Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 06.02.2008р станом на 31.01.2018р в розмірі 47 857,70грн, судові витрати в розмірі 1762грн. Обгрунтовують вимоги таким. Відповідно до укладеного договору №б/н від 06.02.2008р [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка зобов"язалася погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Однак ці зобов"язання не виконувала, у зв"язку з чим станом на 31.01.2018року має заборгованість за договором в сумі 47857,70грн. Ухвалою суду від 21 травня 2018року відкрито провадження у справі і призначений розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника банку, не заперечують щодо заочного розгляду справи (а.с.5,35) Відповідач в судове засідання не з"явився. Судова повсітка, надіслана за місцем реєстрації відповідача повернулася до суду з позначкою пошти "за закінченням терміну зберігання" . Інше місце проживання відповідача суду не відоме. (а.с.36) Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задовленню частково. Згідно із частиною 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до заяви [PERSON], останній видана кредитка універсальна з 30днів пільгового періоду, встановлений кредитний ліміт 0грн з базовою процентною ставкою 3% на місяць на залишок заборгованості. Відкритий рахунок 06.02.2008р., картка № [NUMBER]. 26.02.2008року відповідач отримав кредитну картку і пін код. В заяві відповідач вказав, що ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами Приватбанку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, та згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком угоду про надання банківських послуг. (а.с.10). Таким чином суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. 12.03.2008року встановлено кредитний ліміт 500грн; 06.08.2009р. змінено кредитним ліміт до 2000грн, 28.09.2010р. кредитний ліміт збільшено до 2400грн, 22.10.2010року кредитний ліміт збільшено до 2800грн, 12.07.2011р. кредитний ліміт збільшено до 6200грн, 21.04.2015р. кредитний ліміт зменшено до 3340грн, 27.04.2015р. встановлено кредитний ліміт 3340грн (а.с.11). Відповідно до п. 3.2 умов та правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п. 5.3 умов та правил надання банківських послуг банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема в виписці по картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦПК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є порушенням зобов'язання. Пунктом 6.5 Умов і правил надання банківських послуг передбачено обов'язок погашати заборгованість по кредиту , процентам за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах , наданих цим договором. Пунктом 8.6 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що при порушені строків платежів по любому із грошових зобов"язань, передбачених договором більше чим на 120 днів, Клієнт зобов"язаний сплатити штраф в розмірі 500грн + 5% від суми позову. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем до позову, (а.с.6-10), станом на 31.01.2018року заборгованість відповідача за кредитним договором №б/н від 06.02.2008року складає 47857,70грн, в тому числі Заборгованість за кредитом 3332,27грн, Заборгованість по процентам 38270,30 грн Заборгованість за пенею та комісією 3500грн Штраф (фіксована частина) 500,00грн Штраф (процентна складова) 2255,13грн. Враховуючи, що з 31.03.2015року відповідач вийшов на прострочення і не вносить щомісячних платежів, в тому числі не сплачує проценти за користування кредитом, банк обґрунтовано звернувся до суду з позовом про стягненням заборгованості в примусовому порядку Оскільки відповідач не виконує умови договору щодо повернення кредиту, процентів за користування кредитом, суд вважає, що сума заборгованості по кредиту 3332,27грн., а також проценти в сумі 38270,30грн. підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку. Загальна сума до стягнення складає 41602,57 грн. Вимоги позивача про стягнення пені та комісії в сумі 3500грн та штрафу 2755,13грн, суд вважає не підлягають задоволенню. Згідно заяви позичальника (а.с.12), яка долучена позивачем до позову , не передбачено нарахування комісії і пені. Інших доказів, які б підтверджували що між позивачем та відповідачем укладений в письмовій формі договір щодо забезпечення виконання зобов"язання за кредитним договором від 06.02.2008року у вигляді пені, який укладений між позивачем та відповідачем, позивачем не надано. Також суд зауважує, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить м.Дружківка . В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із пунктом 11 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Дружківка . З копії паспорта на ім"я відповідача, яка додана позивачем до позову (а.с.19-20), довідки виконавчого комітету Дружківської міської ради (а.с.29), вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована з 2006року в [ADDRESS]. З розрахунку заборгованості вбачається, що пеня нараховується починаючи з 31.03.2015 року, штраф нарахований станом на 31.01.2018 року, що суперечить ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог (86,93%) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1531,71грн. (а.с.1)

Outcome: partial