Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

[PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], Служби у справах дітей Вінницької міської Ради про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Позов мотивований тим, що 18.06.2007 року між Акціонерним комерційним банком "Східно-Європейський банк" та \~позичальником [PERSON] було \~укладено кредитний договір № 100/2007, за умовами якого позивачем було надано відповідачу [PERSON] \~кредит на в розмірі 52 000 доларів США строком до 18.06.2012 року з виплатою 15 % річних за час фактичного користування коштами, відповідач зобовязалася повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобовязання за договором. Факт отримання [PERSON] кредиту підтверджується випискою з позичкового рахунку та копією видаткового касового ордеру. В якості забезпечення своєчасного і повного виконання позичальником обов'язків по даному кредитному договору, було укладено договір поруки \~від 18.07.2007 року між Акціонерним комерційним банком "Східно-Європейський банк" та \~[PERSON], [PERSON] був укладений договір поруки за якими вони зобов'язуються перед кредитором за невиконання [PERSON] \~зобов'язань за кредитним договором \~100/2007 від 18.06.2007 року. Згідно п.3.3.1 кредитного договору [PERSON] зобов'язалась забезпечити повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом не пізніше 18.06.2012 року. Свого зобов'язання за договором [PERSON] до цього часу не виконала. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору при несвоєчасному повернені кредиту та відсотків за користування кредитом [PERSON] сплачує позивачу пеню в розмірі 0,2% від несплаченої суми кредиту та від несплаченої суми відсотків за кожен день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ. Згідно п. 3 договору поруки при невиконанні чи не належному виконанні [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №100/2007 від 18.06.2007 року [PERSON] і [PERSON] будуть відповідати перед кредитором солідарно, тобто позивач вправні за своїм розсудом вимагати виконання зобов'язань за кредитним договором №100/2007 від 18.06.2007 року, як від [PERSON] так і від [PERSON], притому як цілком, так і частину боргу. В забезпечення зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено іпотечний договір від 18.06.2007 року, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстраційним №2081, згідно якого в іпотеку передано 3-х кімнатну квартиру по вул. Грушевського, 66/4 в м. Вінниці. \~Згідно до п.п. 4.2 іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання чи неналежного виконання умов основного зобов'язання боржника та/або умов цього договору іпотекодавцем. Відповідно до п.п.4.1. заставодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет застави у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані у встановлені відповідно до кредитного договору, строки суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум процентів, та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум комісій, та/або при не сплаті або частковій несплаті в строк сум неустойок, та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум інших платежів, передбачених кредитним договором та/або даним договором. В порушення умов договору відповідач несвоєчасно виконував свої зобовязання щодо погашення кредиту у звязку з чим станом на 12.06.2013 року виникла заборгованість по кредитному договору № 100/2007 на загальну суму 1 180 144 грн. 63 коп., з яких: непогашений кредит 52 \~000 долари США, що в гривневому еквівалентні за курсом НБУ 7, 993 грн. за долар США становить 451 636 грн. 00 коп., а також 126 250 грн.; несплачені відсотки за користування коштами \~- 43 775 долари США 13 центів, що в гривневому еквівалентні за курсом НБУ 7, 993 грн. за долар США становить 349 894 грн. 61 коп., а також 134 241 грн. 10 коп.; неустойка - 154 122 грн. 89 коп. Просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Акціонерного комерційного банку "Східно - Європейський банк" заборгованість за кредитним договором №100/2007 від 18.06.2007 року в розмірі 1 180 144 грн. 63 коп. в тому числі непогашений кредит 52 \~000 долари США, що в гривневому еквівалентні за курсом НБУ 7, 993 грн. за долар США становить 451 636 грн. 00 коп., а також 126 250 грн.; несплачені відсотки за користування коштами \~- 43 775 долари США 13 центів, що в гривневому еквівалентні за курсом НБУ 7, 993 грн. за долар США становить 349 894 грн. 61 коп., а також 134 241 грн. 10 коп.; неустойка - 154 122 грн. 89 коп. в наступному порядку: з [PERSON] за рахунок грошових коштів та за рахунок іншого майна, що буде виявлено в процесі виконавчого провадженняу порядку,встановленому статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження»; з [PERSON] за рахунок грошових коштів та за рахунок предмета іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 18.06.2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстраційним №2081 трикімнатну квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 23.04.2003 року за реєстровим №983, зареєстрованого \~Комунальним підприємством "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" від 24.04.2003 року в \~реєстровій книзі №563 за реєстровим номером №1097/49866, шляхом продажу вказаної квартири від імені \~Акціонерного комерційного банку "Східно - Європейський банк" та направлення коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки в рахунок погашення \~заборгованості [PERSON] перед Акціонерним комерційним банком "Східно - Європейський банк" за кредитним договором №100/2007 від 18.06.2007 року. Встановити початкову ціну продажу предмета іпотеки за його вартістю, визначеною згідно з експертним висновком субєкта оціночної діяльності та за рахунок будь-якого іншого майна та грошових коштів, що будуть виявлені в процесі виконавчого провадження у порядку, встановленому статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження». Виселити з квартири, що розташована [ADDRESS] [PERSON], [INFO] та інших осіб, які зареєстровані і проживають у даній квартирі зі знаттям їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою, , а також стягнути з відповідачів судові витрати. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», [PERSON] про визнання іпотечного договору недійсним мотивовано тим, щоміж Акціонерним комерційним банком «Східно-Європейський банк» в особі Вінницької філії, та [PERSON] укладено Кредитний договір № 100/2007 від 18 червня 2007 року. В відповідності до п.1.1. [PERSON] відкриває Позичальнику відкличну не відновлювану кредитну лінію з урахуванням його платоспроможності лімітом в сумі 52\~000, 00 доларів США на споживчі цілі терміном з 18 червня 2007 року по 18 червня 2012 року із сплатою 15% річних. 20.07.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору № 100/2007 від 18.06.2007 року, згідно якого було вказано реальну процентну ставку за користування кредитом. 27.09.207 року між Банком та [PERSON] було укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № 100/2007 від 18.06.2007 р., пунктом 1.1. якого ліміт кредитування був збільшений до 77000,00 доларів США на споживчі цілі терміном з 27 вересня 2007 року по 18 червня 2012 року із сплатою 15% річних. В межах збільшення Банком було надано Позичальнику транш на суму 126250,00 гривень, зі строком з 27.09.2007 року по 30.09.2008 року зі сплатою 20 відсотків річних. 18.06.2007 року Позивач уклав з Банком договір поруки та зобовязався нести солідарну відповідальність за кредитним договором № 100/2007 від 18.06.2007 р., та додатковими договорами, укладеними між АКБ «Східно-Європейський банк» та [PERSON]. Крім того, 18.06.2007 року Позивач в якості майнового поручителя [PERSON] уклав з Банком Іпотечний договір, згідно п.1.1. якого, цим договором забезпечувалось виконання [PERSON] зобовязань перед Банком, що випливали з укладеного між Банком та [PERSON] кредитного договору № 100/2007 від 18 червня 2007 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором Позивач передав в іпотеку належну йому на праві власності квартиру під № 4, що знаходиться у м. Вінниці по вул. Грушевського, в будинку № 66. Договір іпотеки посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження від 27 вересня 2002 року [PERSON] народилася 30 липня 2002 року. Згідно довідки № 155 від 19.06.2015 року , виданої Вінницькою приватною гімназією [PERSON] навчалась у ВПГ «Дельфін» у період з 2006 року по 2008 рік та була зареєстрована за адресою проживання [INFO]. Відповідно довідки від 22.06.2015 року № 01-2/707 Комунального закладу «Центр первиної медико-санітарної допомоги № 2» [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою [INFO] , стоїть на «Д» обліку 2006 по теперішній час. Відповідно до виписки з амбулаторної картки виданою Комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» [PERSON] стоїть на обліку та зареєстрована і проживає за адресою [INFO] з 2006 по теперішній час. Отже як вбачається з наданих доказів малолітня [PERSON] з 2006 року і по теперішній час проживає за адресою [INFO], тобто в момент укладання договору іпотеки від 18 червня 2007 року. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним зустрічним позовом. Заявою [PERSON] від 22.12.2015 року про збільшення позовних вимог останній просить припинити Іпотеку на нерухоме майно, внесену в Єдиний Реєстр Заборон відчуження обєктів нерухомого майна та в Держаний реєстр іпотек і виключити з реєстру запис за реєстраційним номером 5158842, а з Державного реєстру іпотек виключити запис за реєстраційним номером 5158881про заборону відчуження обєкта обтяження квартири [ADDRESS] (т. 2 а.с. 111-112). Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», [PERSON] про визнання поруки припиненою, мотивовано тим, що між Акціонерним комерційним банком «Східно-Європейський банк» в особі Вінницької філії, та [PERSON] укладено Кредитний договір № 100/2007 від 18 червня 2007 року. В відповідності до п.1.1. [PERSON] відкриває Позичальнику відкличну не відновлювану кредитну лінію з урахуванням його платоспроможності лімітом в сумі 52\~000, 00 доларів США на споживчі цілі терміном з 18 червня 2007 року по 18 червня 2012 року із сплатою 15% річних. 20.07.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору № 100/2007 від 18.06.2007 року, згідно якого було вказано реальну процентну ставку за користування кредитом. 27.09.207 року між Банком та [PERSON] було укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № 100/2007 від 18.06.2007 р., пунктом 1.1. якого ліміт кредитування був збільшений до 77000,00 доларів США на споживчі цілі терміном з 27 вересня 2007 року по 18 червня 2012 року із сплатою 15% річних. В межах збільшення Банком було надано Позичальнику транш на суму 126250,00 гривень, зі строком з 27.09.2007 року по 30.09.2008 року зі сплатою 20 відсотків річних. 18.06.2007 року Позивач уклав з Банком договір поруки та зобовязався нести солідарну відповідальність за кредитним договором № 100/2007 від 18.06.2007 р., та додатковими договорами, укладеними між АКБ «Східно-Європейський банк» та [PERSON]. Пунктом 15 [PERSON] поруки сторони визначили, що даний договір набирає сили після його підписання всіма сторонами і припиняє свою дію після припинення забезпечених порукою зобовязань. Порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту є 18 червня 2012 року. За таких обставин у банку виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 18 червня 2012 року, протягом наступних шести місяців. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним зустрічним позовом. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.10.2013 року позов Акціонерного комерційного банку "Східно - Європейський банк" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення було задоволено. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.12.2014 року було замінено сторону виконавчого провадження з Акціонерного комерційного банку"Східно-Європейський банк" на [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.07.2015 року заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.10.2013 було скасовано за заявою [PERSON] про перегляд заочного рішення та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» [PERSON] в судовому засіданні первинний позов підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив суд його задоволити. Зустрічні позови не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] зустрічні позови підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні викладеним в зустрічних позовах та просила суд їх задоволити, а саме визнати недійсним Іпотечний договір від 18 червня 2007 року посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], як вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном (квартирою під номером 4, що знаходиться в м. Вінниці по вул.. Грушевського в будинку № 66), укладений 17 червня 2007 року між [PERSON] та АКБ «Східно-Європейський банк» в особі Вінницької філії, в забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором № 100/2007 від 18.06.2007 р., Додатковим договором № 1 від 20 липня 2007 року, Додатковим договором № 2 від 27 вересня 2007 року, Додатковим договором № 3 від 02 червня 2008 року до Кредитного договору від 17 червня 2007 року, укладеними між [PERSON] та АКБ «Східно-Європейський банк» в особі Вінницької філії та визнати зобовязання поруки за договором поруки від 18 червня 2007 р., укладеного між АКБ «Східно-Європейський банк», боржником [PERSON] та поручителем [PERSON] - припиненим.. Первинний позов не визнала та просила суд відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської Ради в судовому засіданні просила суд захистити права неповнолітньої [PERSON], 30.07.2002 року і не і не виселяти її з квартири Представники третьої особи Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції та третя особа приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про розгляд справи повідомлялись завчасно та належним чином. Суд вирішив розглянути справу у їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, зустрічний позов про визнання іпотечного договору підлягає до задоволення, а в зустрічному позові про визнання поруки припиненою слід відмовити з врахуванням наступного. В судовому засіданні встановлено, що 18.06.2007 року між Акціонерним комерційним банком "Східно-Європейський банк" та \~позичальником [PERSON] було \~укладено кредитний договір № 100/2007, згідно якого позивачем було надано відповідачу [PERSON] \~кредит на в розмірі 52 000 доларів США строком до 18.06.2012 року з виплатою 15 % річних за час фактичного користування коштами, відповідач зобовязалася повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобовязання за договором. Факт отримання [PERSON] кредиту підтверджується випискою з позичкового рахунку та копією видаткового касового ордеру. Згідно п.3.3.1 кредитного договору [PERSON] зобов'язалась забезпечити повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом не пізніше 18.06.2012 року. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору при несвоєчасному повернені кредиту та відсотків за користування кредитом [PERSON] сплачує позивачу пеню в розмірі 0,2% від несплаченої суми кредиту та від несплаченої суми відсотків за кожен день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ. В якості забезпечення своєчасного і повного виконання позичальником обов'язків по даному кредитному договору, було укладено договір поруки \~від 18.07.2007 року між Акціонерним комерційним банком "Східно-Європейський банк" та \~[PERSON], [PERSON] був укладений договір поруки за якими вони зобов'язуються перед кредитором за невиконання [PERSON] \~зобов'язань за кредитним договором \~100/2007 від 18.06.2007 року. Згідно п. 3 договору поруки при невиконанні чи не належному виконанні [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №100/2007 від 18.06.2007 року [PERSON] і [PERSON] будуть відповідати перед кредитором солідарно, тобто позивач вправні за своїм розсудом вимагати виконання зобов'язань за кредитним договором №100/2007 від 18.06.2007 року, як від [PERSON] так і від [PERSON], притому як цілком, так і частину боргу. В забезпечення зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено іпотечний договір від 18.06.2007 року, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстраційним №2081, згідно якого в іпотеку передано 3-х кімнатну квартиру по вул. Грушевського, 66/4 в м. Вінниці. \~ Згідно до п.п. 4.2 іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання чи неналежного виконання умов основного зобов'язання боржника та/або умов цього договору іпотекодавцем. Відповідно до п.п.4.1. заставодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет застави у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані у встановлені відповідно до кредитного договору, строки суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум процентів, та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум комісій, та/або при не сплаті або частковій несплаті в строк сум неустойок, та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум інших платежів, передбачених кредитним договором та/або даним договором. Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит в розмірі, передбаченому умовами договору. Взяті на себе зобов'язання відповідач [PERSON] своєчасно не виконала у звязку з чим станом на 12.06.2013 року виникла заборгованість по кредитному договору № 100/2007 на загальну суму 1 180 144 грн. 63 коп., з яких: непогашений кредит 52 \~000 долари США, що в гривневому еквівалентні за курсом НБУ 7, 993 грн. за долар США становить 451 636 грн. 00 коп., а також 126 250 грн.; несплачені відсотки за користування коштами \~- 43 775 долари США 13 центів, що в гривневому еквівалентні за курсом НБУ 7, 993 грн. за долар США становить 349 894 грн. 61 коп., а також 134 241 грн. 10 коп.; неустойка - 154 122 грн. 89 коп. На письмові вимоги Акціонерного комерційного банку "Східно-Європейський банк" про погашення кредитної заборгованості та добровільне звільнення житлового будинку або приміщення, відповідачі заборгованість за кредитним договором не сплатили, приміщення не звільнили. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо \~договором \~поруки \~не встановлено \~додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. \~Поручитель \~відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату \~основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до \~ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. З врахуванням наведеного Боржник [PERSON] і поручитель [PERSON] повинні відповідати перед кредитором по оплаті основного боргу, процентів, неустойки солідарно, а тому первісний позов в цій частині про стягнення з відповідачів 1180144,63 заборгованості підлягає до задоволення. Вимоги зустрічного позову [PERSON] про визнання зобовязання поруки припиненим задоволенню не підлягають з огляду на наступне. [PERSON] в зустрічній позовні заяві про визнання зобовязання припиненим вказує, що оскільки у договорі поруки від 18.06.2007 року не встановлено строк після якого порука припиняється, то повинні були застосовані положення ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимогу до поручителя (т.1 а.с. 203). У Банку виникло право предявити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту, на думку позивача, з 18.06.2012 року протягом наступних 6 місяців, а поскільки кредитор цим правом не скористався поруку слід визнати припиненою. З твердженням позивача [PERSON] про початок відліку шестимісячного строку предявлення вимоги до поручителя про виконання порушеного зобовязання саме з 18.06.2012 року суд погодитись не може. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку встановленого в договорі поруки. [PERSON] поруки від 18.06.2007 року між АКБ «Східно Європейський банк» та [PERSON], [PERSON] в п.15 зазначено порука припиняється після припинення забезпечених порукою зобовязань. Повне виконання зобовязань відповідно до укладеного між АКБ «Східно Європейський банк» та [PERSON] кредитного договору № 100/2007 від 18.06.207 року відповідно до п. 6.4 кредитного договору починається з дати надання кредиту і діє до повного виконання позичальником умов цього [PERSON] (т.1 а.с. 21) На час звернення первісного позивача з позовом до суду про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором зобовязання позичальника [PERSON] не були виконані, а тому відповідно до п. 15 [PERSON] поруки останній продовжує діяти, що унеможливлює задоволення зустрічного позову [PERSON] про визнання договору поруки від 18.06.2007 року припиненим. Вирішуючи вимоги зустрічної позовної заяви [PERSON] про визнання недійсним іпотечного договору від 18.06.2007 року суд приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення враховуючи наступне. Згідно ст.572 ЦК України, ст.1 Закону України Про заставу, ч. 5 ст.3 Закону України Про іпотеку кредитор (Іпотекодержатель, Заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (Іпотекодавець, Заставодавець) забезпеченого заставою (Іпотекою) зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Відповідно до ст.590 ЦК України, ст.33 Закону України «Про іпотеку», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Згідно ст.7 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до частини 1 статті 33, статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або шляхам застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Згідно частини 1 та 3 статті 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Відповідно до частини 1 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Згідно роз'яснень, наданих у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки, тощо) належить виключно позивачеві (частина 1 статті 20 ЦК України, статті 3,4 ЦПК України). Згідно \~із частиною 1 та 2 статті 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на переданий в іпотеку будинок є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.\~ \~\~\~\~ Згідно з частиною 4 статті 9, статті 109 ЖК України, статей 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. По справі встановлено, що 18.06.2007 року [PERSON] в якості майнового поручителя [PERSON] уклав з АКІБ АКБ «Східно Європейський банк» іпотечний договір, згідно п. 1.1 якого забезпечувалось виконання відповідачем 2 ([PERSON]А.) зобовязань перед Банком, що випливало з укладеного 18.06.2007 року кредитного договору № 100/2007. В забезпечення зобовязань за кредитним договором [PERSON] передав в іпотеку належну йому на праві власності квартиру № 4, що знаходиться в м.Вінниці по вулиці Грушевського, 66.Даний Договір Іпотеки посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до заяви [PERSON] адресованій приватному нотаріусу [PERSON] перед посвідченням договору іпотеки в належній йому ([PERSON]А.)квартирі не зареєстровані та не проживають малолітні або неповнолітні діти, а тому будь які права неповнолітніх або малолітніх дітей у звязку з укладенням договору іпотеки зазначеної квартири не порушуються (т.2 а.с. 226). Заявою [PERSON] від 18.06.2007 року адресованій приватному нотаріусу [PERSON] дається згода не укладення її чоловіком [PERSON] договору іпотеки набутої ним в шлюб квартири [ADDRESS] (т. 2 а.с. 227). В ході судового розгляду справи виявлялось, що заява [PERSON] про відсутність в належній йому квартирі неповнолітніх або малолітніх дітей не відповідає дійсності і в зазначеній квартирі проживає неповнолітня [PERSON], [INFO]. Факт її проживання у спірній квартирі підтверджується належними і допустимими доказами визначеними статтями 58,59 ЦК України, зокрема: Довідкою № 155 від 19.06.2015 року, виданої Вінницькою приватною гімназією відповідно до якої [PERSON] навчалась у ВПГ «Дельфін» у період з 2006 по 2008 роки та була зареєстрована за адресою проживання [INFO]; Довідкою № 01-2/707 і випискою з амбулаторної картки комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» відповідно до якої [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою [INFO] і стоїть на «Д» обліку з 2006 року теперішній час. Зазначені докази підтверджують факт постійного проживання неповнолітньої [PERSON], [INFO] з 2006 року в квартирі [ADDRESS], тобто на час укладання її батьками [PERSON] 18.06.2007 року з Банком іпотечного договору. Суд також приймає до уваги рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 18.12.2000 року яким [PERSON] визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], тобто іншого житла крім квартири [ADDRESS] не має. Зазначене підтверджується також Актом № 2919 від 15.09.2016 року складеного працівниками ТОВ ЖЕО і затвердженого начальником ТОВ ЖЕО відповідно до якого в квартирі [ADDRESS] зареєстровані і проживають [PERSON] з дочкою [PERSON] (з 2004 року) і [PERSON]. За приписами\~\~ч.3\~ст.17 ЗУ "Про охорону дитинства"\~заборонено батькам, або особам, які їх заміняють, без дозволу органу опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятись від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобовязуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання. Згідно з ч.6\~ст.203 ЦК України\~правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх, чи непрацездатних дітей. Статтею 18 ЗУ "Про охорону дитинства"\~визначено, що діти\~члени сім'ї\~\~наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобовязані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх заміняють майнових та житлових прав при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла". Згідно з вимогами ч.4 ст.12 ЗУ "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей" для вчинення будь\~яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній\~\~дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Відповідно до розяснень, що містяться у п.44\~\~постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 " Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", згідно зі\~ст. 32 ЦК України,\~ст.177 СК України\~та\~ст.17 ЗУ "Про охорону дитинства"\~батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобовязуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання. У звязку з наведеним суди повинні виходити з того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладання договору іпотеки. Відповідно до зазначених норм закону, укладений [PERSON] і Банком Договір іпотеки від 18.06.2007 року суперечить закону і інтересам дитини укладений без дозволу органу опіки та піклування, а тому є нікчемним в силу ч. 1 ст. 224 ЦК України. Відповідно до ч. 1 \~ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищезазначене, аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення первісного і зустрічного позовів. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved