Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з вказаним позовом, в якому просив щодо наступного. Стягнути на користь Приватного підприємства "Інноваційні послуги населенню "Каскад", ЄДРПОУ 36956981, з [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 33780 грн. 94 коп. Стягнути на користь Приватного підприємства "Інноваційні послуги населенню "Каскад", ЄДРПОУ 36956981, з [PERSON] інфляційні витрати в розмірі 21626 грн. 01 коп. Стягнути на користь Приватного підприємства "Інноваційні послуги населенню "Каскад", ЄДРПОУ 36956981, з [PERSON]% річних у розмірі 3040 грн. 19 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач, зокрема зазначив, що згідно з свідоцтвом від 24 січня 2012 року відповідач є власником нежитлових приміщень блоку соціально-побутового обслуговування №№1,2 (групи приміщень №5) в [ADDRESS]. За період з 01 жовтня 2012 року по 16 травня 2013 року, відповідач своєчасно та в повному обсязі не платив за житлово-комунальні послуги щодо вказаного будинку, обслуговування якого здійснює позивач, зокрема згідно зі статутом, у зв'язку з чим за вказаний період у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за житлово-комунальні послуги в розмірі 33780 грн. 94 коп., інфляційні витрати за період з 01 жовтня 2012 року по 31 грудня 2015 року складають 21626 грн. 01 коп., 3% річних за період з 01 жовтня 2012 року по 31 грудня 2015 року складають 3040 грн. 19 коп. Представник позивача у письмовій заяві підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу у його відсутність (т.2 а.с.23). Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказаний розумний строк для справи даної категорії визначено згідно з національним законодавством, а саме у ч.1 ст.157 ЦПК України, згідно з імперативними вимогами якої - суд розглядає цивільні справи вказаної категорії протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження по справі (яке було відкрито згідно з ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Парамонова М.Л. ще 24 березня 2016 року - т.1 а.с.38, при цьому справу було передано в провадження судді Вовка Є.І. 07.08.2017 року - №1208 а.с.7). Проаналізувавши наведені дані, всі інші матеріали справи, в тому числі, розрахунок заборгованості (т.1 а.с.24-28), враховуючи положення ч.2 ст.64 ЦПК України, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно з свідоцтвом від 24 січня 2012 року відповідач є власником нежитлових приміщень блоку соціально-побутового обслуговування №№1,2 (групи приміщень №5) в [ADDRESS] (т.1 а.с.23). За період з 01 жовтня 2012 року по 16 травня 2013 року, відповідач своєчасно та в повному обсязі не платив за житлово-комунальні послуги щодо вказаного будинку, обслуговування якого здійснює позивач, зокрема згідно зі статутом, у зв'язку з чим за вказаний період у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за житлово-комунальні послуги в розмірі 33780 грн. 94 коп., інфляційні витрати за період з 01 жовтня 2012 року по 31 грудня 2015 року складають 21626 грн. 01 коп., 3% річних за період з 01 жовтня 2012 року по 31 грудня 2015 року складають 3040 грн. 19 коп. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов»язує. Відповідно до ч.1, 2, 8 ст.8 ЦПК України: суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України; якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Відповідно до положень ст.322 ЦК України, власник зобов"язаний утримувати майно, що йому належить (тобто і без відповідного договору щодо такого утримання). Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, в тому числі, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України 14.01.2009р. N5, передбачено, що власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом;дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил;проводити за власні кошти ремонт квартири, житлового приміщення у гуртожитку (наймач (орендар) - згідно з договором найму (оренди);використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання;не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян. При цьому, відповідно до положень п.2) ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Відповідно до положень ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або актів законодавства. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2016 року (т.1 а.с.34) позивачу відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу щодо стягнення вказаної заборгованості. Відповідно до положень ст.ст.256, 257, 267 ЦК України вбачається, що: позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Проте, позивач звернувся до суду з заявою 2015 року про видачу судового наказу щодо стягнення вказаної заборгованості (а.с.4), а отже відсутнє належне обгрунтування і щодо застосування позовної давності, враховуючи правову позицію (т.2 а.с.10) Верховного Суду України у справі №6-931цс15 від 13 січня 2016 року (копія постанови т.2 а.с.5-10), викладену щодо наступного. За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи, що судовий захист права кредитора (виконавця послуг) на стягнення грошових коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором (виконавцем послуг) заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг позовної давності. Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про участь у витратах на утримання приміщень гаражів та прилеглої території, є грошовим зобов'язанням, у якому серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати від боржника сплатити гроші за надані послуги. Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у частині другій статті 625 ЦК України. Враховуючи викладене, положення ч.2 ст.64 ЦПК України, наявні копії договорів щодо замовлення позивачем вказаних послуг, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України належить судові витрати по справі розподілити наступним чином. Судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 1378 грн. стягнути на користь Приватного підприємства "Інноваційні послуги населенню "Каскад", ЄДРПОУ 36956981, з [PERSON]. Судові витрати по справі, пов'язані з публікацією у пресі, в розмірі 462 грн. стягнути на користь Приватного підприємства "Інноваційні послуги населенню "Каскад", ЄДРПОУ 36956981, з [PERSON]. Судові витрати по справі у виді витрат на оплату правової допомоги в сумі 550 грн. стягнути на користь Приватного підприємства "Інноваційні послуги населенню "Каскад", ЄДРПОУ 36956981, з [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved