Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звернулась до суду із позовом, яким просить в порядку розподілу житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] до перейменування місто Кіровоград ), що є об"єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , померлого [INFO] визнати за нею, [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; судові витрати по сплаті судового збору залишити по фактично понесеним. Вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , в зв`язку із чим відкрилась спадщина за законом та заведена спадкова справа №1/2019 приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Качан Л.Л. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його: дружина [PERSON] ; донька [PERSON] ; донька [PERSON] , які і прийняли спадщину, так як постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявили про відмову від спадщини, тобто прийняли спадщину відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України. Інших спадкоємців за законом не має. Крім того, [PERSON] за життя заповіт не склав, осіб які мають право на обов`язкову частку у спадщині не має. Спадкуванню підлягає житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 2056.00 кв.м., що належав [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 30 листопада 1999 року, зареєстрованого на Товарній біржі «Кіровоградська біржа нерухомості» згідно з Протоколом відкритих біржових торгів №279/99 від 30.11.1999 року. 15 січня 2019 року вона звернулась до [PERSON] приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, про те їй було відмовлено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.01.2019 р. № 3/02-31. У постанові, як на підставу відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом вказано, що наданий документ: договір купівлі-продажу, що був укладений Кіровоградською біржою нерухомості, не відповідає вимогам ст.227 ЦК України (в редакції 1963 року), оскільки не був нотаріально посвідчений. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про поділ нерухомого майна та визнання права власності. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання (а.с. 41). До суду 14 березня 2019 року від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надійшли відзиви на позовну заяву, згідно яких вимоги визнали, просили їх задовольнити (а.с. 81-83, 85-87, 89-90). Разом з цим, 14 березня 2019 року відповідач [PERSON] , через канцелярію суду, подала зустрічну позовну заяву, якою просила прийняти до сумісного розгляду із первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про поділ нерухомого майна та визнання права власності її зустрічний позов до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування та об`єднати в одне провадження; визнати за нею, [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько , в зв`язку із чим відкрилась спадщина за законом та була заведена спадкова справа № 1/2019 . Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його: дружина [PERSON] ; донька [PERSON] ; донька [PERSON] . Інших спадкоємців не має. Спадкуванню підлягає житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] розташований на земельній ділянці площею 2056.00 кв.м., що належав [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 30 листопада 1999 року, зареєстрованого на Товарній біржі «Кіровоградська біржа нерухомості» згідно з Протоколом відкритих біржових торгів №279/99 від 30.11.1999 року, та який неоспорений та з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавався недійсним, а отже є дійсним, що узгоджується із положенням статті 204 ЦК України (в редакції 2003 року). Разом з тим, у неї, як відповідача за первісним позовом не має жодних підстав оспорювати вказаний договір купівлі - продажу, оскільки його не укладала. Будинок є об`єктом прав спільної сумісної власності подружжя [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , при цьому їх частки є рівними, тобто по 1/2 частки кожному, а тому в порядку поділу будинку за позивачем за первісним позовом має бути визнано право власності на його 1/2 частку. Отже, спадкуванню підлягає, належна [PERSON] , померлому [INFO] лише 1/2 частка будинку у праві спільної сумісної власності, що узгоджується із положенням частини 1 статті 1126 ЦК України, згідно із якою частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За вказаних обставин при визначенні її частки у спадковому майні після смерті [PERSON] , померлого [INFO] врахуванню підлягає те, що в порядку спадкування за законом є інші спадкоємці - його дружина [PERSON] та її сестра [PERSON] , а тому із дотриманням принципу рівності часток, частка кожного становить 1/6 (1/2:3= 1/6), оскільки спадкується на загальних підставах лише 1/2 частка будинку, що належить спадкодавцю у праві спільної сумісної власності. 15 січня 2019 року також звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено , оскільки наданий документ, зокрема договір купівлі-продажу, що був укладений Кіровоградською біржою нерухомості, не відповідає вимогам ст.227 ЦК України (в редакції 1963 року), не був нотаріально посвідчений. За вказаних обставин не може реалізувати своє право отримати спадщину після смерті свого батька [PERSON] (а.с. 61-66). Відповідач [PERSON] також 14 березня 2019 року, через канцелярію суду, подала зустрічну позовну заяву, якою просить прийняти до сумісного розгляду із первісним позовом її зустрічний позов до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності та об`єднати в одне провадження; визнавши за нею, право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Вона також не може реалізувати своє право отримати спадщину після смерті батька [PERSON] (а.с. 71-76). Ухвалами Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 травня 2019 року, за клопотанням представника позивача, витребувано у Приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Качан Л.Л. належним чином завірену копію спадкової справи №1/2019 від 15.01.2019 року заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності та зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про поділ нерухомого майна та визнання права власності в порядку спадкування. Відкладено підготовче судове засідання на 26 червня 2019 року (а.с. 100, 101). 06 червня 2019 року судом отримано від приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Качан Л.Л., на виконання вимог ухвали суду від 14 травня 2019 року, копію спадкової справи №1/2019 від 15.01.2019 року заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 116-142). 26.06.2019 року закрито підготовче засідання, справа призначена до судового розгляду (а.с. 147-148). Представник позивача в судове засідання через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги підтримала, просила задовольнити, вимоги за зустрічними позовами [PERSON] та [PERSON] визнала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, повідомлялась, направила клопотання про розгляд справи у її відсутності, вимоги як за позовом [PERSON] , так і за зустрічними позовами [PERSON] та [PERSON] визнала. В судове засіданні відповідач [PERSON] не з"явилась, повідомлялась, через канцелярію суду, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, вимоги як за позовом [PERSON] , так і за зустрічним позовом [PERSON] визнала, вимоги за свої зустрічним позовом підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, повідомлялась, через канцелярію суду, також подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, вимоги як за позовом [PERSON] , так і за зустрічним позовом [PERSON] визнала, вимоги за свої зустрічним позовом підтримала. Дослідивши матеріали справи ( в тому числі копію спадкової справи, яка витребовувалась у приватного нотаріуса), суд приходить до висновку щодо задоволення первісного та зустрічних позовів, з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом з"ясовано, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу, про народження, про одруження, про шлюб (а.с.11-15) [PERSON] є чоловіком [PERSON] , батьком [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із архівної довідки №51382, наданої Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 16.01.2019 року право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] за архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» станом до 01.01.2013 року зареєстровано за [PERSON] на підставі Договору купівлі -продажу від 30.11.1999 року №279/19/ Кіровоградська біржа нерухомості, реєстрова книга №147 запис №22203, при цьому згідно архівних відомостей адреса: [ADDRESS] відповідає адресі: [ADDRESS] (а.с. 21). Так, 30 листопада 1999 року [PERSON] уклав на товарній біржі «Кіровоградська біржа нерухомості» з [PERSON] договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, під [ADDRESS] ( Кіровограді ), розташованого на земельній ділянці площею 2056,00 кв.м. Договір купівлі-продажу зареєстровано на товарній біржі «Кіровоградська біржа нерухомості» згідно з Протоколом відкритих біржових торгів № 279/99 від 30 листопада 1999 року та в Кіровоградському ООБТІ 01.12. 1999 року. Згідно п.1 договору купівлі - продажу продавець [PERSON] продала покупцю [PERSON] , а той купив житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] за 2000,00 грн., які продавець отримала від покупця до підписання цього Договору. Відповідно п.6 Договору купівлі - продажу право власності на житловий будинок з надвірними будівлями у покупця наступає з моменту підписання. Згідно п.12 Договору купівлі - продажу на виконання ч.2 ст.227 Цивільного кодексу України цей договір підлягає реєстрації в Кіровоградському ООБТІ (а.с. 18). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22 жовтня 2013 року, актовий запис №2712 (а.с. 9). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його: дружина [PERSON] ; донька [PERSON] ; донька [PERSON] . В порядку ст. 1269 ЦК України, [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] прийняли спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини (а.с. 16, 26-29) та звернення із відповідними заявами 15 січня 2019 року до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Качан Л.Л. Інші спадкоємці, які б заявили на право спадкування після померлого [PERSON] , станом на 15.01.2019 року відсутні (а.с. 17, 118, 121, 125). Приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Качан Л.Л. постановами від 15 січня 2019 року за вих. №3/02-31, 4/02-31, 5/02-31, відмовлено [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок номер [ADDRESS] , після смерті [PERSON] . Наданий до огляду документ: договір купівлі-продажу від 30.11.1999 року, що був укладений «Кіровоградською біржею нерухомості», не відповідає вимогам ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року), оскільки не був посвідчений в нотаріальному порядку. Вважає, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена з причини не надання нотаріусу правовстановлюючого документу для оформлення заявленого спадкового майна, що знаходиться у [ADDRESS] (двісті один) після смерті [PERSON] (а.с. 20, 68, 78, 137, 138, 139). Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10, розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.п. 4.18. п.4, глави 10 розділ II Порядку.., якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до пунктів 1 та 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року та застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно з частинами першою, другою та шостою статті 86 ЦК Української РСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Відповідно до частин першої-третьої статті 48 Закону України «Про власність» в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється, зокрема, судом. Згідно із частиною першої статті 128 ЦК України (в редакції ЦК 1963 року), який був чинний на момент укладення договору, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до статті 224 ЦК України (в редакції ЦК 1963 року), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК України (в редакції ЦК 1963 року), було встановлено, що договір купівлі-продажу житлових будинків повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 того ж кодексу). Договір купілі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню, угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, на той час мала місце конкуренція норм права. У відповідності до статті 47 ЦК України (в редакції ЦК 1963 року), недодержання, у визначених законом випадках, нотаріальної форми угоди тягне за собою її недійсність з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 ЦК України 1963 року. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно частини 3 статті 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню виникає у набувача майна з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Разом з цим, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] є об`єктом прав спільної сумісної власності подружжя [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , шлюб яких було зареєстровано 20 серпня 1984 року, при цьому їх частки є рівними, тобто по 1/2 частки кожному. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів" за загальними правилами дії законів та інших нормативно-правових актів (ч. 1 ст.58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, що вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав та обов`язків, що виникли після набрання ним чинності, ці права та обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України. Згідно ч. 1 ст.22 Кодексу законів про шлюб та сім`ю України, що був чинним на час придбання спірного майна, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Статтею 28 КЗпШС України визначено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Положення статей 22, 28 КЗпШС України щодо врегулювання правовідносин належності, [PERSON] та [PERSON] , як подружжю майна, придбаного за час шлюбу та щодо рівності часток у разі його поділу являються аналогічними статтям 60, 63, 69, 70, 71 СК України. Відповідно до ч. 1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку. Відповідно ч.1 ст.63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування, і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними відповідної ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст.69 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У відповідності до ст.71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі ( ч. 1 ст.70 СК України), неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше визначено домовленістю між ними. Частиною 3 ст.368 ЦК України визначено, що майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, з врахуванням вище вказаного, є всі підстави для визнання будинку об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , їх частки є рівними, оскільки інше не визначено домовленістю між ними, шлюбний договір між ними не укладався, а тому в порядку поділу будинку за [PERSON] має бути визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Частина 1 ст. 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Таким чином, суд вважає, що при визначенні часток у спадковому майні після смерті [PERSON] , померлого [INFO] врахуванню підлягає те, що в порядку спадкування за законом є спадкоємці - його дружина [PERSON] та доньки [PERSON] , [PERSON] , а тому із дотриманням принципу рівності часток, частка кожного становить 1/6 (1/2:3= 1/6), оскільки спадкується на загальних підставах лише 1/2 частка будинку, що належить спадкодавцю у праві спільної сумісної власності, а відтак заявлені первісний та зустрічні позови підлягають задоволенню, їх вимоги є обрунтованими та доведеними. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі вважати по фактично понесеним стороною позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved