Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

25.11.2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просила зобов`язати відповідача звільнити її з посади директора КЗ Ярунської сільської ради "Ярунський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" 27.08.2020 року згідно поданої нею заяви, нарахувати заробітну плату з урахуванням індексації з 02.09.2019 року та провести з нею остаточний розрахунок при звільненні. Свої вимоги мотивувала тим, що згідно статуту КЗ Ярунської сільської ради "Ярунський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" органом управління Ярунського МНВК є виконавчий комітет Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району. Керівництво Ярунським МНВК здійснює його директор, який призначається та звільняється Ярунським сільським головою. Розпорядженням № 19/к від 02.09.2019 року її було прийнято на посаду директора КЗ Ярунської сільської ради "Ярунський МНВК" з 02.09.2019 року. В порушення норм чинного законодавства відповідачем за весь період не було нараховано та виплачено заробітної плати, тому бажає розірвати трудовий договір за власним бажанням згідно ч. 3 ст. 38 КзпПУ. 13.08.2020 року позивач звернулася до відповідача з вказаною заявою та просила звільнити з 27.08.2020 року, проте їй було відмовлено. В листі відповідач повідомив, що між ними відсутні трудові відносини, оскільки вона не писала заяву про прийняття на роботу і трудовий договір з нею не укладався. Крім того, у зв`язку з її відмовою приступити до роботи розпорядження Ярунського сільського голови скасовано. Позивач вважає свої права порушеними, оскільки відповідач відмовляється її звільнити, не нараховуючи заробітну плату та позбавляє її можливості влаштуватися на іншу роботу чи отримувати допомогу по безробіттю в центрі зайнятості. З метою захисту своїх прав змушена звернутись до суду. У відзиві відповідач просив відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки між ними трудові відносини не розпочались. Саме за ініціативою позивача, яка не подала заяву про прийняття на роботу, трудовий договір не був укладений. Також [PERSON] не було надано працедавцю трудової книжки. Оскільки позивач фактично не приступила до роботи, тому відсутні підстави для нарахування їй заробітної плати, так як вона не виконувала жодної роботи. Також розпорядження про призначення [PERSON] на роботу № 19/к від 02.09.2019 року було скасовано розпорядженням Ярунського сільського голови № 35/к від 27.08.2020 року у зв`язку з відмовою позивача приступити до роботи, яке не було оскаржене позивачем та є чинним. У відповіді на відзив позивач наполягала на задоволенні позовних вимог. Заперечень до відповіді на відзив до суду не надійшло. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити повністю з підстав, зазначених у позові. В судовому засіданні представники відповідача позов не визнали, просили відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з підстав, зазначених у відзиві. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Рішенням Ярунської сільської ради № 699 від 23.08.2019 року Ярунський міжшкільний навчально-виробничий комбінат із спільної комунальної власності територіальних громад сіл, селищ Новоград-Волинського району прийнято у комунальну власність Ярунської територіальної громади та затверджено Статут КЗ Ярунської сільської ради "Ярунський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" в новій редакції (а.с. 9). Розпорядженням сільського голови Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району № 19/к від 02.09.2019 року [PERSON] було прийнято на посаду директора комунального закладу Ярунської сільської ради "Ярунський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" з 02.09.2019 року (а.с. 5). Згідно виписки з ЄРДПОУ станом на 03.09.2019 року керівником комунального закладу Ярунської сільської ради "Ярунський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" є [PERSON]. (а.с. 8). Також 13.08.2020 року [PERSON] на адресу голови Ярунської сільської ради та виконавчого комітету Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району подано заяву з вимогою про звільнення з 27 серпня 2020 року за ч. 3 ст. 38 КЗпП України та вимогою нарахувати і виплатити заробітну плату з урахуванням вимог ЗУ "Про оплату праці" та ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення" (а.с. 4, 6). 27.08.2020 року на адресу [PERSON] сільським головою Ярунської сільської ради було направлено повідомлення, що після розпорядження голови від 02.09.2019 року вона не з`явилася до сільської ради, не подала заяву, не оформила трудового договору, тобто, не приступила до виконання обов`язків виконувача обов`язків директора Ярунського МНВК, тому вимоги її є безпідставні. Також повідомили, що розпорядженням Ярунського сільського голови скасовано розпорядження про прийняття її на роботу та подано до ДФС скасовуючі повідомлення (а.с. 7). Долучено копію акту від 30.09.2019 року про те, що [PERSON] не приступила до виконання обов`язків в.о. директора КЗ Ярунського МНВК з часу його передачі в комунальну власність сільської ради та не подала заяву про прийняття та трудову книжку та копію розпорядження № 35/к від 27.08.2020 року про скасування розпорядження про прийняття позивача на роботу № 19/к від 02.09.2019 року у зв`язку з її відмовою приступити до роботи виконувача обов`язків директора Ярунського МНВК з 02.09.2019 року, керуючить ст. 21 КЗпП України. Вирішуючи спір по суті суд аналізує наступні норми права. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Згідно ст. 97 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ст. 115 КЗпП України). Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації, проводиться в день звільнення. Вимоги працівника про стягнення належної йому заробітної плати в судовому порядку відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України не обмежені будь-яким строком. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи пояснення учасників судового засідання, а також письмові докази по справі суд приходить до висновку, що між сторонами з 02.09.2019 року виникли трудові відносини. Трудовий договір укладено у письмовій формі, він оформлений розпорядженням сільського голови № 19-к від 02.09.2019 року. Також працедавцем подано відповідне повідомлення до фіскальних органів та внесено відповідні відомості до ЄДРПОУ. Заперечення, що [PERSON] не приступила до роботи, суд сприймає критично. Наданий акт підтверджує наявність порушення 30 вересня 2019 року, проте до працівника не було застосовано жодного дисциплінарного стягнення, а розпорядження № 35/к від 27.08.2020 року про скасування розпорядження про прийняття на роботу було винесено майже через рік. Відповідачем безпідставно відмовлено у скасуванні розпорядження, оскільки наявність такого розпорядження обмежувало права [PERSON] у постановці на облік у центр зайнятості та отримання допомоги по безробіттю чи працевлаштуванню у іншій установі. Таким чином, розпорядження про призначення на посаду директора є доказом укладення трудового договору, тому обґрунтованими є вимоги позивача про зобов`язання звільнення її з посади директора КЗ Ярунської сільської ради "Ярунський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" з 27.08.2020 року згідно поданої нею заяви. Також встановлено та не заперечувалось представниками відповідача в судовому засіданні, що [PERSON] за вказаний період не була нарахована та виплачена заробітна плата, тому обґрунтованими є вимоги про звільнення саме за ч. 3 ст. 38 КЗпП України та про зобов`язання нарахувати та провести розрахунок при звільненні. Відповідно до положень ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Також стаття 2 вказаного закону визначає, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення), тому обґрунтованими є вимоги позивача про застосування при нарахування їй заробітної плати положень вказаного закону. Відтак встановлені підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судові витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу про зобов`язання звільнення слід стягнути з відповідача на користь позивача, та судовий збір за зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved