Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

16 грудня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому, посилаючись на норми ст. ст. 509, 512, 526, 530, 549, 610-612, 625 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача на його користь 2554,27 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26 листопада 2011 року між ПАТ "Платинум Банк" (далі - Банк) та [PERSON] укладено договір № 89/4098SFNV7, за умовами якого відповідачу надано кредит на суму 2554,27 грн. У зв'язку з неналежним виконанням фінансових зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 2554,27 гривень, яка у добровільному порядку та на пропозиції банку виконати зобов'язання достроково не погашена. 10 жовтня 2012 року між ПАТ "Платинум Банк" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 20121010-Г у відповідності до якого Банк відступив позивачу право вимоги з відповідача коштів, одержання яких належить Банку. Позивач в судове засідання не прибув, до суду надійшла заява за підписом представника за довіреністю Гаврилова Є.Ю. про підтримання позову та розгляд справи за відсутності представника /ас. 53-55/. Відповідач в судове засідання не прибув, згідно поданої заяви просив справу розглянути за його відсутності та проти задоволення позову про стягнення з нього заборгованості не заперечував /ас. 46 /. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, рішення по справі може бути ухвалено судом у попередньому судовому засіданні у порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Як вбачається з матеріалів справи, 26 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] та ПрАТ «Ренесанс Життя» був укладений кредитний договір з обслуговування кредитної картки та страхування життя позичальника № 89/4098SFNV7 (Страховий Універсальний), відповідно до умов якого відповідачу наданий кредит в сумі 2166,72 грн., строком кредитування 36 місяців з датою повернення 26 листопада 2014 р., процентною ставкою за користування кредитом - 0,0001 % річних, комісією за надання кредиту 141,18 грн., комісією за обслуговування кредиту 82, 00 грн., цільовим призначенням - купівлею товару; одноразовою страховою премією - 260, 74 грн. Банк, за умови належного виконання позичальником взятих на себе зобов'язань не раніше 5 місяців з дати набуття чинності договором відкриває не відновлювану кредитку лінію та надає пластикову картку з встановленим лімітом максимальною сумою 6000,00 грн., строком ліміту 21 день та Графіком платежів. Відповідно до п. 5.1 у разі отримання від Банку вимоги про дострокове погашення отриманого кредиту, позичальник зобов'язаний погасити заборгованість у повному обсязі. У разі прострочення сплати процентів за користування та/або частини суми кредиту позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,3 % від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту та/або від несплаченої частини суми кредиту за кожен день прострочення /копія ас. 6-8/. Пунктом 7.1 Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання зобов'язань позичальника за даним Договором. 10 жовтня 2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено Договір факторингу № 20121010-Г, у відповідності до умов якого та Додатку № 1, ПАТ «Платинум Банк» відступило позивачу право вимоги заборгованостей до боржників згідно реєстру заборгованостей (копії ас. 15-17, 62-64). З метою повернення кредитних коштів 19 жовтня 2012 р. року позивач звертався до відповідача з повідомленням про відступлення права грошової вимоги та з вимогою достроково повернути заборгованість у сумі 2554,27 грн. за кредитним договором /копії ас. 13-14/. Відповідно виписки з Реєстру боржників від 10 жовтня 2012 року, виписки по особовим рахункам та розрахунку заборгованості станом на 09 жовтня 2012 року /ас. 5, 9, 12/ вбачається, що виникла заборгованість в сумі 2554,27 грн., що складається з тіла кредиту в сумі 1944, 04 грн., пені - 282, 23 грн. та комісії - 328,00 грн. Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. З вимог ч.1 ст. 3 ЦПК України вбачається, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси. Правовідносини що склалися між сторонами, є договірними і врегульовані статтями 525, 526, 527, 530, 610-611, 625, 1049, 1054, 1050 ЦК України. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 525-526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Таким чином, відповідач був ознайомлений з умовами договору і відповідальністю, яка наступає у випадку неналежного виконання зобов'язань, погоджувався з цими умовами та порядком нарахування відсотків, пені, штрафів у випадку невиконання умов договору та порушив грошове зобов'язання, тому суд вважає, що визнання [PERSON] пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим, право позивача підлягає захисту, а позов до задоволення у повному обсязі. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України відповідно до п.1.1. Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 229 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Outcome: approved