4416/14-ц; від 08 листопада 2017 року у справі № 555/664/15-ц. Таким чином, однією з головних обставин, яку має довести позивач у суді, є об`єктивна потреба в матеріальній допомозі. Якщо суд дійде висновку про обґрунтованість позовних вимог, то аліменти призначаються з дати подання позову і довічно. \~ \~ \~ \~Суд, враховуючи всі вивчені обставини в справі, звертаючи увагу на майновий та сімейний стан позивача та відповідача, те, що позивач отримує пенсію по втраті годувальника, розмір якої не забезпечує її всім необхідним для існування, перебуває на лікуванні, потребує стороннього догляду в зв`язку за станом здоров`я, відповідач є працездатною особою, працює в ШУ "Дніпровське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", інших утриманців не має, вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову до суду, з відповідача підлягає стягненню судовий збір по справі в розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved