Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив встановити факт проживання позивача із [PERSON] однією сім"єю без реєстрації шлюбу з травня 1996 року по день смерті, - 30 червня 2015 року та визнати за позивачем право власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначено наступне. 30 червня 2015 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з квартири [ADDRESS], цінних паперів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в кількості 765 штук номінальною вартістю 765 грн. та грошових коштів на депозитному та поточному рахунках у ПАТ «Платинум Банк». 01 грудня 2015 року позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса [PERSON], заяву зареєстровано нотаріусом у реєстрі та відкрито спадкову справу, про що внесено відповідну інформацію до Спадкового реєстру. 15 січня 2016 року нотаріусом повідомлено позивача про відмову у вчиненні нотаріальної дії, про що винесено постанову у зв"язку з недоведенням позивачем факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім"єю протягом часу не менше п"яти років на момент відкриття спадщини. Позивач вважає себе спадкоємицею четвертої черги, оскільки вона фактично мешкала з померлим [PERSON] більше 19 років, вела з ним спільне господарство, вони ставились один до одного як подружжя. У зв"язку з викладеним позивач просить встановити факт проживання однією сім"єю зі спадкодавцем та визнати за нею праов власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з"явилась, суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу слухати за її відсутності. Представник відповідача надала суду заяву в якій відсутні заперечення по суті позову, щодо задоволення заяви представник позивача покладався на розсуд суду, просила слухати справу за її відсутності. Суд, оцінюючі, відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні на підставі належних, допустимих, достовірних, взаємопов'язаних між собою у сукупності доказів, встановлені наступні факти та обставини. [PERSON] за життя на підставі Свідоцтва про власності на житло № С-1350 від 19.05.2000 року на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS], що вбачається з копії відповідного свідоцтва (а.с. 32). Відповідно до Розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 19 травня 2016 року № Р-223/0/3-16 "Про перейменування топонімів у населених пунктах області" вулиця Балакіна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу перейменована на вулицю [PERSON]. Крім того, [PERSON] на праві власності належали також цінні папери ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в кількості 765 штук, номінальною вартістю 765 грн. депозитарний код рахунку 300376-UA10358605, код цінних паперів UA [NUMBER], що підтверджується копією Виписки про стан рахунку в цінних паперах на 16.11. 2015 року вих. № без номера від 25.01.2016 року (а.с. 54). Також [PERSON] належали кошти, що знаходяться на рахунках ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК», а саме, на депозитному рахунку № 26356572078603, відкритий 10.02.2014 року та на поточному рахунку № 26206572078601, відкритому 22 червня 2011 року, що підтверджується копією листа банка (а.с. 51) та копією договору про розміщення вкладу «ГОТІВКА ЩОМІСЯЦЯ» від 10.02.2014 (а.с. 31) Починаючи з травня 1996 року [PERSON] проживав із позивачем по справі [PERSON] однією сім"єю за адресою: [ADDRESS] в м.Кривому Розі, що підтверджується копією Акту про фактичне проживання від 18.01.2016 року, згідно якого мешканці будинку № 77 по м-ну Індустріальний, - [PERSON]В, [PERSON] та [PERSON] підтверджують факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім"єю починаючи з травня 1996 року (а.с. 10). Крім того вказаний факт було також підтверджено свідками в судовому засіданні. Так свідок [PERSON] суду пояснив, що позивач [PERSON] його сусідка, у неї був чоловік [PERSON], вони поводили себе як подружня пара, свідок бував у них вдома, до його смерті [PERSON] проживав з позивачем, про іншу дружину або дітей ніколи не згадував. Свідок [PERSON] дав суду аналогічні пояснення, крім того пояснив, що [PERSON] сильно хворів, він возив його до лікарні, потім був на похоронах, позивач та [PERSON] проживали разом, свідок не знав, що вони офіційно не одружені, вважав [PERSON] дружиною [PERSON], протягом останніх восьми років він часто бачив [PERSON] та [PERSON], ніколи не помічав, щоб їх відвідували діти або родичі. 30 травня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією дубліката свідоцтва про смерть (а.с. 12). Позивач [PERSON] 01 грудня 2015 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що остання не підтвердила факт проживання однією сім"єю зі спадкоємцем, що підтверджується копією Постанови нотаріуса від 15.01.2016 року (а.с. 6). Встановленим у судовому засіданні фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст. 328 ч.1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ч.2 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні беззаперечно було встановлено, що позивач [PERSON] постійно, протягом більш ніж п"ять років, мешкала зі спадкоємцем однією сім"єю, отже суд приходить до висновку, що остання, відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України є спадкоємицею четвертої черги, та, за умов, відсутності спадкоємців більш ранніх черг, остання успадковує майно померлого. Приймаючи до уваги, що відповідно до копії спадкової справи витребуваної у приватного нотаріуса [PERSON] окрім позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини більше ніхто не звернувся, суд доходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved