Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Козятинський м`ясокомбінат» про визнання \~недійсним та\~скасування наказу\~ про\~звільнення її\~з роботи,\~поновлення на\~роботі та\~ стягнення\~середнього заробітку\~за час\~вимушеного прогулу.\~ В обґрунтування позовних вимог позовної заяви позивач вказав, що вона 01 серпня 2008 року була прийнята на роботу формувальницею ковбасних виробів до Відкритого акціонерного товариства «Козятинський птахокомбінат», згідно наказу № 82 від 31.07.2008, що підтверджується записом в її трудовій книжці серії [NUMBER] . 04 березня 2018 року вона поступила на військову службу до ВЧ А 4532, шляхом укладання контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб солдатського, сержантського і старшинського складу, терміном на три роки, що підтверджується вказаним контрактом та довідкою №108 від 15 квітня 2019 року. В період з 12 серпня 2018 року по теперішній час вона приймає участь в антитерористичній операції Донецькій та Луганській областях, що підтверджується довідкою №1192 від 18 вересня 2018 року. Наказом голови правління Приватного Акціонерного Товариства «Козятинський м`ясокомбінат» №35- к від 21.03.2018 вона з 04 березня 2018 року була звільнена з роботи, у зв`язку з вступом на військову службу за контрактом на підставі п.3 ст.36 КЗпП України, що підтверджується витягом з наказу №35-к від 21.03.2018 та записом в її трудовій книжці. Особливий період в Україні діє \~з\~17.03.2014, після оприлюднення\~Указу Президента\~України від\~17.03.2014\~№ 303/2014\~"Про\~часткову мобілізацію" до\~цього часу,\~оскільки Президент України рішення\~про переведення\~державних інституцій\~на функціонування\~в умовах\~мирного часу\~не приймав,\~отже відповідач зобов`язаний зберігати за ним робоче місце та виплачувати йому середній заробіток за час проходження військової служби. Так, в період з часу її призову на військову службу по даний час, а саме з 05.03.2018 заробітна плата відповідачем їй не нараховувалась та не виплачувалась, і такі його дії суперечать вищенаведеним положенням закону. А також позивач звернувся з заявою про поновлення строку звернення до суду, оскільки наказ №35-к про звільнення її з посади формувальниці ковбасних виробів 5 розряду Приватного акціонерного товариства "Козятинський м`ясокомбінат" з 04 березня 2018 року був виданий 21 березня 2018, наказ №35-к її не оголошувався, не вручався та поштою разом з трудовою книжкою не направлявся, її підпис в зазначеному наказі відсутній. Враховуючи дату видачі наказу №35-к 21 березня 2018 року, встановлений законом місячний строк звернення до суду сплив 22 квітня 2018 року. Відповідно до довідки з 12 серпня 2018 року по теперішній час вона приймає участь в антитерористичній операції Донецькій та Луганській областях, що підтверджується довідкою №1192 від 18 вересня 2018 року, тому звернутись до суду можливості не мала. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, з`явився представник позивача адвокат Пилипчук В.О., який в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, підтвердив вищевикладені обставини, просив позов задовольнити. ТОВ «Козятинський\~м`ясокомбінат» \~ в судове засідання двічі не з`явилося, хоча було належним чином повідомлено про день та час судового розгляду, причини неявки суду не повідомило, не надіслало заяву про слухання справи у його відсутності. За таких підстав суд проводить в даному провадженні заочний судовий розгляд, що передбачено\~ст.280 ЦПК України.\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~ Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. \~ Згідно\~ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, оцінивши належність ї достовірність доказів по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Козятинський м`ясокомбінат» є правонаступником приватного акціонерного товариства «Козятинський м`ясокомбінат» з його правами та зобов`язаннями, що вбачається з наказу № 127-к від 19.09.2019, витягу з реєстру платників податку на додану вартість №1928104500321, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статуту ТОВ «Козятинський м`ясокомбінат», в якому зазначено, що товариство створено внаслідок припинення ПАТ «Козятинський м`ясокомбінат» шляхом перетворення його у ТОВ на підставі рішення № 1/19, прийнятого акціонерним товариством 17.04.2019. 01 серпня 2008 року [PERSON] була прийнята на роботу формувальницею ковбасних виробів до Відкритого акціонерного товариства «Козятинський птахокомбінат» згідно наказу № 82 від 31.07.2008, що підтверджується записом в її трудовій книжці серії [NUMBER] (а.с. 6-9). 04 березня 2018 року [PERSON] поступила на військову службу до ВЧ А 4532, шляхом укладання контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб солдатського, сержантського і старшинського складу, терміном на три роки, що підтверджується вказаним контрактом та довідкою №108 від 15 квітня 2019 року (а.с. 10-11, 12). 12 серпня 2018 року по теперішній час [PERSON] приймає участь в антитерористичній операції Донецькій та Луганській областях, що підтверджується довідкою №1192 від 18 вересня 2018 року (а.с. 13). Наказом голови правління Приватного Акціонерного Товариства «Козятинський м`ясокомбінат» №35-к від 21.03.2018 [PERSON] з 04 березня 2018 року була звільнена з роботи, у зв`язку з вступом на військову службу за контрактом на підставі п.3 ст.36 КЗпП України, що підтверджується витягом з наказу №35-к від 21.03.2018 та записом в її трудовій книжці (а.с.15). Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 36 КЗпП України,\~підставами припинення трудового договору є призов або вступ працівника або власника фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігається місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої\~статті 119 цього Кодексу. Згідно з ч. 3\~ст. 119 КЗпП України,\~за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб-підприємців, в яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до\~Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Частиною 4\~статті 119 КЗпП України\~визначено, що за працівниками, які були призвані під час мобілізації, на особливий період та які підлягають звільненню з військової служби у зв`язку з оголошенням демобілізації, але продовжують військову службу у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом, але не більше ніж на строк укладеного контракту, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форм власності і у фізичних осіб-підприємців, в яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до\~Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних та в інших військових формуваннях, а також члінів їх сімей. Згідно з ч. 2\~ст. 2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу»,\~проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. У відповідності до ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу»,\~громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України «Про освіту». Як вбачається з наданих письмових доказів [PERSON] була прийнята на військову службу 04 березня 2018 року за контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Також , на час укладення позивачем контракту набрало чинності рішення Ради Національної безпеки та оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету та територіальної цілісності України», введене в дію\~Указом Президента України від 02 березня 2014 року № 189/2014, яким констатовано виникнення кризової ситуації, яка загрожує національній безпеці України та вимагає необхідності вжиття заходів щодо захисту прав та інтересів громадян України, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості державних кордонів України, недопущення втручання в її внутрішні справи. Відповідно до примітки до\~ст. 4 Закону України «Про Раду Національної безпеки та оборони України»\~, кризовою ситуацією вважається крайнє загострення протиріч, гостра дестабілізація становища в будь-якій сфері діяльності, регіоні, країні. На час укладення контракту позивачем існувала кризова ситуація, що загрожувала національній безпеці України, а невідкладні заходи, запроваджені рішенням Ради національної безпеки та оборони України, щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету та територіальної цілісності України вимагали, крім іншого, проведення часткової мобілізації, з початком якої, настав особливий період діяльності усіх інституцій України. Таким чином, на позивача поширюються гарантії, визначені ч. 4\~\~\~\~ст. 119 КЗпП України. З положень зазначених норм законів вбачається, що гарантії, передбачені частинами 3, 4\~статті 119 КЗпП України\~надаються не тільки особам, які були призвані на військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, але і тим, що були прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці. Оцінюючи наведені вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що звільнення позивача з роботи було проведено без законної підстави і позивачу слід поновити строк звернення до суду, оскільки як встановлено в судовому засіданні належних та допустимих доказів того, що наказ №35-к про звільнення позивача з посади формувальниці ковбасних\~виробів 5\~розрядуПриватного акціонерного товариства "Козятинський м`ясокомбінат" з 04 березня 2018 року був виданий 21.03.2018, наказ №35-к їй не оголошувався, не вручався та поштою разом з трудовою книжкою не направлявся, підпис позивача в зазначеному наказі відсутній. Враховуючи дату видачі наказу №35-к 21 березня 2018 року, встановлений законом місячний строк звернення до суду сплив 22 квітня 2018 року. Відповідно до довідки з 12 серпня 2018 року по теперішній час вона приймає участь в антитерористичній операції Донецькій та Луганській областях, що підтверджується довідкою №1192 від 18 вересня 2018 року, тому звернутись до суду можливості не мала (а.с. 13). Суд, вважає, що за таких обставин позивач пропустив строк звернення до суду з поважних причин. Тому, позивача слід поновити на попередній роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Визначаючись з сумою середнього заробітку, що підлягає стягненню на користь позивача, суд виходить з того, що строк вимушеного прогулу складає з дати звільнення, тобто, 05.03.2018 по 04.12.2019, тобто, по день постановлення рішення, в сумі 168 839 (сто шістдесят вісім тисяч вісімсот тридцять дев`ять) гривень 40 копійок (439 днів вимушеного прогулу помножити на 384,60 грн. середньоденний заробіток). Також, у зв?язку із поновленням позивача на роботі, необхідно визнати недійсним запис в трудовій книжці останнього про її звільнення та скасувати наказ про звільнення. Крім того, суд, приймаючи рішення по даній справі, зобов`язаний допустити його негайне виконання в частині поновлення позивача на роботі та в частині стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць. Правовідносини, які склались між сторонами регулюються ст. 17 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про Раду Національної безпеки та оборони України», ч. 2\~ст. 2 та ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу»\~ст.ст. 119 ч.ч. 3,4, 232, 233, 234, 235, 237-1 КЗпП України.

Outcome: approved