Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] до [PERSON] при третій особі Публічному акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України" про поділ спільного майна подружжя. В позовній заяві вказувала, що 07 жовтня 1995 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. Реєстрація шлюбу була проведена Хорольським районним відділом ЗАГС Полтавської області, актовий запис № 122. Від спільного подружнього життя вони мають доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами не склалися, тому рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 23 травня 2014 року їхній шлюб було розірвано. Позивачка вказувала, що в період шлюбу нею на спільні кошти з відповідачем була придбана у кредит, у відповідності з договором купівлі-продажу від 03 квітня 2008 року, квартира [ADDRESS] (на даний час вул. Миргородська, 99) в м. Хорол Полтавської області, яка перебуває в іпотеці згідно іпотечного договору, укладеного між ПАТ "Державний ощадний банк України" та відповідачем [PERSON], для забезпечення виконання зобов"язання, що випливає з кредитного договору № 6565, укладеного 03 квітня 2008 року між ним та вказаним банком. Відповідно до звіту про незалежну оцінку об"єкту нерухомого майна "3-х кімнатна квартира" та інформаційної довідки від 24 березня 2016 року її вартість становить 138 199 грн. Позивачка вказувала, що на її думку ідеальний поділ їхньої квартири, практично неможливий, оскільки її перебудова потребує вирішення складних інженерних питань, отримання значної кількості різноманітних дозволів та вкладення великих коштів з обох сторін. Позивачка також вказувала, що якщо відповідач погодиться з цим, як варіант поділу квартири, до вирішення питання про виплату кредиту та зняття застави на неї, а потім про її обмін чи продаж, її б влаштувало виділення їй та донькам кімнати-5 площею 6,3 кв. м., кімнати-4 площею 8,2 кв. м., загальною площею 14,5 кв. м., а відповідачеві - кімнати - 3 площею 16,5 кв.м. Позивачка вказувала, що вона б не заперечувала проти залишення в спільному користуванні коридора-1 площею 4,3 кв.м. та кухні-2 площею 7,9 кв.м. Вбиральня та ванна кімната в квартирі взагалі відсутні. Позивачка вказувала, що оскільки на даний час добровільний поділ зазначеної вище квартири між нею та відповідачем неможливий, оскільки відповідач стверджує, що вона та їхні діти не мають жодних прав на половину зазначеної квартири, вона змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, звернувшись до суду із письмовою заявою, в якій вказувала, що змінює свої позовні вимоги, та просила суд поділити між нею та [PERSON] вказану в позові квартиру, виділивши їй у власність 1/2 частину цієї квартири, а 1/2 частину квартири - залишити у власність [PERSON] А також позивачка просила суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, звернувшись до суду із письмовою заявою, в якій вказував, що визнає повністю змінений позов, а також просив суд розглянути справу у його відсутність. Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з"явився, звернувшись до суду із письмовою заявою, в якій вказував, що заперечує в повному обсязі проти позову [PERSON], а також просив суд розглянути справу у його відсутність. Суд, врахувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що змінений позов [PERSON] до [PERSON] при третій особі Публічному акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України" про поділ спільного майна подружжя підлягає до повного задоволення на підставі наступного. У судовому засіданні встановлено, що 07 жовтня 1995 року сторони уклали шлюб, реєстрація якого була проведена Хорольським районним відділом ЗАГС Полтавської області, актовий запис № 122. Від спільного подружнього життя сторони мають доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами не склалися, тому рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 23 травня 2014 року їхній шлюб було розірвано. Судом встановлено, що в період шлюбу сторонами на спільні кошти була придбана у кредит, у відповідності з договором купівлі-продажу від 03 квітня 2008 року, квартира [ADDRESS] (на даний час вул. Миргородська, 99) в м. Хорол Полтавської області, яка перебуває в іпотеці згідно іпотечного договору, укладеного між ПАТ "Державний ощадний банк України" та відповідачем [PERSON], для забезпечення виконання зобов"язання, що випливає з кредитного договору № 6565, укладеного 03 квітня 2008 року між ним та вказаним банком. Відповідно до звіту про незалежну оцінку об"єкту нерухомого майна "3-х кімнатна квартира" та інформаційної довідки від 24 березня 2016 року її вартість становить 138 199 грн. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України об"єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об"єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 65 СК України СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об"єктом права спільної сумісної власності, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідченна. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Таким чином, враховуючи визнання відповідачем [PERSON] зміненого позову [PERSON], який не передбачає виділення сторонам конкретних кімнат, а лише виділення частини квартири, суд приходить до висновку, що змінений позов [PERSON] про поділ спільного майна подружжя слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] слід стягнути сплачений нею судовий збір в сумі 691,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved