Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

20 лютого 2015 року позивачка звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 23.09.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження якого записаний відповідач. Неповнолітній син проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина в добровільному порядку не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилася, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, в якій уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 800 гривень з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій уточнені позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина у розмірі 800 гривень з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.09.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим 23 вересня 2006 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1024. Прізвище дружини змінено з "[PERSON]" на "[PERSON]". Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 29 серпня 2007 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON], народився [INFO] року, актовий запис №647, в графі "батьки" зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, до того ж обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. При цьому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, а також з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 800 гривень з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме судового збору у сумі 243 гривень 60 копійок. На підставі ст.ст. 180-182, 184 ч.4 СК України,

Outcome: approved