Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], 2014 р.н., [PERSON], 2010 р.н. та [PERSON], 2012 р.н., звернувся до суду з даним позовом в якому просить суд винести рішення, яким позбавити [PERSON], [INFO], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що він з відповідачкою мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], 2014 року народження, [PERSON], 2010 року народження і [PERSON], 2012 року народження, які на даний час проживаю разом з ним. З березня 2016 року відповідачка почала вживати алкогольні напої та зникала з місця постійного проживання, а в подальшому і зовсім його полишила. На даний час [PERSON] за місцем реєстрації не проживає. Фактичне місце її проживання ні йому, ні близьким людям - не відомо. За весь час відсутності, мати дітей, не цікавилася ні фізичним, ні духовним, ні матеріальним станом дітей. У зв'язку з чим позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що позовну заяву підтримує повністю з наведених обставин в позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, у відповідності до ч.6 ст. 128 ЦПК України є належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи, про що свідчать, наявні в матеріалах справи поштові відправлення (а.с. 25-26, 37-38). Представник третьої особи, органу опіки та піклування Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, Христій М.М. (довіреність а.с.31), підтримала позовні вимоги [PERSON] та зазначила, що питання відносно невиконання відповідачем, [PERSON], своїх батьківських обов'язків, розглядалося на виконкомі Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області і прийнято рішення про визнання сім'ї [PERSON] такою, що опинилася в складних життєвих обставинах в зв'язку з неналежним виконанням батьківських обов'язків з боку матері дітей, [PERSON]. Представник третьої особи, Недригайлівська районна державна адміністрація Сумської області, як орган опіки та піклування, Іщенко Т.В. (довіреність а.с.41), в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала та пояснила, що у лютому 2017 року позивач звернувся до служби у справах дітей Недригайлівської РДА Сумської області з заявою про надання йому висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 28 лютого 2017 р. це питання розглядалося на засідання комісії з захисту прав дитини, про що була повідомлена і мати дітей [PERSON] На засіданні даної комісії мати дітей [PERSON] дала обіцянку, що буде піклуватися про дітей та не полишати місце проживання. На даний час після з'ясування обставин та недотримання обіцянок, даних на засіданні комісії, відповідачкою було прийнято висновок про доцільність позбавлення відповідач [PERSON] батьківських прав. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв'язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши доводи позивача, пояснення представників третіх осіб, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], який народився в селі Коровинці, Недригайлівського району Сумської області, його батьками в графі "Батьки" зазначені: Батько - [PERSON], громадянство - України, Мати - [PERSON], громадянство - України (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], яка народилася в селі Коровинці, Недригайлівського району Сумської області, її батьками в графі "Батьки" зазначені: Батько - [PERSON], громадянство - України, Мати - [PERSON], громадянство - України (а.с.5). Відповідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], який народився в селі Коровинці, Недригайлівського району Сумської області, його батьками в графі "Батьки" зазначені: Батько - [PERSON], громадянство - України, Мати - [PERSON], громадянство - України (а.с.4). Як вбачається із довідки - характеристики виданої виконкомом Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області про те, що гр. [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Сім'я [PERSON] та [PERSON] за адресою реєстрації на даний час фактично не проживає, а винаймає житло за адресою: [ADDRESS]. Громадянка [PERSON] понад рік на території Коровинської сільської ради не проживає (за свідченнями сусідів та депутата сільської ради). У 2016 році до виконкому сільської ради звертався [PERSON] з приводу того, що його дружина [PERSON] покинула сім'ю, виїхала до іншого району, не бере участі у вихованні їх дітей (а.с.19). Із інформації на запит від 20 листопада 2017 р. №02-28/698 на №6828 від 13.11.2017 вбачається, що гр. [PERSON] понад рік на території Коровинської с.р. фактично не проживає, виконавчий комітет не володіє інформацією щодо адреси її перебування (а.с.24). Рішенням виконавчого комітету Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області від 26.10.2017 р. №60 визнано сім'ю [PERSON] такою, що опинилася в складних життєвих обставинах в зв'язку з неналежним виконанням батьківських обов'язків з боку матері дітей, [PERSON] (а.с.28). В матеріалах цивільної справ мається висновок Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області, як органа опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] (а.с.39-40). Ч. 3 ст. 51 Конституції України визначає, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. В частинах 1, 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно пливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя… Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві … для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Позбавлення батьківських прав за змістом статті 166 СК України, якою передбачені наслідки позбавлення батьківських прав, безумовно є втручання у здійснення особою права на сімейне життя. Відповідно до статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язку її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном чи піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тим майнових прав, пов'язаних з батьківством, які б вона могла мати у разу своєї непрацездатності; 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дітей. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року (з наступними змінами та доповненнями) суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст. 83 ЦПК України). [PERSON] не надала відзиву на позов до суду. Причини не подання до суду відзиву не зазначила. В судовому засіданні доведено, що відповідачка [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своїх малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] і [PERSON], хоча має реальну можливість їх виконувати, а тому є всі підстави для позбавлення її батьківських прав. Враховуючи обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконує своїх обов'язків по вихованню малолітніх дітей, а саме: матеріально їх не забезпечує, не спілкується з ними, що порушує їх нормальне самоусвідомлення, не цікавиться їх життям, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Відповідно до Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подачу до суду позовної заяви з вимогою немайнового характеру у 2017 р. становила 640 грн. Тобто, з відповідача [PERSON] на користь держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved