Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

1. Описова частина 24.06.2021 [PERSON] звернувся з позовною заявою, якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8202 від 18.02.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" заборгованості за кредитним договором в розмірі 18 419, 00 грн. Просив також стягнути судові витрати. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача На обґрунтування\~підстав позову\~ [PERSON] \~вказав,\~що 18.02.2021, приватним нотаріусом\~ \~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 8202 про стягнення із нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" заборгованості за кредитним договором в розмірі 18 419, 00 грн. Вважає вказаний виконавчий напис незаконним, оскільки він не укладав кредитного договору із ТОВ «Інфінанс» у 2018 році та не підписував ніяких документів. У червні 2018 року у нього було викрадено в м. Києві документи та він звернувся із приводу цього до поліції. Не зважаючи на наведене, його також не було повідомлено про наявність боргу. Документів на підтвердження безспірності боргу нотаріусу не було надано. У заяві від 19.07.2021, що направлено до суду 06.08.2021 представник відповідача позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не піддягає виконанню визнав. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 30.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено приватного нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенка Є.М. (а.с. 24). Підготовче провадження закрито ухвалою від 23.09.2021 ( а.с. 49). У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача, адвокат Скаблюк Л.М. до суду спрямувала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти заочного розгляду справи. Від відповідача\~та третьої\~особи будь - які заяви та клопотання до суду не надходили. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 18.02.2021, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 8202 про стягнення із нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" заборгованості за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Інвананс» та [PERSON] 05.07.2021 в розмірі 18 419, 00 грн (а.с. 10). Відповідно до витягу із ЄРДР № 12018060050001317 від 17.11.2018 за ч.1 ст. 358 КК в період часу з 26.06.2018 до 27.08.2018 невстановлена особа, шляхом отриманої інформації щодо персональних даних [PERSON] , без його добровільної згоди, уклала кредитні договором між останнім та ТОВ «ТОП Кредит», тим самим підробивши кредитний договір (а.с. 16). Норми права, які застосовані судом За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Тобто постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року, з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Висновки суду Оскільки визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує нічиїх прав, суд приймає таке визнання позову та задовольняє позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналізу іншим доводам позивача суд не наводить, оскільки висновки суду щодо інших підстав позову не впливатимуть на рішення суду про задоволення позову у зв`язку із визнанням позову відповідачем. Розподіл судових витрат Відповідно до ч 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином стягненню із відповідача підлягає судовий збір у розмірі, що дорівнює 50 від сплаченого, а це 681 гривню ( (908+454):2). 50% сплаченого позивачем судового збору у розмірі 681 гривня належить повернути позивачеві із державного бюджету. Щодо стягнення витрат на надання правничої допомоги, розмір якої склав згідно квитанції б.н від 24.06.2021 3000 гривень, суд виходять із наступного. За правилами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Розмір понесених судових витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн доводиться договором про надання правничої допомоги від 24.06.2021, квитанцією до прибуткового касового ордеру від 24.06.2021, додатком № 1 до договору про надання правничої допомоги від 24.06.2021, актом здачі-приймання виконаних робіт (а.с. 17, 18, 54, 55). Представник відповідача просив зменшити розмір судових витрат на правничу допомогу до 1025 гривень та з урахуванням п.4ч.3 ст. 141 ЦПК України просив відмовити у їх сягненні (а.с. 37-38). Суд, з урахуванням складності справи, виходячи із принципу розумності таких витрат, їх дійсності, визнання позову представником відповідача, пропозицією сторони відповідача до врегулювання спору за участі судді, яка відхилена стороною позивача, зменшує такий розмір витрат до 2000 гривень.

Outcome: approved