Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про визнання виконавчого напису нотаріуса від 30 січня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за номером 514, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що про вчинення виконавчого напису позивачу стало відомо після отримання, на початку жовтня 2017 року, копії постанови про відкриття виконавчого провадження №546337599 від 6 вересня 2017 року, що винесена головним державним виконавцем Смілянського міського відділу ДВС у Черкаській області Пиндиком С.В. Підставою до відкриття виконавчого провадження став саме виконавчий напис №514, виданий 30 січня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., за яким із позивача стягнуто на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 12 лютого 2014 року, укладеним поміж [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», згідно якого за період із 12 лютого 2014 року по 20 вересня 2016 року утворилась заборгованість у сумі 57 404 грн. 67 коп., з яких: 14730 грн. - заборгованість за кредитом, 38541 грн. 11 коп. - заборгованість за процентами, 1400 грн. - пеня та комісія та 2733 грн. 56 коп. - штраф, а також витрати за вчинення виконавчого напису у розмірі 3000 грн. Жодних листів та документів від АТ «Приватбанк» чи приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. позивач не отримувала, заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» у вказаному у виконавчому написі розмірі 57 404 грн. 67 коп. не має. У зв`язку із цим вважає, що оспорюваний виконавчий напис приватного нотаріуса не відповідає вимогам ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат», оскільки сума боргу, що визначена у виконавчому написі, не є безспірною, крім того, нотаріусом при вчиненні напису допущено ряд порушень. За викладених обставин, позивач просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., який було вчинено 30 січня 2017 року та зареєстровано в реєстрі за №514, про стягнення із [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 57404 грн. 67 коп. таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 6 грудня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 17 січня 2020 року. Цього дня підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду на 26 березня 2020 року. У судове засідання 8 липня 2020 року позивач не з`явилась, проте від неї до суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, відзиву на позовну заяву не направив, але надіслав до суду письмові пояснення на позовну заяву, в яких просив суд відмовити в задоволенні позову, оскільки при підписанні анкети-заяви від 12 лютого 2014року [PERSON] була обізнана та погодилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, а отже взяла на себе зобов`язання як позичальника виконувати умови договору. На отриману картку їй було встановлено ліміт 15000 грн., якими вона користувалась, але допустила заборгованість зі сплати, в результаті чого банк звернувся до нотаріуса. Вважає вчинений виконавчий напис законним. Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові пояснення, в яких вчинений виконавчий напис вважає цілком правомірним, а свої дії такими, що відповідають Закону України "Про нотаріат", також просив про розгляд справи у його відсутність, просив ухвалити рішення згідно чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи не з`явилися у судове засідання, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, висловлену письмово, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 30 січня 2017 року, на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, пропоновано стягнути з громадянки України [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № б/н від 12 лютого 2014 року, укладеним нею із ПАТ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», на кошти в сумі 57 404,67 грн., з яких: 14730,00 грн - заборгованість за кредитом, 38541 грн.11 коп. - заборгованість за процентами, 1400 грн. - пеня та комісія та 2733 грн. 56 коп. - штраф, а також витрати за вчинення виконавчого напису у розмірі 3000 грн.. Стягнення заборгованості провадиться за період з 12 лютого 2014 року по 20 вересня 2016 року. Цей виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року. У відповідності до постанови головного державного виконавця Смілянського міського відділу ДВС у Черкаській області Пиндиком С.В. про відкриття виконавчого провадження №546337599 від 6 вересня 2017 року, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №514, виданого 30 січня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М.., про стягнення із [PERSON] на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованості у розмірі 57404 грн. 67 коп. 30 січня 2017 року представником ПАТ КБ «Приватбанк» подано приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. заяву про вчинення виконавчого напису про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 57404 грн. 67 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 12 лютого 2014 року, що виникла у зв`язку із неналежним його виконанням. До заяви про вчинення виконавчого напису представником ПАТ КБ «Приватбанк» було додано такі документи: кредитний договір № б/н від 12.02.2014, який складається з анкети-заяви та витягу з Умов та правил з додатками, виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків погашення, документи стягувача та представника стягувача за довіреністю. Дослідивши письмові докази, що були надані представником ПАТ КБ «Приватбанк» приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., на підставі яких 30 січня 2017 року ним видано виконавчий напис, що зареєстрований у реєстрі під №514, а також обґрунтувань щодо відсутності безспірності боргу [PERSON] згідно умов кредитного договору №б/н від 12 лютого 2014 року, суд дійшов такого висновку. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», визначено умови вчинення виконавчих написів. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вказаних норм матеріального права, суд дійшов таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Проте, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічний висновок щодо застосуваня вказаних норм матеріального права міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц (провадження №61-84цс19). Із дослідженої анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських правил, вбачається, що в ній не погоджено сторонами розміри кредиту, відсотків за користування коштами, при цьому відповідачем не надано суду погоджений сторонами договір чи витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі яких банк визначив розмір відсотків в сумі 38541 грн. 11 коп., штрафу - 2733 грн.56 коп. та пені - 1400 грн., які стягнуто на підставі виконавчого напису № 514 від 30 січня 2017 року. Умови та правила банку, які не містять підпису позичальника не є частиною договору і не можуть підтверджувати розмір заборгованості. Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17, При цьому, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, що поміж позивачкою та ПАТ КБ «Приватбанк» чи його правонаступником АТ КБ «Приватбанк» було укладено додатковий договір, яким внесено зміни до кредитного договору №б/н від 12 лютого 2014 року у частині, що стосується відсоткової ставки та розміру пені і штрафів за прострочення виконання зобов`язання. Згідно п. 2.3 Глави 16 Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення умов кредитного договору, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умови що: 1) нотаріусу надані всі необхідні документи, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; та 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. В матеріалах справи відсутні докази належного отримання [PERSON] такої вимоги. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). У відповідності до ч. 2 Переліку для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. В порушення наведеної норми приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі розрахунку заборгованості за договором № б/н від 12 лютого 2014 року, що не є документом, який встановлює безспірність заборгованості. Визначений законом перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, що зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими, а тому виконавчий напис належить визнати таким, що не підлягає до виконання. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 768 грн. 40 коп. судового збору за подачу позовної заяви та 5000 грн. витрат на правничу допомогу, що підтверджені матеріалами справи (договір про надання правничої допомоги 29/19 від 29 жовтня 2019 року, квитанція №б/н про оплату, акт виконаних робіт з детальним опис робіт), а всього 5768 грн. 40 коп. З огляду на викладене,

Outcome: approved