Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

У лютому 2019 року позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] та Комунального підприємства "Надія" (далі - КП "Надія"), у якому, враховуючи уточнення позовних вимог, просили суд стягнути на їх користь з [PERSON] та КП "Надія" завдану їм майнову шкоду в загальному розмірі 66086 грн., по 11014 грн. 33 коп. із кожного відповідача на користь кожного позивача (а. с. 2-6, 111-115). В обґрунтування позову зазначали, що їм, позивачам, у рівних частках на праві спільної часткової власності, кожному по ⅓ частки, належить квартира [ADDRESS] , у якій вони постійно проживають та яка розташована на 2 поверсі. Дана квартира трикімнатна. Поверхом вище у трикімнатній квартирі [NUMBER] цього будинку проживає відповідач [PERSON] , який є власником цієї квартири. Влітку 2017 року вони зробили у своїй квартирі ремонт, повністю вирівняли стіни, поклеїли в трьох кімнатах та коридорі нові шпалерами імпортного виробництва, вирівняли та пофарбували стелю у цих приміщеннях водоемульсійними фарбами, облаштували стелю багетами. Ремонтні роботи в квартирі виконували наймані ними працівники, на що їхня сім`я витратила значну суму коштів. 10 жовтня 2018 року зранку о 8.00 год. усі вони пішли на роботу. Повернувшись додому о 15.00 год., [PERSON] виявив, що зі стелі квартири тече вода, підлога в квартирі, кухні, ванні та коридорі волога, містився шар води, що свідчило про затоплення квартири. Він негайно звернувся до КП "Надія" з проханням перекрити воду в будинку. З метою з`ясування ситуації щодо затоплення їхньої квартири, він звернувся до власника квартири [NUMBER] , яка знаходиться поверхом вище над їхньою квартирою. Відповідач [PERSON] подивився на наслідки залиття їхньої квартири, проте відмовився відшкодовувати їм заподіяний матеріальний збиток. Того ж дня, 10 жовтня 2018 року, за фактом затоплення їхньої квартири працівниками КП "Надія" був складений акт про залиття квартири. Згідно із актом про залиття, аварію, що трапилась в системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), складеного 10 жовтня 2018 року комісією працівників КП "Надія", причиною проникнення води до їхньої квартири [NUMBER] сталося у зв`язку зі зривом клапана в системі центрального опалення та обрізанням труб центрального опалення у квартирі [NUMBER] , що належить [PERSON] . У результаті залиття квартири [NUMBER] постраждали всі стіни та стеля у трьох житлових кімнатах, а також підлога (ламінат і лінолеум), м`які меблі: дивани, крісла, килимові покриття на підлозі, одіяла, подушки, які стали неприданими для подальшого використання. На даний час наслідки залиття квартири не усунуті, у деяких місцях з`явилися сліди плісняви та грибок. Власник квартири [NUMBER] [PERSON] звертався до КП "Надія" із усною заявою щодо відключення його квартири від системи центрального опалення. Позивачі вважають, що винним у затопленні їхньої квартири є відповідач [PERSON] , як власник квартири [NUMBER] , оскільки вона належить йому на праві приватної власності та він самостійно не повинен був втручатися в систему центрального опалення житлового будинку. Також вважають, що винним у затопленні квартири є й інший відповідач КП "Надія, якому було відомо про неналежне відключення квартири [ADDRESS] від системи центрального опалення. Відповідно до звіту від 13 жовтня 2018 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Експертна оцінка майнових прав", вартість збитків, завданих їм внаслідок залиття квартири, складає 64586 грн., за проведення цієї оцінки ними сплачено 1500 грн., всього завдана їм майнова шкода становить 66086 грн. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Бойко Л.В. у судовому засіданні позов підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеному вище, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву, у якій просили суд розглянути справу за їх відсутності та задовольнити позов повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, просив суд у задоволенні позову в частині заявлених до нього вимог відмовити, оскільки він вважає, що його вини у тому, що сталося не має. Рішенням виконкому Калитянської селищної ради від 15 травня 2018 року № 298 йому надано дозвіл на відключення квартири від центрального опалення та встановлення в ній індивідуального автономного газового опалення. З метою отримання технічних умов на проектування відключення його квартири від системи центрального опалення він звернувся до КП "Києво-Святошинська тепломережа", такі технічні умови затверджено 15 серпня 2018 року. Для проведення робіт по відключенню його квартири від системи центрального опалення він звернувся до спеціалізованої організації КП "Надія", яка обслуговує їхній будинок. 30 серпня 2018 року працівниками КП "Надія" у його квартирі було відрізано всі батареї, за результатами чого посадові особи КП "Надія", а саме: директор Пантась О.І. , начальник ЖКВ [PERSON], технік [PERSON] та майстер [PERSON] у його присутності склали акт про відключення квартири від мережі центрального опалення, згідно із п. 2 якого стояки квартири відключені у підвалі шляхом перекриття кранів. Того ж дня, 30 серпня 2018 року, представник КП "Києво-Святошинська тепломережа" майстер котельні № 30 [PERSON] склав також аналогічний акт про відключення його квартири від центрального опалення, відповідні послуги з пломбування він (відповідач) оплатив. Таким чином, всі роботи по відключенню його квартири від центрального опалення було виконано працівниками житлово-комунальних організацій, а не ним особисто, тому він не може відповідати за якість виконаних робіт. Всі дії щодо відключення квартири від центрального опалення ним виконані згідно із вимогами чинного законодавства. 10 жовтня 2018 року в його квартирі відбувся вилив води, внаслідок чого квартира позивачів була залита водою, про що працівниками КП "Надія" складено відповідний акт, згідно із яким причиною виливу води є зрив клапана запірного вентиля в результаті гідравлічного удару при заповненні системи централізованого опалення водою. Вказував, що на момент затоплення квартири позивачів, відповідно до складених актів його квартира із 30 серпня 2018 року уже була відключена від мережі центрального опалення, тому він не має жодного відношення до подій, що відбувалися в системі центрального опалення. Також вказував на те, що у результаті зриву запірного вентиля постраждала також і його квартира [NUMBER] . Протиправність його дій не доведена, тому у відшкодуванні майнової шкоди в частині заявлених до нього вимог просив суд відмовити. Вважає, що позовні вимоги до КП "Надія" є обґрунтованими. Представник відповідача КП "Надія" директор Пантась О.І. у судовому засіданні позов не визнав, просив суд у задоволенні позову в частині вимог до КП "Надія" відмовити повністю, посилаючись на те, що вини КП "Надія" у тому, що сталося нема, квартира [PERSON] залита водою через труби центрального опалення. У результаті гідроудару був зірваний запірний клапан вентиля в підвалі будинку, який перекривав доступ води у стояк, який проходив через квартиру [PERSON] . У зв`язку з тим, що всі інженерні мережі будинку потребують капітального ремонту, мешканці квартир стали встановлювати автономне опалення, труби централізованого опалення втратили своє призначення та стали непридатними до використання, тому власникам квартир було запропоновано їх видалити, така пропозиція поступала і позивачам, проте ними вона проігнорована, що й стало однією з причин залиття квартири. Вказував, що КП "Надія" не має ніякого відношення до обрізання труб у квартирі [NUMBER] , що належить [PERSON] , залиття квартири [NUMBER] сталося через зрив клапана в системі центрального опалення в підвалі будинку та через обрізані та не заглушені труби системи опалення у квартирі [NUMBER] . Також додатково пояснив, що КП "Надія" як юридична особа жодних робіт у квартирі [PERSON] не виконувала, працівники КП "Надія", які обрізали труби у приватній квартирі [PERSON] , виконували вказані роботи в неробочий час за приватними домовленостями із власником квартири, ці роботи не мали ніякого відношення до виконання ними своїх посадових обов`язків, тому КП "Надія" не повинно нести відповідальність за їхню роботу. Вважає, що відповідальним за завдану шкоду є саме відповідач [PERSON] як власник квартири [NUMBER] . З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, заслухавши показання свідків, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних частках, кожному по ⅓ частки, належить трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 60,5 м2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 06 грудня 2010 року та витягом про державну реєстрацію прав від 09 березня 2011 року, технічним паспортом на квартиру (далі - квартира [NUMBER] ). Відповідачу [PERSON] на праві власності належить трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 60,2 м2, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04 листопада 2017 року (далі - квартира [NUMBER] ). Вказані вище дві квартири розташовані в одному п`ятиповерховому житловому будинку, квартира [ADDRESS] - поверхом вище, на третьому поверсі. Із 01 лютого 2009 року житловий будинок [NUMBER], що знаходиться на території військового містечка Семиполки Броварського району Київської області , перебуває на балансі КП "Надія". 15 травня 2018 року рішенням виконавчого комітету Калитянської селищної ради Броварського району Київської області за № 298 відповідачу [PERSON] було надано дозвіл на відключення належної йому квартири [NUMBER] від централізованого опалення та встановлення індивідуального автономного газового опалення у даній квартирі. 15 серпня 2018 року Комунальним підприємством "Києво-Святошинська тепломережа" затверджено технічні умови № 320 на проектування відключення квартири [NUMBER] від системи центрального опалення. Для виконання робіт по відключенню квартири [NUMBER] від системи центрального опалення відповідач [PERSON] звернувся із усною заявоюдо КП "Надія" про відключення від системи центрального опалення квартири [NUMBER] , про що свідчить лист директора КП "Надія" (а. с. 46). 30 серпня 2018 року квартиру [NUMBER] відключено від мережі центрального опалення, про що складено відповідний акт (а. с. 76). Із акта про відключення від мережі центрального опалення від 30 серпня 2018 року, складеного комісією КП "Надія" у складі: директора КП "Надія" Пантася О.І. - голови комісії, членів комісії: начальника ЖКВ [PERSON], техніка [PERSON] та майстра [PERSON] , видно, що даний акт було складено на предмет відключення від мережі центрального опалення квартири [NUMBER] . Дана комісія встановила, що батареї в кімнатах і кухні відрізані від мережі центрального опалення; стояки опалення квартири відключені у підвалі шляхом перекриття кранів (а. с. 76). Суд встановив, що 30 серпня 2018 року роботи по відключенню квартири [NUMBER] від системи центрального опалення проводили працівники КП "Надія", зокрема, начальник ЖКВ [PERSON], технік [PERSON] та слюсар-сантехнік [PERSON] за домовленістю з власником квартири. 30 серпня 2018 року КП "Києво-Святошинська тепломережа" було складено акт про відключення квартири [NUMBER] від опалення та гарячого водопостачання. 10 жовтня 2018 року сталося залиття квартири [NUMBER] водою. Із акта про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 10 жовтня 2018 року, складеного комісією у складі: начальника ЖКВ [PERSON] - голови комісії, техніка [PERSON] та слюсаря-сантехніка [PERSON] , видно, що даний акт складено про те, що 10 жовтня 2018 року сталося затоплення квартири [NUMBER] , причиною залиття являється зрив клапана в системі центрального опалення, що призвело до проникнення води до квартири [NUMBER] через обрізані труби опалення у квартирі [NUMBER] . Свідок [PERSON] у суді показав, що він проживає у квартирі [NUMBER] на першому поверсі в одному будинку разом із позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , затоплення квартири позивачів у жовтні 2018 року сталося з квартири [NUMBER] , у зв`язку з тим, що коли обрізали батареї труби не заглушили. Свідок [PERSON] , начальник житлово-комунального відділення КП "Надія", у суді показав, що влітку 2018 року у квартирі [NUMBER] на прохання власника [PERSON] проводилися роботи по відключенню квартири від центрального опалення: відрізали батареї та труби, заглушки не ставили, оскільки їх про це ніхто не просив. Ці роботи проводилися в приватному порядку в його присутності, їх виконували слюсар-сантехнік [PERSON] і технік [PERSON] , про те, що треба заглушити труби власнику квартири вони не повідомляли. Якби труби у цій квартирі були заглушені, то витоку води б не відбулося. Пізніше 10 жовтня 2018 року ними ж складався акт про залиття квартири [NUMBER] , що належить позивачам. Через гідроудар у системі центрального опалення стався зрив клапана, оскільки труби в квартирі [NUMBER] не були заглушені стався витік води у дану квартиру, після чого вода з цієї квартири, що знаходиться на третьому поверсі, попала до квартири [NUMBER] , що знаходиться поверхом нижче, на другому поверсі. Свідок [PERSON] , слюсар-сантехнік КП "Надія", у суді показав, що він у приватному порядку в обідній час у присутності начальника житлово-комунального відділення КП "Надія" [PERSON] обрізав труби та батареї у квартирі [NUMBER] , заглушки на труби не ставили, оскільки їх про це не просили. Коштів за виконану роботу не брали, раніше такі робіти він не виконував. Про необхідність встановлення заглушок на трубах власнику квартири не говорили. Директор КП "Надія" Пантась О.І. команд чи вказівок на виконання вказаних робіт їм не давав. Свідок [PERSON] , технік КП "Надія", у судовому засіданні показав, що на прохання слюсаря-сантехніка [PERSON] допомагав йому влітку 2018 року виносити з квартири [NUMBER] батареї, після їх обрізання від системи центрального опалення. Вважає, що затоплення у жовтні 2018 року квартири позивачів сталося через те, що у квартирі [PERSON] не були заглушені труби після їх обрізання від системи опалення. Він вважає, що якби ці труби були заглушені, то витоку води б не відбулося. Відповідно до звіту від 13 жовтня 2018 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Експертна оцінка майнових прав", вартість збитків, завданих власникам квартири [NUMBER] внаслідок залиття квартири водою, становить 64586 грн. За проведення даного звіту позивач [PERSON] сплатив 1500 грн. Всього загальний розмір майнової шкоди, завданої позивачам внаслідок залиття водою їхньої квартири 10 жовтня 2018 року, становить 66086 грн. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За змістом положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Звертаючись до суду з цим позовом, позивачі вказували на те, що винними у залитті їхньої квартири водою є відповідач [PERSON] - власник квартири [NUMBER] , що розташована поверхом вище, який не повинен був самостійно втручатися в систему центрального опалення житлового будинку, а також відповідач КП "Надія", яке, знаючи про відключення від системи центрального опалення квартири [NUMBER] , не вжило належних заходів для попередження залиття. Внаслідок чого їм завдано майнової шкоди в загальному розмірі 66086 грн., що підтверджує звіт про визначення вартості збитку. Відповідач [PERSON] , заперечуючи проти позову, вказував, що його вини у залитті квартири позивачів, не має, працівниками КП "Надія" його квартиру [NUMBER] було відключено від центрального опалення, про що складено відповідний акт. Пояснення директора КП "Надія" та показання свідків працівників цього підприємства не відповідають дійсності. Представник відповідача КП "Надія" директор Пантась О.І. заперечував щодо позовних вимог позивачів, вказуючи на те, що залиття водою квартири [NUMBER] сталося через не заглушені труби центрального опалення у квартирі [NUMBER] , що на праві власності належить відповідачу [PERSON] , тому у заподіянні шкоди позивачам вина підприємства відсутня. Із акта про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 10 жовтня 2018 року, складеного комісією працівників КП "Надія", видно, що причиною залиття квартири [NUMBER] являється зрив клапана в системі центрального опалення, що призвело до проникнення води до квартири [NUMBER] через обрізані труби опалення у квартирі [NUMBER] . Разом з тим, у акті про відключення квартири [NUMBER] від мережі центрального опалення від 30 серпня 2018 року, складеного комісією КП "Надія", яку очолював директор підприємства Пантась О.І., видно, що комісія встановила, що батареї в кімнатах і кухні відрізані від мережі центрального опалення; стояки опалення квартири відключені у підвалі шляхом перекриття кранів, тобто у даному акті перераховані види робіт, які були виконані. Будь-яких зауважень щодо виконаних робіт по відключенню вказаної квартири від центрального опалення, зокрема, необхідності заглушити відрізані у квартирі труби, у даному акті не зазначено. Дані обставини у судовому засіданні підтвердили начальник житлово-комунального відділення КП "Надія" [PERSON] та слюсар-сантехнік КП "Надія" [PERSON], допитані у судовому засіданні як свідки. Суд вважає, що працівники КП "Надія?, будучи обізнаними щодо порядку відключення жилих приміщень від центрального опалення, при складанні зазначеного акта, вважаючи, що відключення квартири [NUMBER] від центрального опалення проведено неналежним чином, повинні були звернути увагу власника цієї квартири [PERSON] на необхідність проведення робіт щодо заглушення відрізаних у квартирі труб, чого ними зроблено не було. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 322 ЦК України). Зазначена норма встановлює презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Враховуючи наведені норми законодавства, відповідач [PERSON] , будучи власником квартири [NUMBER] , маючи намір здійснити відключення від мережі централізованого опалення, не поцікавився та не переконався у процедурі відключення свого житлового помешкання від централізованого опалення та у здійсненні належних робіт співробітниками КП "Надія?, без будь-яких зауважень підписав акт від 30 серпня 2018 року. У ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника і збитками та вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України). Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови № 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз`яснив, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Виходячи з наведеного, у справах про завдання шкоди діє презумпція вини відповідача, позивач повинен надати докази наявності шкоди та її розмір, обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди покладено саме на відповідача. Враховуючи наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що відповідачі своїми діями, неправомірність яких встановлена сукупністю досліджених судом доказів: [PERSON] , на якого покладено обов`язок законодавством утримувати своє житлове приміщення, зокрема, квартиру в належному стані і доглядати за нею, та КП "Надія? як балансоутримувач житлового будинку [ADDRESS] , належним чином не довели відсутності своєї вини у заподіянні шкоди позивачам, жодних доказів на спростування відсутності своєї вини у завданні шкоди позивачам суду вони не надали та не заперечували факт складання акту про відключення квартири [NUMBER] від мережі центрального опалення від 30 серпня 2018 року саме представниками КП "Надія", які зобов`язані були скласти цей акт відповідно до вимог законодавства та звернути увагу на неналежне відключення квартири відповідача [PERSON] від централізованого опалення, а саме без здійснення заглушки труб після їх обрізання від системи опалення, що через зрив клапана в системі центрального опалення й призвело до проникнення води до квартири [NUMBER] через обрізані труби опалення у квартирі [NUMBER] . За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивачі в суді довели розмір завданих їм залиттям житлового приміщення збитків у розмірі 66086 грн., між зазначеними діями відповідачів та завданою шкодою є безпосередній причинний зв`язок, суд дійшов висновку, що шкода позивачам завдана з вини обох відповідачів, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачів підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., а саме із кожного відповідача на користь кожного позивача в розмірі по 128 грн. 07 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved