Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

У грудні 2014 р. позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, після уточнення позовних вимог просять суд визнати тариф "експлуатаційні послуги", нараховані ДП "Антонов" в особі Філії серійний завод "Антонов" за 1 кв.м. загальної площі у розмірі 15 грн. 69 коп. (без ПДВ) по кім. [ADDRESS] такими, що не відповідають чинному законодавству (не дійсними) та скасувати ці тарифи і нарахування по кім. [ADDRESS]., з моменту його нарахування (квітень 2012 р.) по день розгляду справи. Визнати відсутність договорних відносин стосовно тарифу за 1 кв. м. Загальної площі між мешканцями кім. [ADDRESS]. З ДП "Антонов" в особі Філії Серійний завод "Антонов" з квітня 2012 р. по день розгляду справи. Судові витрати покласти на відповідача, посилаючись на ті підстави, що відповідачем здійснюються нарахування за проживання у гуртожитку які складаються з комунальних послуг та "експлуатаційних послуг", при цьому, норми чинного законодавства які регулюють спірні правовідносини не містять такого поняття як "експлуатаційні послуги" та їх складові. Також, визначено, що відповідач не є виконавцем житлово-комунальних послуг, а тому не мало права встановлювати тарифи за проживання в гуртожитку і послуги з утримання будинку та прибудинкової території, оскільки зазначене питання не відноситься до їх компетенції, а нарахування витрат з утимання будинку (гуртожитку) лежать у площині позадоговорних відносин. У судовому засіданні позивач та представник позивачці заявлені вимоги підтримали, пояснивши, що відповідач не надав суду обґрунтованого розрахунку суми заборгованості, тарифи за проживання визначенні всупереч вимогам чинного законодавства, а також не надано доказів, що гуртожиток перебуває на балансі Філії «Серійний завод «Антонов» ДП «Антонов» і дане підприємство є надавачем житлово-комунальних послуг. Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, надавши заперечення у письмовому вигляді, позовні вимоги вважає безпідставними, пояснивши, що підприємство є не надавачем житлово-комунальних послуг, а лише відшкодовує витрати на утримання оздоровчого комплексу на території якого знаходиться корпус № 20. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] з 30.07.1979 р. був зарахований на постійну роботу на посаду фрезеровщика у Авіаційний завод м. Киева згідно наказу № 150/ОК (а.с. 19). Згідно Наказу №4024/К від 06.04.2012 р. [PERSON] звільненний за скороченням штату (а.с. 130). З 19.10.1978 р. прописаний у гуртожиток цього заводу по [ADDRESS], у 1982 р. перепрописаний у іншій гуртожиток цього ж заводу за адресою [ADDRESS], у 1989 р. перепрописаний у наступний гуртожиток того самого Авіаційного заводу, за адресою: [ADDRESS], з 14.06.1991 р. зареєстрований і проживає по сьогоднішній день у гуртожитку того ж самого Авіаційного заводу за адресою: [ADDRESS]. На підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставина, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивач разом зі своєю сім'єю у складі трьох осіб [PERSON], [PERSON] та малолітнім онуком [PERSON] зареєстровані та проживають за даною адресою, що підтверджується довідкою Ф.3, виданою Відділом соціально-комунального призначення ДП «Антонов» Філії «Серійний завод «Антонов» (а.с. 157). На виконання Розпорядження КМУ №758-р від 01.07.2009 р. «Про реорганізацію державного підприємства «Київський авіаційний завод «Авіант» 10.07.2009 р. Міністерством промислової політики України було видано наказ №476 «Про припинення шляхом реорганізації «ДП «Київський завод «Авіант» (а.с. 20-23). Відповідно до наказу АНТК ім.О.К. Антонова №2922 від 24.12.2009 р. створено Філію «Серійний завод «Антонов» Державного підприємства Авіаційного науково-технічного комплексу О.К. Антонова (ДП «Антонов») (а.с. 92). Відповідно до п. 4.2. Положення про Філію Державного підприємства Авіаційний науково-технічний комплекс ім. О.К. Антонова "Серійний завод "Антонов", Філія не є юридичною особою відповідно до законодавства країни і здійснює свою діяльність від імені Підприємства. Згідно п.4.4. Положення, Філія веде самостійний баланс, має розрахунковий та інші рахунки в установах банку, печатку зі своїм найменуванням та може мати інші атрибути, необхідні для організації своєї діяльності, які реєструються відповідно до чинного законодавства. П.4.6. визначає, що у своїй діяльності Філія підпорядкована Підприємству. У п. 5.1. зазначено, що майно Філії є майном Підприємства і становлять необоротні та оборотні активи, вартість яких відображається у самостійному балансі Філії. Звертаючись до суду з позовом позивачі посилаються на те, що службове житло за адресою: [ADDRESS] знаходиться на балансі та утримується філією ДП «Антонов» Серійний завод Антонов», про що надана довідка ДП «Антонов» (а.с. 6-8, 156, 157). Однак, як зазначалось вище, майно Філії становлять його необоротні та оборотні активи, які відображені у балансі Філії, а довідка, в даному випадку, або Технічний паспорт на дане приміщення не є належними доказами на підтвердження того, що корпус №20 за адресою: [ADDRESS] переданий на баланс підприємства, не підтверджує статус даного жилого приміщення. Позивачами надано інвентаризаційну карточку №78 основних засобів підприємства, з якої вбачається, що на балансі підприємства за інвентаризаційним № 0078 перебуває гуртожиток (а.с. 167) ; баланс підприємства станом на 30.09.2014 р. та передавальний акт приймання-передачі майнових прав і обов'язків державного підприємства «Київський авіаційний завод «Авіант» державному підприємства «Авіаційний науково-технічний комплекс ім..О.К.Антонова», відповідно до якого ДП «Антонов» була передана земельна ділянка за адресою:[ADDRESS] із санаторно-профілакторним лікуванням на 329 місць (а.с. 188). Суд критично відноситься до зазначених доказів, оскільки зазначені докази не підтверджують того, що вищезазначений гуртожиток перебував на балансі Філії «Серійний завод «Антонов» у спірний період, тобто з 2012 року і на момент звернення до суду. Відповідно до відомостей Технічного паспорту, наданого КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна корпус №20 за адресою: [ADDRESS] обліковується як багатоквартирний будинок - гуртожиток (а.с. 6-8). Відповідно до Довідок форми № 3 та ордеру №16 позивачам у користування виділялись ліжко-місця (а.с. 157-159). При здійсненні реєстрації місця проживання зазначено, що вони зареєстровані у гуртожитку. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду позивачі посилаються на те, що при визначенні розміру оплати, яку мешканці корпусу №20 за адресою: [ADDRESS] повинні вносити за проживання, підприємство керувалось роз'ясненнями Управління цінової політики Київської міської державної адміністрації з даного питання, відповідно до якого підприємству було рекомендовано скористатись тимчасовою методикою нарахування плати за проживання в гуртожитках, оскільки у Київської міської державної адміністрації відсутні повноваження для визначення вартості проживання і затвердження відповідних тарифів на послуги за проживання в оздоровчих комплексах. Крім того, дане роз'яснення містить посилання на те, що плата за користування жилою площею в гуртожитку нараховується виходячи із вартості послуги з утримання будинку та фактично займаної площі в розрахунку на одну особу, збільшеної на коефіцієнт, що враховує загальну площу, до якої відноситься площа кухонь, душових кімнат, кімнат для прання, санвузлів, коридорів, а також балконів з урахуванням знижувальних коефіцієнтів. Також мешканці гуртожитків сплачують за комунальні послуги з холодного та гарячого водопостачання, водовідведення та газ, виходячи аз фактичного споживання пропорційно кількості мешканців (у разі, якщо гуртожиток обладнаний будинковими засобами обліку) або в розрахунку на 1 особу (у разі відсутності таких лічильників). Також мешканці сплачують за електричну енергію за тарифами, встановленими Національною комісією регулювання електроенергетики України. Відповідно до Примірного положення про гуртожиток (№ 208 від 03.06.1986 р.) громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду. Згідно з положення ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Судом встановлено що між сторонами договір про участь в утриманні будинку та прибудинкової території не укладався, а також не погоджувались тарифи за надані послуги. Згідно заперечення на позовну заяву ДП «Антонов» Філія «Серійний завод «Антонов» не є надавачем житлово-комунальних послуг з обслуговування будинку і прибудинкової території, а саме гуртожитку, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.89). Встановлено, що між сторонами договір про участь в утриманні будинку та прибудинкової території не укладався, а також не погоджувалися тарифи за надані послуги. Згідно інформації, викладеної в листі Департаменту економіки і інвестицій Київської міської державної адміністрації від 25.12.2014 р. № 050/20-8422 ДП «Антонов» Філія «Серійний завод «Антонов» не зверталось до органів місцевого самоврядування з приводу затвердження тарифів на послуги з утримання будинку і прибудинкової території для гуртожитку, що знаходиться на території оздоровчого комплексу «Сокіл», хоча про необхідність затвердження таких тарифів підприємству направлялись відповідні листи (а.с. 57). Відповідно до наданих суду позивачами розрахунків вартості оплати за проживання в кімнаті [ADDRESS] при нарахуванні зазначеної оплати представники підприємства виходили з розміру тарифів на житлово-комунальні послуги, які діяли на момент нарахування, затверджених відповідно Київською міською державною адміністрацією, Спільного рішення адміністрації Філії ДП «Антонов» «Серійний завод «Антонов» та профспілкового комітету від 28.02.2012 р. № 19 «Про встановлення оплати за проживання працівників заводу та членів їх сімей у оздоровчому комплексі «Сокіл» та розпорядження заступника директора Філії ДП «Антонов» «Серійний завод «Антонов» № 54 від 01.06.2013 р. «Про введення уточнених розрахунків вартості розміщення та надання місця працівникам заводу для тимчасового перебування у корпусах ОК «Сокіл». Відповідно до Уточненого розрахунку до складу вартості за проживання включена вартість оплати комунальних послуг та експлуатаційні витрати. До складу експлуатаційних послуг включено оплату проїзних квитків та інші витрати, а саме: використання флешки, обслуговування бухгалтерських програм, курси КНС, послуги зв'язку тощо (а.с. 41). Однак, норми чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, не містить визначення такого поняття як «експлуатаційні витрати» та їх складові, зокрема наведеними нормами матеріального права, крім того, тариф на ці послуги не затверджено у встановленому законом порядку, тому зазначені витрати не можуть бути включені до послуг із утримання будинків та прибудинкової території і їх оплата не може покладатися на мешканців будинку. Натомість в силу положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Примірного про гуртожитки, мешканці гуртожитку повинні оплачувати послуги з утримання будинку та прибудинкової території, до яких відносяться послуги із забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідачем не надано доказів на підтвердження обґрунтованості розрахунків із оплати за проживання, а також правомірності встановлення підприємством плати за проживання відповідачів у зазначеній кімнаті за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з Спільного рішення адміністрації Філії ДП «Антонов» «Серійний завод «Антонов» та профспілкового комітету від 28.02.2012 р. № 19 «Про встановлення оплати за проживання працівників заводу та членів їх сімей у оздоровчому комплексі «Сокіл» та розпорядження заступника директора Філії ДП «Антонов» «Серійний завод «Антонов» № 54 від 01.06.2013 р. «Про введення уточнених розрахунків вартості розміщення та надання місця працівникам заводу для тимчасового перебування у корпусах ОК «Сокіл» підприємством були встановлені тарифи на експлуатаційні витрати в розмірі 15 грн. 69 коп. без ПДВ за 1 кв.м. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі мають право одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо. У відповідності до ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розподіл житлово-комунальних послуг залежно від функції їх призначення поділяють на: 1) комунальні послуги (це централізоване постачання холодної води, водовідведення та електропостачання, централізованого опалення та вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій (поточний ремонт, прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкових територій, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішніх мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою, або групою споруд ( балансоутримування, укладання договорів на виконання послуг та виконання умов договору, тощо); 4) послуги з ремонту будинків, споруд, приміщень (зміна та ремонт елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення спроможності несучих «ментів конструкцій тощо). Порядок формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг значений в ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-1V. Вартість всіх складових послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, визначається з розрахунку 1 кв. метр загальної площі квартири множиться на встановлений тариф, а тарифи розраховуються за кожним будинком окремо, залежно від кількості показників фактичного надання послуг. На кожний будинок встановлено тариф на оплату послуг до 20 і після 20 числа кожного місяця. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV до послуг утримання будинків і споруд та прибудинкових територій віднесено: прибирання прибудинкової території, прибирання сходових клітин, прибирання підвалів, технічних поверхів та покрівлі, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, гарячого водопостачання,холодного водопостачання, водовідведення, зливової каналізації, теплопостачання, технічне обслуговування ліфтів, технічне обслуговування та поточний ремонт систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем у разі їх наявності, поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем та гарячого та холодного водопостачання, теплопостачання та зливної каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені та закріплені в установленому порядку на прибудинковій території ( в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиках), поливання дворів, клумб і газонів, прибирання та вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами, освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води, енергопостачання ліфтів. Державний комітет України житлово-комунального господарства 17.05.2005 р. видав Наказ № 76, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 р. за № 927/11207 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», який є чинним на даний час, затверджені правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій і ці правила обов'язкові для кожного комунального підприємства і для всіх балансоутримувачів будинків. Відповідно до ст.ст. 1,13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством; Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 01.06.2011 р. № 869, затверджено зокрема Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - вартість надання таких послуг, розрахована на основі економічно обгрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість. Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. З власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням, органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід'ємною частиною договору про надання послуг. Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обгрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку. затвердженому Мінрегіоном. Під час установлення тарифу на послуги необхідно забезпечувати прозорість визначення вартості усіх послуг з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири, житлового приміщення у гуртожитку та нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку). Тариф на послуги для гуртожитків, що призначаються для проживання одиноких громадян (житловими приміщеннями спільно користуються кілька осіб, які не перебувають у сімейних стосунках), розраховується згідно з цим Порядком. Вартість послуг з розрахунку на ліжко-місце визначається як добуток тарифу на норму житлової площі для однієї особи в гуртожитку. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Наказу № 76 порядок формування цін/тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг першої і другої груп встановлює Кабінет Міністрів України. Виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обгрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування. Формування та зміна тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, повинно відбуватися згідно «Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 р. № 529 «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», який поширюється на суб'єктів господарювання всіх форм власності, що надають послуги: - виконавець послуг доводить розрахунок тарифів до відома споживачів послуг шляхом проведення щодо кожного будинку громадських слухань; - за результатом громадських слухань перелік послуг, що надаються, може бути зменшеним (зміненим) порівняно з типовим за певних умов, а саме: споживачі послуг у 30 денний строк з дати проведення громадських слухань можуть подати письмове рішення про зменшення обсягу послуг; - у разі, коли перелік послуг зменшується, виконавець перераховує тарифи і подає новий розрахунок тарифів відповідному органу місцевого самоврядування, що приймає рішення про його затвердження (погодження); - з власниками (наймачами) квартир має укладатися Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що передбачає надання послуг, перелік яких визначений за результатами громадських слухань; Послуги надаються відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід'ємною частиною договору про надання послуг. Необхідно забезпечувати прозорість визначення вартості усіх послуг з розрахунку на 1 кв. м загальної площі квартири (житлового приміщення у гуртожитку). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житло - комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно - правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. У відповідності до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. У разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів. Платіжний документ може містити графи, в яких зазначаються суми до сплати за надані послуги, не проплачені повністю споживачем у попередній розрахунковий період. Платіжний документ не може містити графи, в яких зазначаються суми за оплату послуг, не передбачених договором, або суми доплат за надані послуги понад ті, що передбачені діючими тарифами. З огляду на вищенаведені норми чинного законодавства, які визначають поняття житлово-комунальних послуг, їх види, порядок надання та формування тарифів, з врахуванням того, що позивач не є виконавцем житлово-комунальних послуг, суд приходить до висновку, що керівництво ДП «Антонов» Філія «Серійний завод «Антонов» не мало право затверджувати тарифи за проживання в гуртожитку і послуги з утримання будинку та прибудинкової території, оскільки зазначене питання не відноситься до їх компетенції. Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованами на законі, доведені матеріалами справі та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу суму сплаченого судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved