Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

В березні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить суд стягнути з [PERSON] на її користь авансовий платіж та штраф в сумі 2000,00 доларів США в гривневому еквіваленті на день винесення рішення судом, а також завдану моральну шкоду в сумі 50000,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.11.2017 року вона уклала з відповідачкою попередній договір про укладення в майбутньому договору купівлі - продажу нерухомого майна. Згідно з умовами даного договору відповідачка зобов"язалася продати їй квартиру [ADDRESS] за 11000,00 доларів США, що еквівалентно на момент укладення договору - 300 000,00 грн. не пізніше 15.12.2017 року. В якості авансу відповідачці було передано кошти в розмірі 1000,00 доларів США. Зазначає, що під час укладення попереднього договору відповідачка гарантувала, що квартира не знаходиться під заставою, не продана, не знаходиться під арештом, в спорі та під забороною не перебуває, прав на неї у третіх осіб в межах України та за кордоном немає. Однак відповідачка свої обов"язки за попереднім договором не виконала, документи необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу зазначеної квартири не підготувала. В день оформлення договору стало відомо, що існують обтяження по даному об"єкту і не одне, таким чином було порушено п. 1.8 договору відповідачкою. Як зазначає позивачка на її пропозицію повернути отриманий відповідно до попереднього договору аванс у розмірі 13500,00 грн., що еквівалентно 1000,00 дол. США та сплатити відповідно до п. п. 1.4, 3.1 попереднього договору штраф у розмірі 100 % від суми авансу, яка підлягає поверненню - 13500,00 грн., що еквівалентно 1000,00 дол. США відповідачка відмовилась. Крім того, як вказує позивачка відповідачка своїми діями завдала їй також і моральної шкоди, яка полягає у перенесенні душевних страждань пережитих нею у зв"язку із самим фактом вчинення обману, її життя ускладнилося, оскільки приходиться виплачувати кредитні кошти, значно погіршилось майнове становище. 02.03.2018 року [PERSON] подала уточнюючу позовну заяву ( а.с. 27-29). 27.04.2018 року відповідачка [PERSON] подала відзив на позовну заяву [PERSON] , згідно якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Свої заперечення проти позову обґрунтовує тим, що вона багато років працює агентом з нерухомості в м. Бердичеві та надає послуги у сфері купівлі - продажу нерухомості, за роки роботи зарекомендувала себе як відповідальна у цій сфері особа. 27.11.2017 року між нею та позивачкою був укладений попередній договір згідно якого вона являлася представником продавця , тобто власника квартири. Відповідно до п. 1.1 договору вона, як представник продавця зобов"язалася продати, а позивачка, як покупець, придбати об"єкт нерухомості 3-х кімнатну квартиру , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Зазначає, що ніколи не являлася власником даної квартири, що було добре відомо позивачці, власником даної квартири на момент укладення договору була [PERSON] , про що також відомо позивачці. Позивачка та власниця квартири - [PERSON] в її присутності неодноразово зустрічалися, обговорювали умови купівлі - продажу квартири, а вона в свою чергу надавала консультації та супровід з даного питання. Вказує, що [PERSON] на момент підписання договору не повідомила її про факт існування арешту по даній квартирі, який був накладений державною виконавчою службою, чим в свою чергу також ввела її оману. 26.11.2017 року вона дійсно отримала від позивачки кошти в розмірі 500 дол. США , які 29.11.2017 року під час зустрічі позивачки та [PERSON] , з дозволу позивачки, передала власниці квартири - [PERSON] , про що є відмітка [PERSON] на другій сторінці договору. 07.12.2017 року позивачка передала [PERSON] ще 500 дол. США для підготовки документів, про що поставила свій підпис на першій сторонці попереднього договору, тому вважає, що відповідачем по справі має бути [PERSON] , яка отримала кошти в сумі 1000,00 дол. США, та є власником квартири ( а.с. 38-40). В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] доводи позовної заяви підтримали з підтав зазначених в уточнюючій позовній заяві, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачка та її представник [PERSON] заперечили проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, оскільки [PERSON] є неналежним відповідачем по даному позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.11.2017 року в м. Бердичеві було укладено попередній договір ( про укладення в майбутньому договору купівлі - продажу нерухомого майна) між [PERSON] , що в подальшому іменується " Продавець" та [PERSON] , що в подальшому іменується " Покупець". Предметом даного договору є згідно п.п. 1.1 - Продавець зобов"язується продати, а Покупець придбати об"єкт нерухомості 3-х кімнатну квартиру, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Вказане нерухоме майно належить Продавцю по праву особистої власності на підставі договору купівлі - продажу ( п.п. 1.2 попереднього договору). Відповідно до п. п. 1.4 попереднього договору - з метою забезпечення виконання обов"язків по придбанню вказаного в цьому договорі об"єкту нерухомості Покупець передає Продавцю в якості завдатку грошову суму в розмірі 500,00 дол. США, 13500 грн. Як вбачається з розділу 2 попереднього договору, п.п. 2.1. Покупець зобов"язується придбати, а Продавець продати вищевказаний об"єкт нерухомості в термін до 15 грудня 2017 року. В п. 5 попереднього договору зазначено, що Покупець [PERSON] завдаток у сумі 500,00 дол. США передала, а продавець [PERSON] даний завдаток отримала. На даному договорі містяться дописи наступного змісту : 7.12.17р. отримала додатково 500 ( п"ятсот) доларів США на підготовку документів. 7.12.2017р. підпис особи. Внизу попереднього договору міститься допис - Представник продавця ( а.с. 11). Як вбачається з відповіді Бердичівського ВП від 13.02.2018 року на ім"я [PERSON] , її звернення від 29.01.2018 року щодо протиправних дій [PERSON] зареєстровано до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та уважно розглянуто. Дане звернення не містить достатніх даних, що свідчать про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, які охоплюються поняттям злочину, а відтак відсутні будь-які обставини, які можуть бути підставою для внесення відомостей по даному факту до ЄРДР ( а.с. 12). Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна на квартиру [ADDRESS] , власник [PERSON] , накладено арешт постановою б/н старшого державного виконавця Кужель І.О. 10.12.2009 року, а також постановою про арешт та оголошення заборони на його відчуження № АА 211272 від 28.04.2010 року ( а.с. 13-15). Відповідно до Договору про споживчий кредит від 07.12.2017 року укладеного між ПАТ " Державний ощадний банк України " та [PERSON] , останній отримав кредит в загальному розмірі 50000,00 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 06.12.2022 року. Кредит надається на споживчі цілі. ( а.с. 16-22). Згідно копії свідоцтва про шлюб [PERSON] , [INFO] є чоловіком позивачки [PERSON] ( а.с. 23). Позивачка [PERSON] є інвалідом третьої групи загального захворювання з 01.04.2013 року ( а.с. 24). Як визначено ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч. ч. 5-6 ст. 81 ЦПК України). Відповідачкою в обґрунтування проти заявлених позовних вимог надано суду наступні письмові докази : Договір намірів про надання послуг щодо продажу нерухомого майна від 29.11.2017 року . Відповідно до даного договору фізична особа - підприємець [PERSON] , що діє на підставі Свідоцтва про державну Реєстрацію, іменується в подальшому Виконавець та [PERSON] , що проживає за адресою : [ADDRESS] , що іменується в подальшому Замовник, уклади даний договір про наступне : п.п.1.1 Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов"язання надати інформаційно - консультаційні, додаткові послуги щодо продажу нерухомого майна на умовах передбачених Договором. П.П . 1.3 характеристика об"єкту : 3-х кімнатна квартира в [ADDRESS] . Як вбачається з обов"язків сторін відповідно до п.п. 2.1 Виконавець бере на себе обов"язки по пошуку Замовнику покупців нерухомого майна, п.п. 2.3 договору огляд квартири покупцем, запропонованим Виконавцем проводиться лише в присутності продавця. Даний договір підписаний [PERSON] та [PERSON] Відповідачкою надано суду свій примірник Попереднього договору ( про укладення в майбутньому договору купівлі - продажу нерухомого майна), на якому містяться наступні дописи: 7.12.2017 р. отримала додатково 500 ( п"ятсот) доларів США, на підготовку документів 7.12.17р. та містяться два підписи. Внизу сторінки міститься допис : представник продавця [PERSON] . За звороті договору міститься допис - отримала кошти від агента нерухомості 500 $ та підпис ( а.с. 43). Як вбачається з довідки про результати перевірки по заяві [PERSON] проведеної ДОП сектору превенції Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області капітаном поліції Сукачем І.В., встановлено, що під час опитування [PERSON] , остання пояснила, що 23.04.2018 року мала зустріч з [PERSON] , під час якої просила повернути отриманий нею завдаток в сумі 1000,00 дол. США, однак остання пояснила, що коштів на даний час немає, поверне згодом після зняття арешту та продажі нерухомості. [PERSON] в ході телефонної розмови 26.04.2018 року відмовилася від зустрічі, при цьому в усній формі пояснила, що на даний час в судовому порядку вирішується питання щодо зняття заборони на продаж нерухомості та повністю підтвердила раніше надані письмові покази стосовно вищевказаної суми ( а.с. 64). Як вбачається з відповіді Бердичівського ВП від 04.05.2018 року на ім"я [PERSON] її звернення від 23.04.2018 року щодо протиправних дій [PERSON] зареєстровано до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та уважно розглянуто. Дане звернення не містить достатніх даних, що свідчать про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, які охоплюються поняттям злочину, а відтак відсутні будь-які обставини. які можуть бути підставою для внесення відомостей по даному факту до ЄРДР ( а.с 65). В судовому засіданні досліджено висновок по матеріалам ЖЄО № 987 від 29.01.2018 р. згідно якого встановлено, що : 29.01.2018 року [PERSON] звернулася до Бердичівського ВП з усною заявою, згідно якої вказала, що просить прийняти міри до [PERSON] яка вчиняє відносно неї неправомірні дії, не повертає належні їй грошові кошти ( а.с. 103 матеріалів перевірки). Згідно письмових пояснень [PERSON] від 29.01.2018 року судом встановлено, що вона та її родина вирішили придбати квартиру, яку запропонувала їм рієлтор - [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Подивившись на квартиру особисто, вона їй сподобалась і 26.11.2017 року вона надала грошові кошти в сумі 500 дол. США завдатку, а 500 дол. США, згодом додатково вони надали власниці квартири 07.12.2017 року на підготовку документів. Власниця квартири - [PERSON] . Після того як вона дізналася, що на квартиру накладено арешт вона відразу звернулася до власниці квартири щоб владнати дану проблему, однак остання повідомила, що вона не знала, що квартира під забороною і пообіцяла їй, що коли вона зніме дану заборону, продасть квартиру та віддасть грошові кошти в сумі 1000 дол. США завдатку , який вони їй надали. В даних поясненнях рукою позивачки дописано : " Прошу прийняти міри профілактичного характеру до [PERSON] , яка не повертає належні їй грошові кошти, надані їй як завдаток в сумі 1000 дол. США" 29.01.2018 підпис [PERSON] ( а.с. 104 матеріалів перевірки). 01.02.2018 року [PERSON] надала доповнення до пояснення, згідно якого вказала, що завдаток, який вона давала при укладенні попереднього договору 26.11.2017 року рієлтору [PERSON] остання гроші віддала [PERSON] на погашення боргів по квартирі . Однак їй [PERSON] жодних документів передачі грошей чи заборону від " Приватбанку" не показувала ( а.с. 106 матеріалів перевірки). 07.02.2018 року були відібрані письмові пояснення у [PERSON] , згідно яких остання підтвердила факт укладення договору між нею та [PERSON] стосовно допомоги щодо продажу її квартири в [ADDRESS] , також підтвердила, що 29.11.2017 року [PERSON] передала їй кошти в сумі 500 дол. США. Станом на 07.12.2017 року їй стало відомо про заборону на відчуження її квартири, про даний факт вона повідомила [PERSON] , після чого [PERSON] передала їй ще 500 дол. США в офісі [PERSON] за адресою по [ADDRESS] . Станом на 15.12.2017 р. [PERSON] на її думку, відмовилася купувати квартиру тому почала вимагати повернути всю суму 1000 доларів США. Зазначила, що дані кошти витратила на погашення боргів, підготовку документів щодо продажу, зняття арешту, тому на даний час не має змоги їх повернути. При продажі квартири згодна повернути або врахувати в загальну суму вищезазначену суму 1000 дол. США ( а.с. 108 матеріалів перевірки). Допитана в якості свідка в судовому засіданні позивачка [PERSON] суду пояснила, що під час укладення попереднього договору їй ніхто не повідомив про арешт , який було накладено на квартиру , яку вони мали намір придбати. 26.11.2017 року та 07.12.2017 року передавали кошти в сумі по 500 дол. США. Зазначила, що її чоловік отримав кредит в банку , тому, що їм не вистачало коштів на придбання квартири. На попередньому договорі дописи щодо отримання коштів вчинено [PERSON] Вона звернулася в поліцію оскільки зі слів [PERSON] гроші забрала [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що є чоловіком позивачки. 28.11.2017 року вони подивилися квартиру, запитали про аванс. 500 дол. США передавали в офісі [PERSON] по [ADDRESS] , де остання заповнила попередній договір, переписала в договір номера купюр. Вказав,що дружина запитувала його дозволу чи давати другий раз ще 500 дол. США , на що він дав свою згоду. 14.12.2017 року вони дізналися, що на квартиру накладено арешт. Свідок [PERSON] пояснила, що була присутня коли позивачка передавала гроші другий раз в грудні 2017 року. Дані кошти передавалися в офісі рієлтора, сума становила 500 дол. США по 100 дол. США, кошти передавали реєлтору. Також в офісі ще була власниця квартири. Після того, як рієлтор переписала номера купюр вона віддала їх власниці квартири. Зазначила, що власниця квартири була дуже збуджена. Свідок [PERSON] який є сином позивачки суду пояснив, що квартиру віно знайшов через рієлтора, спочатку квартиру він подивився сам, а потім з батьками. В той день коли батьки подивилися квартиру вони підписали попередній договір та передали завдаток в розмірі 500 дол. США. При передачі другої частини завдатку він не був присутній. Про те, що договір купівлі - продажу квартири не буде укладено вони дізналися на передодні укладення договору 14.12.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ( ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Згідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як визначено ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідно до вимог ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. На підставі вище викладеного, врахувавши всі обставини даної цивільної справи, судом було встановлено, що власником квартири, яку мала намір придбати позивачка є [PERSON] , кошти в сумі 1000,00 дол. США отримала [PERSON] , а не [PERSON] , що підтвердилось також і матеріалами перевірки ЖЄО № 29.01.2018 року по заяві [PERSON] від 21.01.2018 року., показами свідків, тому по даній цивільній справі належним відповідачем є [PERSON] . Під час проведення підготовчого судового засідання 28.08.2018 року відповідачка [PERSON] заявила усне клопотання про заміну неналежного відповідача на належного відповідача [PERSON] ( а.с. 54). Головуючим було роз"яснено сторонам вимоги ст. 51 ЦПК України, зокрема те, що право замінити неналежного відповідача має лише сторона позивача. Представник позивача [PERSON] вказала на те, що вони вважають [PERSON] належним відповідачем та не бажають подавати письмове клопотання про заміну неналежного відповідача, за таких обставин у задоволенні клопотання відповідачки судом було відмовлено. Враховуючи вище наведене, а саме те, що позов [PERSON] подано до неналежно відповідача - [PERSON] суд прийшов до висновку про відмову у його задоволенні.

Outcome: dismissed