Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 08 квітня 2019 року відбулося обвалення цегляного фасаду будівлі бойлерної, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що призвело до механічних ушкоджень належного позивачу автомобіля. Того, ж дня позивач викликав патрульну поліцію для фіксації зазначеної події, внаслідок чого інспектором було складено сх му розташування транспортних засобів та зафіксоване їх пошкодження. На момент настання події автомобіль позивача був застрахований в АТ СК «ТАС» згідно полісу АМ/9159642 до 16.11.2019 року, проте, подія, що мала місце обвалу цегли не підпадає під страховий випадок згідно умов полісу. Позивач з метою встановлення розміру збитків, звернувся до експертної установи ТОВ «Клевер Експерт», з якою було укладено договір про проведення оцінки від 06.06.2019 року. Відповідно до звіту про вартість оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, №303/06-19 становить 42\~290,45 грн. На підставі викладено, позивач просив суд стягнути з КП "Вишнівськтеплоенерго" Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 42\~290,45 грн., витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 1700 грн., витрати на правову допомогу у розмір 5000 грн. та витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 768,40 грн. У судовому засіданні представник позивача та позивач вимоги позовної заяви підтримали, просили задоволити позов. Представник відповідача проти вимог заперечували, просили відмовити в задоволенні позову. Подали до суду відзив на позовну заяву, в якому вказали, що під час огляду ТЗ представників КП «Вишнівськтеплоенерго» залучено не було, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості надати пояснення та заперечення щодо причин ушкодження автомобіля під час огляду місця події та складання відповідних документів. Тобто, факт падіння цегли з будівлі бойлерної по вул. Київська, м. Вишневе саме з вини відповідача не доведено. Також, вказав,що матеріали справи не містять належних доказів того, що територія біля будинку по [ADDRESS] відведена для стоянки автомобілів та того, що автомобіль знаходився у спеціально обладнаному місця для паркування автотранспорту. А тому просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи у їхню відсутність. 06.12.2019 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач вказав, що відповідач не спростував позовні вимоги, відсутність вини має доводити саме відповідач, проте ним не було надано жодних доказів, на підтвердження відсутності своєї вини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником автомобіля Chevrolet Lacetti, державний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] . Відповідно до\~ст.1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно довідки дільничного офіцера поліції Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції Олефіренко О.Ю. про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] встановлено, що 08.04.2019 року близько 05:30 години в м. Вишневе по вул. Київська,5 було виявлено пошкодження автомобіля марки «Chevrolet Lacetti» д.н.з. [NUMBER] , а саме пошкодження капоту, переднього бампера, подряпини на правій фарі, переднього лівого та правого крила, корпусу, правого дзеркала, правої передньої стійки, передньої частини криши, пластикової накладки вітрового скла, розбите вітрове скла. Дані пошкодження відбулися за рахунок падіння будівельного матеріалу з господарчої будівлі поряд з якою був припаркований автомобіль. На підтвердження своїх вимог позивач надав суду також фотокартки щодо обставин пошкодження автомобіля. З листа КП "Вишнівськтеплоенерго" №417 від 03.06.2019 року вбачається, що згідно переліку об`єктів, які перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Вишневе, затверджених рішенням XLIII сесії Вишневої міської ради VI скликання від 16.12.2014 року №1-01/ XLIII6-21 за КП "Вишнівськтеплоенерго" закріплено на праві господарського відання бойлерну по [ADDRESS] . Бойлерну введено в експлуатацію у 1978 році. В 2016 році обладнання яке встановлено було в бойлерній демонтовано. Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №303/06-19, вартість матеріального збитку складає 42\~290,45 грн. У постанові Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Частиною другою статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 20 січня 2016 року розглянув справу № 6 - 2808 цс 15, предметом якої був спір про відшкодування шкоди. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним. При визначенні розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу Chevrolet Lacetti», д.н.з. [NUMBER] , суд приймає до уваги поданий позивачем звіт. Доказів на спростування поданого звіту відповідач не надав, клопотання про забезпечення доказів та призначення експертизи не заявив, а обмежився лише власними запереченнями. Також суд не приймає доводи відзиву, що матеріали справи не містять доказів, що пошкодження автомобіля були саме через падіння з бойлерної, автомобіль був припарковий у неналежному місці. При цьому суд враховує, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували дані обставини, а грунтуються лише на припущеннях відповідача. Щодо неналженого паркування, то відповідач не надав доказів того, що паркування в даному місці заборенено відповідно до Правил дорожнього руху, або відповідач іншим чином огородив небезпечну ділянку. Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. За правилами ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлюють такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з вимогами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оскільки завдані збитки саме відповідачем КП "Вишнівськтеплоенерго", тому відповідач зобов`язаний відшкодувати завдані його неправомірними діями збитки, оскільки на його балансі перебувала бойлерна на час пригоди і перебуває бойлерна по [ADDRESS] на час розгляду справи. Враховуючи межі позовних вимог з відповідача слід стягнути завдану матеріальну шкоду в розмірі 42\~290,45 грн. Звертаючись до суду з позовом, позивач вказав, що крім завданого матеріального збитку транспортному засобу, він також поніс витрати пов`язані з проведенням експертного дослідження в розмірі 1700 грн. На підтвердження даних доводів позивач надав квитанцією до прибуткового касового ордера №19 від 11.06.2019 року. Тому дані витрати також підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до частин першої-третьої ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах), задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яких доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення ЄСПЛ від 10 січня 2010 року у справі «Дубовик проти України», рішення ЄСПЛ від 18 лютого 2010 року у справі «Гуриненко проти України»). Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, що міститься у постанові від 27 червня 2018 р. у справі № 826/1216/16, відповідно до якого склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. З матеріалів справи вбачається 29.08.2019 року між позивачем та АО «Юнікейс» укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до пункту 2.7 клієнт зобов`язаний відшкодувати адвокатському об`єднанню фактичні витрати необхідні для виконання договору. Відповідно до пункту 2.8 своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість отриманих послуг. З акту наданих послуг №1 від 09.09.2019 вбачається, що адвокатське об`єднання здійснило ряд юридичних послуг, позивачем було сплачено грошові кошти у розмірі 5000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №13 від 09.09.2019 року. Враховуючи викладене з відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 768,40 гривні. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved