Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

12 вересня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], у якому просить визнати відповідачів, такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS]. Позов обґрунтовано тим, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить будинок [ADDRESS]. 13.04.2009 року, за згодою позивача, у будинку були зареєстровані та стали проживати дружина її сина - [PERSON] та її неповнолітні діти: [PERSON], 2009 року народження, [PERSON], 2012 року народження. Після смерті сина позивача відповідачка з лютого 2016 року припинила проживання у її будинку та з серпня 2016 року разом з дітьми переїхала на постійне місце проживання до [ADDRESS]. Протягом всього часу, починаючи з серпня 2016 року по сьогоднішній день, відповідач витрат на утримання будинку не несе. Добровільно відповідач не знімається із зареєстрованого місця проживання, тому позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав як власника квартири. У судовому засіданні позивач та її представник надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала суду письмові заперечення, в яких зазначила, що після смерті свого чоловіка - [PERSON], який помер [INFO], у неї погіршились взаємовідносини з його матір'ю - позивачем [PERSON], тому вона змушена була виїхати з місця свого постійного проживання та реєстрації в інше місце, а саме: у с. Красносілка, Олександрівського району. Кіровоградської області, де на даний час тимчасово і проживає. Там від фактичних шлюбних відносин з [PERSON] вона народила дитину- [PERSON], [INFO]. На даний час вона є матір'ю багатодітної сім'ї, яка є малозабезпеченою. У будинку позивача залишилися її особисті речі. В липні 2017 року вона була в будинку позивача, з якого взяла частину своїх речей, а решта речей знаходяться там до цього часу. На її думку, її діти [PERSON] та [PERSON] мають право на обов"язкову частку у спадщині після померлого батька(сина позивачки) [PERSON]. Просила у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду письмовий висновок у якому зазначив, що позовні вимоги [PERSON] не підтримує, вважає, що житлові права малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], повинні бути захищені. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Красносілківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, надав суду письмовий висновок у якому зазначив, що вважає недоцільним визнання особи [PERSON] та її неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Вислухавши представника позивача, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість вимог позивача, перевіривши належність, допустимість, достовірність, достатність доказів, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 13, 77, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. А відповідно до ч. 4 ст. 337 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 червня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Шкицькою Ю.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-2388, належить будинок [ADDRESS] (а.с.119). За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.28). У судовому засіданні були допитані свідки. Так, свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є сусідом позивача - [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею раніше жила невістка [PERSON] та її малолітні діти. Де зараз живе [PERSON] він не знає, чув від сусідів, що вона з дітьми виїхала. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що відповідач разом з чоловіком [PERSON] проживали у його матері, яка є позивачем по справі, за адресою: [ADDRESS]. Востаннє відповідача, разом з її трьома дітьми, він бачив 19 липня 2017 року на дні народження її матері, тоді ж вона забирала речі з будинку позивача, а саме: холодильник, пральну машину. Йому відомо, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації більше двох років. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] він знає з дитинства. [PERSON] він не бачив з весни 2016 року. Йому відомо, що відповідач забрала у позивача автомобіль, який було придбано для її чоловіка [PERSON], а також пральну машину та швейну машину. Відповідно до ч.1 ст. 405 член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Згідно акту, складеного головою квартального комітету №60 від 10.08.2017 року [PERSON], 1982 року народження, зареєстрована у [ADDRESS], але фактично не проживає, починаючи з лютого 2016 року та по теперішній час (а.с.8). Відповідно до довідки про склад сім"ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб, виданої 02.02.2017року Красносілківською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області вих.№ 55, [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS]. До складу сім"ї входять: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], які проживають без реєстрації, [PERSON] - співмешканець, [PERSON], [INFO] - дочка, [PERSON] - свекор, [PERSON] - свекруха, які проживають і зареєстровані. Також зареєстровані, але не проживають: [PERSON] - не родич, [PERSON], - не родич( а.с.34). За довідкою № 452 від 27.07.2017року, виданої Красносілківською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області [PERSON] та її сини [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], проживають без реєстрації за адресою [ADDRESS]( а.с.51). Сім"я знаходиться на обліку в УСЗН Олександрівської районної державної адміністрації, як багатодітна( а.с.47-49). Відповідно до акту обстеження соціально - побутових умов від 19.02.2018року за адресою: [ADDRESS], санітарний стан будинку задовільний, в будинку газове опаленння, житлова площа 74,7 кв.м., складається з чотирьох житлових кімнат, є санвузол, коридор, в дітей є окрема кімната. Власного житла [PERSON] на території Красносілківської сільської ради не має(а.с.80). Згідно з відповіддю Красносілківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області від 18.01.2018року № 02-30-18/01 малолітній [PERSON], [INFO], навчається в Красносілківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів КЗ "Красносілківське НВО" з 01.09.2016року і по даний час, малолітній [PERSON], [INFO], відвідує Красносілківський ДНЗ "Малятко" з 31.08.2016року і по даний час( а.с.92). Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2017року у справі № 185/3651/17 встановлено, що [PERSON] проживала і працювала в місті Павлограді Дніпропепетровської області до 1 серпня 2016року( а.с.9-10). Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Тобто, виникнення права відповідача на користування житловим приміщенням та обсяг цих прав залежить від наявних саме у власника майна прав. Судов встановлено, що відповідач з дітьми з 1 серпня 2016 року не проживає у спірному будинку, оскільки створила нову сім"ю та має інше постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS], де вона та сини [PERSON] та [PERSON] проживають без реєстрації, однак зареєстрована її дочка [PERSON] [INFO] Відповідно до ст. 242 Цивільного кодексу України батьки є законними представниками своїх дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 29 цього кодексу місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. На виконання цієї норми закону малолітні діти відповідача мають проживати разом з нею. Із матеріалів справи не вбачається, що відповідач укладала з позивачем, як власником житлового приміщення, яких- небудь договорів щодо житлового приміщення, чи узгоджував з ним можливість свого проживання в якості тимчасового мешканця. Проте, сама наявність реєстрації відповідача та її дітей у належному позивачу житловому приміщенні є порушенням права користування, а тому й порушенням права власності позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, тому суд приходить до висновку, що право позивача на користування спірним житловим приміщенням порушено й потребує захисту шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Молодіжна, буд.85. Ствердження відповідача про те, що її діти мають право на обов"язкову частку у спадщині у вигляді спірного будинку, не відповідає дійсності, оскільки із копії спадкової справи після померлого 15 листопада 2004 року [PERSON] вбачається, що спадщину у вигляді будинку [ADDRESS] прийняла його дружина [PERSON]( позивач у справі), сини [PERSON], [PERSON] від спадщини відмовились на користь матері( а.с.103-118). Враховуючи вищевикладене, суд не погоджується з висновками третіх осіб, як такими, що є недостатньо обґрунтованими. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved