Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивач АТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що на підставі укладеного договору № б/н від 23.01.2009 р. відповідач отримав кредит у сумі 3 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. В порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 18.04.2019 р. має перед Банком заборгованість у розмірі 25 011,38 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 12 227,12 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 1 458,58 грн., заборгованість за пенею, нарахованою за прострочене зобов`язання - 9 896,57 грн., штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 1 179,11 грн. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 25 011,38 грн. за кредитним договором № б/н від 23.01.2009 р. та судові витрати в сумі 1 921,00 грн. Ухвалою від 28.05.2019 р. позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. У встановлений строк позивач недоліки позову усунув. 24 липня 2019 року ухвалою суду у справі відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачу у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання направлено позовну заяву з доданими документами, судову повістку про виклик до суду на 14.08.2019 р. та копію ухвали про відкриття провадження, якою повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, а також роз`яснено право подати відзив на позовну заяву. Вказана судова кореспонденція відповідачу не була вручена та повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 135,136). Судові повістки про виклик у судові засідання, призначені на 04.09.2019 р., 20.09.2019 р. та 25.10.2018 р. також повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 145, 146, 151, 152, 157, 158). Відомості про вручення відповідачу повістки про виклик у судове засідання, призначене на 04.10.2019 р., у суду відсутні. Відповідач у жодне судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомляв, будь-яких заяв суду не надавав. За частиною 1 статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. До висновку про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд доходить, виходячи з такого. Судові повістки-виклики в судові засідання відповідачу направлялись за адресою зареєстрованого місця проживання, однак, поштова кореспонденція повернулась на адресу суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. В такому випадку згідно з п. 116 Правил поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Пунктом 117 Правил передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання судової кореспонденції відповідачем та повернення її до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" є наслідками свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання, оскільки строк зберігання поштового відправлення один місяць дає можливість особі вжити заходів для отримання відправлення та ознайомлення з документами. За пунктом 4 частини 8 статті 128 ЦПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, вважається днем вручення судової повістки . З огляду на наведене, [PERSON] вважається повідомленим належним чином про відкриття провадження у справі та призначені судові засідання, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність. Отже, оскільки належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач в судові засідання не з`явився, відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав, про причини неявки суд не повідомив, зі згоди позивача та на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі підписаної відповідачем заяви № б/н від 23.01.2009 р. ЗАТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30% річних. В свою чергу, відповідач зобов`язався відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг здійснювати погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплатити комісії на умовах, передбачених договором (а. с. 70). Підписавши заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку», відповідач погодився, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг (а. с.59). 30.04.2009 року на підставі рішення загальних зборів акціонерів ЗАТ КБ "ПриватБанк" змінено тип та найменування позивача із "Закрите акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк" на "Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк". Державну реєстрацію вказаних змін проведено 17.07.2009 року. У п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначено, що ПАТ КБ "ПриватБанк" є правонаступником всіх прав та зобов`язань ЗАТ КБ "ПриватБанк". Відповідно до п. 1.7 Статуту АТ КБ «ПриватБанк» (нова редакція) рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 р. № 519 було змінено найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 82). Згідно з ч. 3 ст. 512, ст. 514 кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. В ч. 1 ст. 516 ЦК України встановлено, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до АТ КБ "ПриватБанк" перейшли права кредитора за договором № б/н від 23.01.2009 р., укладеним між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. За ст. 1049 параграфа 1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі та в обумовлений в договорі термін. В свою чергу відповідач свої зобов`язання не виконує, допускаючи прострочення платежів, у зв`язку з чим, станом на 18.04.2019 р. має перед Банком заборгованість у розмірі 25 011,38 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 12 227,12 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 1 458,58 грн., заборгованість за пенею, нарахованою за прострочене зобов`язання - 9 896,57 грн., штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 1 179,11 грн. Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Згідно зі ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання(ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Положеннями пунктів 1.1.5.20, 1.1.5.21, 2.1.1.7.6., 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг визначена відповідальність позичальника за неналежне виконання обов`язків відповідно до законодавства України та умов договору, зокрема, у вигляді штрафу та пені (а.с. 66, 70, 72). Крім того, розрахунок штрафу та пені наведений у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 60). Так, при порушенні позичальником строків платежів більш ніж на 120 днів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених договором, він зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. та 5 % від суми позову. Враховуючи вищевикладене та норми статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (постанова ВСУ від 21 жовтня 2015 року № 6-2003-цс15). Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення штрафу в розмірі 250,00 грн. та його процентної складової в розмірі 1 179,11 грн.задоволенню не підлягають. За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 23.01.2009 р. в сумі 23 582,27 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 12 227,12 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 1 458,58 грн., заборгованість за пенею, нарахованою за прострочене зобов`язання - 9 896,57 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 1 921,00 грн. Будь-яких заяв, клопотань про стягнення з відповідача інших судових витрат позивачем не заявлено. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 23 582,27 грн., що складає 94% від загальної суми заявлених позивачем вимог, суд стягує з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у сумі 1805,74 грн.

Outcome: partial