Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO], перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Донецьку, в родильному будинку міської лікарні № 2 в м. Макіївка Донецької області народила дівчинку. Через відмову незаконних військових формувань ДНР надати дозвіл на виїзд з тимчасово окупованої території зареєструвала факт народження дитини та отримала 10.02.2015 року свідоцтво про народження дитини [PERSON], серія [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області. 23.12.2015 року заявник взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України. Заявник звернулася до Відділу реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області щодо реєстрації народження дитини, однак їй було відмовлено в реєстрації народження дитини та видачі свідоцтва про народження, у зв'язку з тим, що будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, а будь-які акти, видані ними, є недійсними і не створюють правових наслідків, а тому підстав для державної реєстрації народження дитини немає. Заявник [PERSON] просить суд встановити факт народження дитини - дівчинки [INFO] [PERSON]. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила задовольнити її вимоги. В судове засідання представник заінтересованої особи - відділу реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила розглянути справу на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], є громадянкою України, перебуває з [PERSON], [INFO], в зареєстрованому шлюбі з 05.02.2014 року (а.с.5-8). [PERSON] постійно мешкає та взята на облік, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України, за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 1460008792 від 23.12.2015 року. Відповідно до дублікату медичного свідоцтва про народження № 20 від 12.01.2016 року, виданого міською лікарнею № 2 м. Макіївка Донецької області, розташованої на території, тимчасово непідконтрольній владі України, [PERSON] [INFO] в 19.15 годин народила дівчинку вагою 3900 грамів, який відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсним і не створює правових наслідків Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 10.02.2015 року, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, розташованого на території, тимчасово непідконтрольній владі України, [PERSON] [INFO] народила дівчинку, яке відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи викладене, суд вважає, що для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якою є заявник та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України [PERSON] свідоцтво про народження доньки, виданого державним органом України.

Outcome: approved