Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до Ржищівського міського суду Київської області із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з 12.11.2000 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають разом, однак припинили шлюбні стосунки. Чоловік не утримує сім'ю та не надає допомоги на утримання дітей. Відповідач має постійну роботу - працює в АТ "Імперіал тобакко продакшн Україна", тому позивачка вважає, що він має змогу і повинен сплачувати аліменти на утримання дітей. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі. В судове засідання відповідач не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обязі, просив справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з такого. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки, що підтверджується письмовими доказами по справі, а саме: копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.04.2005 року (а.с. 4), копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.07.2003 року а.с. 5), довідкою виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області № 4-52-838 від 15.07.2014 року (а.с. 3). Оскільки батько, відповідач у справі, в добровільному порядку не надає постійної матеріальної допомоги на утримання дітей, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти. За змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно роз'яснень, викладених у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Ураховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання [PERSON] позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову про стягнення аліментів із стягненням з відповідача на користь держави судового збору. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2014 рік» у 2014 році прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років із 1 січня 2014 року встановлено в розмірі 1286 грн. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Позивач звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved