Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач ПАТ "Київенерго" звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є споживачем електричної енергії, що постачає ПАТ "Київенерго", у квартирі [ADDRESS]. 12.02.2015 року під час перевірки працівниками ПАТ "Київенерго" за адресою боржника виявлено порушення ПКЕЕН, а саме самовільне підключення струмоприймачів до електричних мереж поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії з порушення схеми обліку, про що складено акт порушень № 39478. На засіданні комісії з розгляду актів порушень правил користування електричною енергією для населення було встановлено, що Акт складено правомірно і вирішено провести розрахунок вартості електричної енергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН. Нарахована сума становить 43472, 90 грн. Оскільки відповідачка добровільно не бажає погасити борг, позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил у розмірі 43472, 90 грн., а також стягнути судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що у день складання акту вона побачила працівників ПАТ "Київенерго", які, відкривши накладку до електролічильника, здійснювали перевірку і повідомили її про певні порушення, що були ними встановлені. Жодних документів за результатами перевірки вона не підписувала. Також відповідачка зазначила, що ніяких порушень не допускала, оскільки доступу до електролічильнику не має, а також не має відповідних навичків для цього, спожива вона електроенергію в установленому законом порядку, сплачує відповідні суми щомісячно, ніякої заборгованості у неї немає. Крім того, ніяких договірних відносин між сторонами не існує, їй е пропонували укласти договір на постачання електроенергії. На підставі викладеного відповідачка просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ "Київенерго" задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст.. 214 ЦПК України). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка є власником квартири [ADDRESS], є споживачем електричної енергії за вказаною адресою. Договір про користування електричною енергією між сторонами не укладався. Таким чином, правовідносини з постачання фізичних особам електричної енергії регулюються ст.. 714 ЦК України та Законом України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22.11.1999 року № 1416. Згідно із п. 1 Правил вони регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками. Правила обов"язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов"язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов"язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно із п. 42 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357 споживач електричної енергії зобов"язаний: невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. Пунктом 53 Правил передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Спожива має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Згідно із п. 11 Правил відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об"єктах споживача, та пломб на них несе споживач. Під об"єктом споживача слід розуміти житловий будинок, гараж, майстерню або іншу електрифіковану споруду, що належить споживачу на правах власності або користування. Як вбачається з письмових матеріалів справи, 12.02.2015 року працівниками ПАТ "Київенерго" було проведено перевірку електролічильника за адресою: [ADDRESS]. Під час перевірки було виявлено порушення ПКЕЕН, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електричних мереж, поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії з порушення схеми обліку, про що складено Акт порушень № 39478. Відповідно до даних Акту, він складений у присутності відповідачки [PERSON], але остання від підпису відмовилася. Акт про порушення Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником, і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. На підставі акта енергопостачальник має право відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року, визначити величину не облікованої електричної енергії. Розмір не облікованої електричної енергії розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживачання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується сума за актом порушень, але не більше терміну позовної давності. 16.03.2015 року відбулося засідання комісії з розгляду актів порушень правил користування електричною енергією для населення, на якій було встановлено, що акт складено правомірно, а також проведено розрахунок вартості електроенергії, спожитої з порушення, в результаті чого нарахована сума склала 43472, 90 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. Вартість електричної енергії, неврахованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, проведена за п. 3.4 за формулою 3.1 Методики визначення обсягу і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил. Згідно із п. 3.4 Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1 Методики розрахунковий добовий обсяг споживання електричної енергії визначається за формулою 3.1. Відповідно до п. 3.3 розрахунок вартості не облікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості не облікованої електричної енергії; за кількістю днів. Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання не облікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об"єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки. Недоврахована електрична енергія - це обсяг електричної енергії, використаний споживачем, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно. Пунктом 48 Правил визначено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією. Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору. Як на підставу для стягнення з відповідача коштів позивач посилається на Акт порушень, складений 12.02.2015 року. Але даний Акт, як підстава допущених відповідачкою порушень правил, судом до уваги не приймається з наступних підстав. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є відповідачка [PERSON], яка і проживає у вказаній квартирі. 12.02.2015 року за вказаною вище адресою прибули представники ПАТ "Київенерго" для перевірки лічильника, що відноситься до вказаної вище квартири. Під час перевірки відповідачку запрошено не було, вона вийшла з квартири лише після закінчення перевірки та складання акту. На вимогу представників ПАТ "Київенерго" підписати акт, вона повідомила, що не була присутня під час перевірки, їй невідомо, які саме порушення виявлені, а тому акт вона підписувати не буде. Про порушення, начебто допущені відповідачкою, представниками ПАТ "Київенерго" був складений Акт порушень, підписаний трьома представниками. Але при цьому копію акту не було вручено відповідачці, що є порушенням вимог п. 41 Правил, який передбачає, що акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Доказів того, що копію акту було надіслано відповідачці, також під час розгляду справи позивачем надано не було. З урахуванням того, що перевірка була проведена з порушеннями, акт про порушення складений без дотримання Правил, суд вважає, що і встановлені порушення також не можуть бути прийняті судом до уваги. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст. 58-59 ЦПК України на підтвердження допущення відповідачем порушень Правил. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. За положеннями вищевказаних норм суди мають належним чином обґрунтовувати свої рішення. Аналогічна позиція підтримується і практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 року, де зазначено про те, що Європейський Суд встановив порушення ст. 6 Конвенції, у тому числі через те, що національні суди не дали відповідь на аргументи заявниці стосовно правдивості показів свідків та дійсності документів, хоча ці докази були визначальними для рішення по справі. Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ "Київенерго" задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed