Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому зазначила, що працювала на посаді фельдшера здоровпункту ВАТ «АКЗ». Починаючи з листопада 2012 року перестала отримувати заробітну плату. Звільнилась з роботи 02.01.2014 року за власним бажанням. Таке цинічне порушення її прав завдало їй моральної шкоди. Роботодавцем проігноровано вимогу Закону щодо оплати праці. Згодом уточнила свої позовні вимоги, обґрунтувала величину стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, зазначивши, що такий має бути стягнений судом станом на час винесення судового рішення по справі. Просила стягнути з відповідачів на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 21399,40 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку, компенсацію та індексацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 1250,25 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. В судовому засіданні 17.03.2014 року, судом було ухвалено залучити до участі в справі як співвідповідача ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів»(далі - ПАТ «ДЗАК»). В судовому засіданні 20.05.2014 року - Дрогобицьке районне територіальне медичне об'єднання(далі - ДРТМО), представник якого заявив клопотання про оголошення перерви для підготовки письмового заперечення. Зважаючи на те, що норма ч.2 ст.33 ЦПК України не передбачає подібної підстави, приймаючи до уваги вимоги Закону про скорочений термін розгляду трудових спорів та з огляду на те, що це відбулося під час уже сьомого судового засідання, судом у задоволенні згаданого клопотання було відмовлено та продовжено розгляд справи. В своїх усних поясненнях суду позивач додатково зазначила, що головний лікар Дрогобицької районної лікарні №5(далі - ДРЛ №5) - Валюх В.М. повідомляв, що особисто підписував табеля обліку робочого часу та передавав їх в бухгалтерію ДРТМО. Бухгалтер в свою чергу доповідала про це головному лікарю ДРТМО - Паламарчуку В.О. Хоча ПАТ «ДЗАК» якийсь час офіційно і не працював, на зміні постійно перебували охорона, сантехніки, чергові електрики, яким вона надавала допомогу, люди приходили підписувати лікарняні листки. Представник позивача [PERSON] позов підтримав пославшись на підстави, викладені у позовних заявах та додаткових поясненнях. Зазначив, що моральна шкода позивачки полягає у втраті нею нормальних життєвих зв`язків, необхідність приходити до суду та відстоювати свої права. Просив задоволити позов. Представник відповідача головний лікар Дрогобицької районної лікарні №5 - Валюх В.М., заперечив проти позову, послався на ті обставини, що оплата праці подібних до [PERSON] працівників здійснювалася як наслідок виконання укладених договорів між ДРТМО та ПАТ «ДЗАК». Представник співвідповідача ПАТ «ДЗАК» проти позову заперечив із посиланням на підстави, викладені ним письмово, окремо зазначивши про те, що підприємство не перебувало із позивачем у жодних трудових відносинах. Представник ДРТМО - Слотило Р.В., заперечив проти задоволення позову, вказав що стягнення необхідно провести із ПАТ «ДЗАК», яке не виконало укладених ним із ДРТМО договорів та внаслідок чого і утворилася заборгованість по заробітній платі. Наголосив на тому, що є доцільно не розглядати спір по суті, а зачекати до вирішення справи за позовом ДРТМО до ПАТ «ДЗАК», після чого гроші одразу будуть виплачені в добровільному порядку. Заслухавши пояснення представників сторін, оглянувши матеріали справи, суд встановив, що згідно копії трудової книжки позивачки та копії наказів по Дрогобицькій районній лікарні №5 позивач перебувала у трудових відносинах з Дрогобицькою районною лікарнею №5 і згідно наказу №1 від 02.01.2014 року була звільнена з роботи за власним бажанням. Як вбачається з копії статуту Дрогобицької РЛ №5, затвердженого головним лікарем ДРТМО, Дрогобицька районна лікарня №5 заснована Дрогобицькою районною радою, оперативне управління лікарнею здійснює Дрогобицьке районне територіальне медичне об'єднання, а лікарня є його структурним підрозділом. Відповідно до копії положення про Дрогобицьке районне територіальне медичне об'єднання, затвердженого головою Дрогобицької районної ради 15.05.2008 року, ДРТМО представляє комплекс лікувально-профілактичних та інших закладів і організацій, функціонально і організаційно пов'язаних між собою. В склад ДРТМО входять Управа об'єднання, як центральний орган його управління, та централізована бухгалтерія. У підпорядкування Управи Дрогобицького РТМО входить, і Дрогобицька районна лікарня №5. Отже, судом встановлено, що останнім днем роботи позивача на займаній посаді, а відповідно, днем звільнення, було 02.01.2014 року. Крім цього, як встановлено в судовому засіданні, в день звільнення - 02.01.2014 року з позивачкою не було проведено розрахунку, її не повідомляли про розмір нарахованих сум, такі суми не нараховані та не виплачені і станом на час закінчення судового розгляду справи. Натомість, ДРТМО 09.04.2014 року складено довідку №501, згідно якої у разі перерахування коштів з ПАТ "ДЗАК" згідно договору №2рю від 11.12.2012 року позивачка могла би отримати заробітну плату за період її роботи з 01.11.2012 року по 31.12.2013 року на посаді фельдшера ПАТ "ДЗАК" Дрогобицької районної лікарні №5 в сумі 15700,00 грн. Крім цього, в довідці зазначено, що відрахування у фонди становили би 5699,10 грн. Статтями 47, 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму. Таким чином судом встановлено, що позивачці станом на час постановлення судового рішення, всупереч Закону, не нараховано та не виплачено за період її роботи 15700 гривень. З огляду на вказане та враховуючи, що позивачці заробітна плата не нараховувалась, а обов'язок по такому нарахуванню та виплаті, як встановлено вище, лежить на ДРТМО, якому підпорядкована Дрогобицька РЛ №5, суд приходить до висновку, що саме дану установу необхідно зобов'язати нарахувати та виплатити заробітну плату позивачці без врахування відрахувань у фонди. Вирішуючи позов в частині стягнення на користь позивачки середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд приймає до уваги вимоги ст. 117 КЗпП України якою передбачено, що у разi невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звiльненому працiвниковi сум у строки, зазначенi в статтi 116 цього Кодексу, при вiдсутностi спору про їх розмiр пiдприємство, установа, органiзацiя повиннi виплатити працiвниковi його середнiй заробiток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Разом з тим, суд погоджується із розрахунком представника позивача суми середнього заробітку, наведеним у його заяві про збільшення позовних вимог, однак корегуванню підлягає кількість робочих днів у травні 2014 року, яка на день постановлення рішення судом складає 12 робочих днів. Таким чином величина суми середнього заробітку становить 50 грн./день х 93 дні = 4650 гривень і відповідно підлягає до стягнення. Позовні вимоги позивачки про стягнення на її користь компенсації та індексації від втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати регулюються нормами Постанови Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 р. за № 1427 "Про затвердження Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати", Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078. Зокрема, ст.2 згаданого Положення про порядок компенсації… встановлено, що компенсація проводиться у разі затримки виплати нарахованої працівникові заробітної плати(а така не нараховувалась). А відповідно до ст.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема оплата праці найманих працівників(а такі не одержувались). Звідси, суд вважає що позовна вимога в цій частині до задоволення не підлягає, а може бути предметом іншого судового розгляду, після виконанням ДРТМО даного рішення суду. Щодо стягнення моральної шкоди, то така вимога підлягає до задоволення, з огляду на беззаперечність факту протиправної поведінки роботодавця відносно позивача протягом тривалого часу, однак частково - в розмірі 1000 гривень, з огляду на відсутність доказів глибини душевних страждань. Рішення суду в частині стягнення середньої заробітної плати в межах платежу за один місяць в розмірі 1000,00 грн. необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" зі співвідповідача - ДРТМО необхідно стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved