Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Іванюта Іван Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначив, що 25 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис за № 29066 щодо стягнення з нього, [PERSON] ,\~на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованості в розмірі 10539,97 грн. 12 квітня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Іванютою І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65115784 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису. Про вчинення виконавчого напису він дізнався лише після блокування його банківських карток у вересні 2021 року. Приватним виконавцем Іванютою І.М. на його адресу не надсилалася постанова про відкриття виконавчого провадження оскільки стягувачем було невірно зазначено його адресу реєстрації та фактичного проживання. Вважає, що даний виконавчий напис вчинений з порушенням діючого законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Так підстави та порядок вчинення нотаріусом виконавчого напису регулюється ст. ст.87-89 Закону України "Про нотаріат", постановою КМУ "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" від 29.06.1999 р. №1172, а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5. Відповідно до ст. 88 ЗУ України "Про нотаріат" №3425-х11 від 02.09.1993 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або з іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Відповідно до п.п.1.1,1.2 гл.16 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.20212 року № 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчих написів подаються: а)оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставне майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вказану заборгованість він не визнає, оскільки не має фінансових зобов`язань перед відповідачем. Для отримання інформації щодо виникнення заборгованості перед відповідачем, він звернувся до приватного виконавця Іванюти І.М. із заявою, в якій просив надіслати йому електронною поштою та поштовим відправленням копію виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та копію документа на підставі якого у нього виникла заборгованість у розмірі 10539,97 грн. На його звернення приватним виконавцем електронною поштою була надіслана постанова про відкриття виконавчого провадження та інші документи виконавчого провадження. У виконавчому написі №29066 від 25.02.2021 року зазначено, що він є боржником за Кредитним договором №002-29080-160412 від 16.04.2012 року ,укладеним із АТ "Дельта Банк", правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги №2278/К від 06.07.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал"., далі іменоване Стягувач, заборгованості за кредитним договором №002-29080-160412 від 16.04.2021 року. Строк платежу за кредитним договором №002-29080-160412 від 16.04.2021 року настав. Боржником пропущено прострочення платежіва. Стягнення заборгованості проводиться за період з 07.07.2020 року по 11.02.2021 року. Сума заборгованості становить 9239,97 грн. і складається з: - прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6173,85 грн.; - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 2066,12 грн., загальна сума яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить -10539,97 грн. При вчиненні виконавчого напису нотаріус належним чином не переконався у правомірності вимог кредитора, у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим не виконав норми ст. 88 ЗУ "Про нотаріат", п. 284 Інструкції та п 1 Переліку. Стягувач звернувся до нотаріуса за межами строків позовної давності- минуло 9 років з дня укладення кредитного договору. Протягом 9 років кредитодавець не звертався до нього з вимогою про повернення коштів, також не звертався до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості. Виконавчий напис\~№29066\~від 25\~лютого 2021\~року,\~вчинений приватним\~нотаріусом Житомирського\~міського нотаріального\~округу Горай\~О.С.\~був підставою\~для відкриття\~виконавчого провадження\~з приводу\~примусового стягнення\~грошових коштів.\~Таким чином\~вищевказаний виконавчий\~напис має\~бути визнаний\~таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~у зв`язку\~з чим\~він вимушений\~за захистом\~своїх прав\~та інтересів\~звернутися до\~суду із\~даною \~позовною заявою. Просить суд\~ виконавчий\~напис \~від 25\~лютого 2021\~року №29066,\~вчинений \~приватним нотаріусом\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай \~Олегом Станіславовичем\~щодо стягнення\~з нього,\~ [PERSON] на\~користь на\~користь \~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ"\~заборгованості в\~розмірі 10539,97\~грн.\~ таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою від 25 жовтня 2021 року було задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 25 лютого 2021 року за реєстровим номером 29066, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАКЛ" боргу за договором, що перебуває на виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванюти Івана Миколайовича у виконавчому провадженні № 65115784. Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, з підстав викладених у позовній заяві, на їх задоволенні у повному обсязі наполягає. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник\~відповідача у\~судове засідання\~неодноразово не\~з`являвся,\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання \~відповідач повідомлений\~належним чином , причини неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань також не надходило. \~ \~ \~ \~ \~ Треті\~особи:\~приватний нотаріус\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай Олег\~Станіславович та\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~м.\~Києва Іванюта\~Іван Миколайович\~ у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлялися у встановленому законом порядку, письмових пояснень щодо позову не надали. \~Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Частиною 2 ст.\~124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Нормами ст. 129 Конституції України встановлено, що одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін. Відповідно до ст.\~6 Європейської конвенції\~з прав\~людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Статтею 5\~ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За правилами статей 12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Водночас, відповідно до ч.1 ст.19\~ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до статті 263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Пунктом 2 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судове рішення\~у цивільній\~справі» №14\~від 18\~грудня 2009\~року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом\~України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 16.04.2012 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] , було укладено кредитний договір №002-29080-160412, відповідно до якого [PERSON] надано кредит. [PERSON] зобов`язався повністю погасити кредит, сплатити відсотки за користування грошовими коштами кредиту та плату за обслуговування кредиту у строки та на умовах договору. 25 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, на підставі статті 87 Закону України "Про нотаріат" та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 вчинено виконавчий напис № 29066, яким звернено стягнення з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за Кредитним договором №002-29080-160412 від 16.04.2012 року, укладеним з АТ "Дельта Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, за Договором Відступлення права вимоги №2278/К від 06.07.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", далі іменовано - Стягувач, заборгованості за Кредитним договором №002-29080-160412 від 16.04.2012 року. Строк платежу за кредитним договором №002-29080-160412 від 16.04.2012 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості провадиться за період з 06.07.2020 року по 11.02.2021 року. Сума заборгованості становить 9239,97 гривень та складається з: -прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6173,85 гривень; -прострочена заборгованість по невиплаченим відсоткам за користування кредитом - 3066,12 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 ЗУ " Про нотаріат" стягнуто плати із Стягувача, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна заборгованість Боржника становить - 10539,97 гривень. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №29066. 12 квітня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Іванютою І.М. за заявою стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65115784 з примусового виконання виконавчого напису №29066, виданого 25.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. щодо стягнення з [PERSON] , який є Боржником за Кредитним договором №002-29080-160412 від 16.04.2012 року, укладеним з АТ " Дельта Банк", правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги №2278/К від 06.07.2020 року, є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Кредит-Капітал", далі іменоване - Стягувач, заборгованості за кредитним договором № 002-29080-160412 від 16.04.2012 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Кредит-Капітал" в розмірі 10539,97 грн. Будь-яких листів від відповідача чи то від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу - Горай О.С., які б передували вчинення спірного виконавчого напису, як і копію постанови про відкриття виконавчого провадження та будь-які листи від приватного виконавця Іванюти І.М., позивач не отримував. Про вчинення виконавчого напису нотаріусом останній дізнався лише після блокування його банківських карток. Так, інформацією, наданої банком "Південний" вих. №84-168-23667-2021 підтверджується, що станом на 20.10.2021 року у ФОП [PERSON] в Акціонерному Банку "Південний" у відділенні №03-14 в м. Марганець Дніпропетровської області 06.10.2021 року накладений арешт на рахунок [NUMBER] у розмірі 12005,74 грн. Як зазначає позивач, що жодних відносин з відповідачем він не мав, а тому жодних зобов`язань по відношенню до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" у нього не виникало. 08.09.2021 року позивач, з метою отримання інформації щодо виникнення заборгованості перед відповідачем, звернувся до приватного виконавця Іванюти І.М. із заявою, в якій просив надіслати йому електронною поштою та поштовим відправленням копію виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та копію документа на підставі якого у нього виникла заборгованість у розмірі 10539,97 грн. Із наявної в матеріалах справи інформації приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванюти І.М. від 15.09.2021 року вих. №7282 наданої ним на звернення [PERSON] від 08.09.2021 року, вбачається, що на зазначену позивачем електрону адресу, направлені скан-копії запитуваних документів, які містяться в матеріалах виконавчого провадження №65115784. Поряд з цим виконавцем вказано графік прийому громадян та роз`яснено про те що він у приміщенні офісу виконавця може особисто ознайомитися з матеріалами даного виконавчого провадження. Позивач вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений приватний нотаріусом з порушенням вимог діючого законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду з даним позовом. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Підстави та порядок вчинення нотаріусом виконавчого напису регулюється Законом України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.1999 року № 1172, а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Відповідно до положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктами 2.1, 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок) встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. За змістом п. п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», частина 2 «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями» для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, цей Перелік документів не передбачає. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 серпня 2019 року в справі за № 569/8884/17, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст.87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 року у цивільній справі №137/1666/16-ц. Як вбачається з матеріалів справи, при вчиненні виконавчого напису нотаріус не звернув увагу на те, що заборгованість за кредитним договором, за яким вчиняється виконавчий надпис, виникла поза межами трирічного строку позовної давності. Відомостей, чи надавалися відповідачем приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу - Гораю О.С. оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості для вчинення ним виконавчого напису матеріали справи не містять. Зазначені обставини свідчать, що заборгованість позивача перед відповідачем на час вчинення виконавчого напису не була безспірною, а сама процедура вчинення виконавчого напису була порушена. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Згідно ст.12 та ст.81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду в розмірі 908,00 грн., а також при подачі заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн. та заяви про витребування доказів\~у розмірі 454,00 грн.

Outcome: approved