Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання Договору оренди землі без номера від 28.12.2004 року укладений між Харківською міською радою та нею та про зобов`язання Харківської міської ради прийняти у [PERSON] земельну ділянку площею 0,6920 га, що знаходиться за адресою м. Харків, пр. Фрунзе, 48. (кад. № 6310138200:03:028:0007). В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 31 Закону України «Про оренду землі», а також на те, що в 2004 році між нею та відповідачем укладено договір оренди землі. Земельна ділянка була надана позивачці для експлуатації та обслуговування виробничої та допоміжної будівель. В подальшому, на підставі цивільних договорів припинено право власності [PERSON] на всі будівлі що розташовані на земельній ділянці, а перехід права власності на будівлі і споруди, які розташовані на земельній ділянці до другої особи, на думку позивачки, є підставою для розірвання договору. Зазначила, що на момент подання позову відповідач не надав відповіді на її звернення із пропозицією про розірвання договору оренди із зазначених вище підстав. В судовому засіданні представники позивачки позов підтримали, просили його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача проти поданого позову заперечувала, зазначила, що на підставі цивільних договорів припинено право власності не на все нерухоме майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, а саме не перейшло право власності на нежитлову будівлю літ. «Б» загальною площею 31 кв. м., що знаходиться на орендованій земельній ділянці та у власності позивачки, у зв`язку з чим підстав для розірвання договору оренди нема, а також зазначила, що відповідач надавав позивачці відповідь на її звернення в якому просив надати в тому числі довідку щодо відсутності заборгованості за орендну плату. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.12.2004 р. між [PERSON] та Харківською міською радою був укладений договір оренди землі, який зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 28.12.2004 р. № 8264/04. В оренду відповідачці передано земельну ділянку площею 0,6920 га, що знаходиться за адресою м. Харків, пр. Фрунзе, 48. (кад. № 6310138200:03:028:0007)(а.с.7-11). Згідно із п. 15 Договору, в оренду земельну ділянку передано для експлуатації та обслуговування виробничої та допоміжної будівель. Відповідно до п. 3 договору, на земельній ділянці, на момент укладення договору, знаходилися об`єкти нерухомого майна нежитлові приміщення 1-го та 2-го поверхів в літ. «А-2», літ. «Б», які належали відповідачці на праві приватної власності, а також інші об`єкти інфраструктури. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.01.2006 року задоволено позов [PERSON] до Харківської міської ради, за позивачкою визнано право власності на самовільно виконану реконструкцію нежитлових приміщень літ. «А-2» загальною площею 1503,1 кв. м. під швацьке виробництво з прибудовою (складська будівля, загальною площею 527,7 кв.м.) по пр. Фрунзе, 48 в м. Харкові(а.с.13-14). Рішенням господарського суду Харківської області від 25.02.2010 року по справі № 27/35-10, задоволено позов ФОП [PERSON] до Харківської міської ради, за позивачкою визнано право власності та право на експлуатацію нежитлової будівлі швацького виробництва загальною площею 968,0 кв. м., що розташована в літ. "И-3" по пр. Фрунзе, 48 в м. Харкові (а.с.15-17). Таким чином, судом встановлено, що на земельній ділянці по пр. Фрунзе, 48 в м. Харкові у власності позивачки знаходились такі об`єкти нерухомості: нежитлові будівлі літ. «А-2» загальною площею 1503,1 кв. м., літ. «З-1» загальною площею 527,7 кв.м., літ. "И-3" загальною площею 968,0 кв. м., літ. «Б» загальною площею 31,0 кв.м. На підставі договору дарування від 14.08.2015 року позивачка передала нежитлові будівлі загальною площею 1503,1 кв. м. (літ. «А-2») та 527,7 кв.м. (літ. «З-1») по пр. Фрунзе, 48 в м. Харкові у власність [PERSON]. (а.с.17). На підставі договору дарування від 14.08.2015 року [PERSON] передала нежитлову будівлю загальною площею 968,0 кв.м. (літ. «И-3») по пр. Фрунзе, 48 в м. Харкові у власність [PERSON] (а.с19). На підставі договору дарування від 15.12.2015 року [PERSON] передала нежитлову будівлю загальною площею 31,0 кв.м. (літ. «Б») по пр. Фрунзе, 48 в м. Харкові у власність [PERSON] (а.с.59-60). Таким чином, судом встановлено, що припинено право власності [PERSON] на всі будівлі що розташовані на земельній ділянці площею 0,6920 га, що знаходиться за адресою м. Харків, пр. Фрунзе, 48. (кад. № 6310138200:03:028:0007), що підтверджується як зазначеними договорами дарування, так і витягами що надані представником позивачки до матеріалів справи. Згідно із ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. Відповідно до ст. 31 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Так саме, і п. 40 договору оренди передбачено його розірвання в разі переходу права власності на будівлі і споруди, які розташовані на земельній ділянці до другої особи. Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Щодо доводів відповідача стосовно того, що позивачці було надіслано відповідь на її звернення в якому відповідач просив надати в тому числі довідку щодо відсутності заборгованості за орендну плату та стосовно висловленої позиції що звернення до суду є лише спробою позивачки ухилитись від оплати орендної плати, суд зазначає таке. Статтею 10 ЦПК України встановлено що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено що 21.08.2015 року позивачем направлено до відповідача заяву, в якій міську раду проінформовано про припинення права власності позивачки на об`єкти нерухомості, що знаходились на земельній ділянці. В заяві позивачка просила припинити дію договору оренди землі від 28.12.2004 року укладеного між Харківською міською радою та нею та просила прийняти земельну ділянку площею 0,6920 га, що знаходиться за адресою м. Харків, пр. Фрунзе, 48. (кад. № 6310138200:03:028:0007). Зазначене підтверджується наданою позивачкою копією заяви із штампом відділу діловодства Харківської міської ради про прийняття (а.с.21). Відповідачем не надано суду належних доказів надсилання позивачці відповіді на її звернення. Так саме суд не може прийняти до уваги припущення представника відповідача, що звернення до суду є спробою позивачки ухилитись від оплати орендної плати. Жодного доказу даній обставини представник відповідача суду не надав. Відповідно до ст.ст.\~3,\~4 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. На підставі зазначеного,

Outcome: approved