Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Нечаєв В.В., звернулася у суд із позовом до ТОВ «СПОРТ ШУЗ» про визнання припиненими трудових відносин. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01.10.2011 року її було призначено на посаду директора ТОВ "СПОРТ ШУЗ" та внесено відомості про неї, як керівника та підписанта ТОВ "СПОРТ ШУЗ" до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань при призначенні на відповідну посаду. Засновниками ТОВ "СПОРТ ШУЗ" є фізична особа громадянка [PERSON] , яка не являється резидентом України. З огляду на те, що засновник ТОВ "СПОРТ ШУЗ" з початку і напротязі всього 2019 та 2020 року не опікується своїм підприємством, ТОВ працівників не має, підприємство не виконує поставлені економічні завдання, не має коштів для виплати заробітної плати, позивач, втратила економічну чи будь-яку зацікавленість у перебуванні у трудових відносинах та у зайнятті посади директора ТОВ "СПОРТ ШУЗ". Позивачка бажає звільнитися з посади директора ТОВ "СПОРТ ШУЗ". Припинення повноважень позивача, як директора ТОВ "СПОРТ ШУЗ" належить до компетенції Учасника товариства який є і власником товариства і одноосібним вищим органом управління товариства. Листом-повідомленням від 20.11.2019 року та, повторно, від 17.01.2020 року, позивачка повідомила засновника ТОВ "СПОРТ ШУЗ" в особі Фаверо Сімонетти про скликання Зборів Товариства з порядком денним про звільнення її як діючого директора ТОВ "СПОРТ ШУЗ" з посади директора.\~ Засновник ТОВ "СПОРТ ШУЗ" ніяк не відреагував на її повідомлення, не вчинив ніяких дій щодо скликання Зборів товариства. Заявою від 14.02.2020 року позивачка повідомила уповноважений орган ТОВ "СПОРТ ШУЗ", засновників "СПОРТ ШУЗ", про своє бажання звільнитися за власним бажанням в порядку, передбаченому ст. 38 КЗпП України. За таких обставин, позивач фактично припинила свої повноваження 28.02.2020 року відповідно до наказу №2-56-к «Про звільнення з роботи», звільнившись за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України, про що внесено запис до трудової книжки позивача. Невнесення відповідачем відповідних змін про звільнення із посади директора [PERSON] до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань свідчить про те, що відповідач не визнає припинення трудових відносин з позивачем та продовжує вважати його керівником товариства. Просить суд визнати припиненими трудові відносини між ТОВ "СПОРТ ШУЗ" та директором [PERSON] на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням з 28.02.2020 року з внесенням відповідних даних у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Згідно поданої адвокатом заяви та додаткових письмових пояснень. просить розглядати справу за їх відсутності, позов підтримують та просять задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи судовою розпискою. Також не подав до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 07 квітня 2010 року відбулись Звичайні збори ТОВ «С.Д.Е. Мотор Спорт», що посвідчується протоколом від 07.04.2010, на яких вирішено створити товариство з обмеженою відповідальністю «Спорт Шуз» та призначити директором [PERSON] . Державна реєстрація вказаного товариства та визначення директором позивачки відбулась - 29.12.2010 року. Саме тому, у виписці з ЄДРПОУ по даному ТОВ - дата призначення позивачки директором зазначена 07.04.2010. Однак, [PERSON] не вступала у трудові відносини з ТОВ, при цьому не виносився наказ про призначення її на посаду та не здійснювалися записи у трудову книжку. У справі, що розглядалась Конституційним Судом у Рішенні від 12 січня 2010 року N 1-рп/2010 зазначено наступне: «Відповідно до положень законів, що регулюють цивільно-правові відносини, а саме частини першої статті 98, частини першої статті 99 Цивільного кодексу, частини першої статті 23, пункту «г» частини п`ятої статті 41, частини першої статті 59 Закону України «Про господарські товариства», підставою набуття виконавчим органом товариства повноважень є факт його обрання (призначення загальними зборами учасників (акціонерів) як вищого органу управління товариством або, як зазначено у частині п`ятій статті 58 Закону України «Про акціонерні товариства», укладення з членом виконавчого органу товариства трудового договору, який від імені товариства може підписувати голова наглядової ради чи особа, уповноважена на те наглядовою радою. ... Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним». Тобто у даному Рішенні підтверджено позицію щодо необов`язковості виникнення повноважень керівника тільки з норм трудового договору, а відносини між товариством та керівником віднесено до сфери корпоративного права, а не трудового. Пізніше, 01 жовтня 2011 року позивачка вирішила оформити трудові відносини з ТОВ, оскільки саме з цієї дати виникли її обов`язки відвідувати приміщення компанії щодня, на неї почали діяти правила внутрішньо-трудового розпорядку, вона почала робити оплачувану систематичну роботу. 01.10.2011 року позивачка була призначена на посаду директора по умовам трудового договору, що стверджується трудовою книжкою. Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (в редакції Закону, що діяла на дату призначення позивача директором) відомості про [PERSON] , як керівника та підписанта ТОВ "СПОРТ ШУЗ", було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань (далі -ЄДР) при призначенні на відповідну посаду. Відповідно до ст. 58 Закону України "Про господарські товариства", вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Загальні збори здійснюють управління товариством та реалізують право компетентного (уповноваженого) органу товариства у будь-який час і з будь-яких підстав усунути особу від виконання обов`язків члена виконавчого органу. Обираючи директора товариства та припиняючи його повноваження, загальні збори товариства є уповноваженим органом товариства та діють від імені товариства в трудових відносинах з директором. Засновниками ТОВ "СПОРТ ШУЗ" є фізична особа громадянка [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Не являється резидентом України. З огляду на те, що засновник ТОВ "СПОРТ ШУЗ" з початку і напротязі всього 2019 та 2020 року фактично не опікується своїм підприємством, ТОВ працівників не має, підприємство не виконує поставлені економічні завдання, не має коштів для виплати заробітної плати, позивач, втратила економічну чи будь-яку зацікавленість у перебуванні у трудових відносинах та у зайнятті посади директора ТОВ "СПОРТ ШУЗ". Підприємство ТОВ "СПОРТ ШУЗ" не має коштів для виплати їй заробітної плати. У зв`язку з цим, позивачка бажає звільнитися з посади директора ТОВ "СПОРТ ШУЗ". Припинення повноважень позивача, як директора товариства з обмеженою відповідальністю "СПОРТ ШУЗ" згідно п.12.3.7 статуту ТОВ "СПОРТ ШУЗ" належить до компетенції Учасника товариства який є і власником товариства і одноосібним вищим органом управління товариства. Листом-повідомленням від 20.11.2019 року та, повторно, від 17.01.2020 року, директор ТОВ "СПОРТ ШУЗ", повідомила засновника ТОВ "СПОРТ ШУЗ" в особі Фаверо Сімонетти про скликання Зборів Товариства з порядком денним про звільнення діючого директора ТОВ "СПОРТ ШУЗ" [PERSON] з посади директора. Засновник ТОВ "СПОРТ ШУЗ" ніяк не відреагував на її повідомлення, директора ТОВ "СПОРТ ШУЗ", не вчинив ніяких дій щодо скликання Зборів товариства. Заявою від 14.02.2020 року [PERSON] повідомила уповноважений орган ТОВ "СПОРТ ШУЗ", засновників "СПОРТ ШУЗ", про своє бажання звільнитися за власним бажанням в порядку, передбаченому ст. 38 Кодексу законів про працю України. Так як засновник ТОВ "СПОРТ ШУЗ" ніяк не відреагував на її повідомлення, директора ТОВ "СПОРТ ШУЗ", не вчинив ніяких дій щодо скликання Зборів товариства, чим порушив право позивача на вільний вибір роботи, позивач фактично припинила свої повноваження 28.02.2020 року відповідно до наказу №2-56-к «Про звільнення з роботи», звільнившись за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України, про що внесено запис до трудової книжки позивача (запис №12 від 28.02.2020).) Позивачем заява від 14.02.2020 року про звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 КзпП України не відкликалася. Фактично трудові відносини між позивачем та товариством припинені з 28.02.2020. Отже, згідно до приписів трудового законодавства України [PERSON] повністю припинила трудові правовідносини з ТОВ "СПОРТ ШУЗ" з 28.02.2020 року. Однак, уповноважений орган ТОВ "СПОРТ ШУЗ" - одноособовий учасник ТОВ "СПОРТ ШУЗ" з моменту направлення заяви про звільнення, та на дату звернення з цим позовом до суду не вчинив будь-яких дій щодо розгляду заяви позивача, не вчинив будь-яких дій зі створення нового виконавчого органу товариства та дій щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, щодо звільнення позивача, чим порушив право позивача, конституційне право на вільний вибір роботи. Відповідно до п.п. 12.3.7. Статуту ТОВ "СПОРТ ШУЗ" до компетенції загальних зборів належить призначення та звільнення директора товариства. Згідно до ч.1 ст.62 Закону України "Про господарські товариства" у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства. Відповідно до ч. 1 ст. 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Згідно з ч. 1, 2 ст. 145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства. До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить, зокрема створення та відкликання виконавчого органу товариства (п.3 ч. 4 ст. 145 Цивільного кодексу України). Приписи ст. 22 КЗпП України та ст. 43 Конституції України забороняють будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору. Право працівника розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні, передбачено ч. 1 ст. 38 КЗпП України. За змістом положень ст. 38 КЗпП України, ст. 145 Цивільного кодексу України, ст. 58, 60, 62 Закону України "Про господарські товариства" право директора товариства на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників товариства провести загальні збори та розглянути заяву директора про звільнення і створення нового виконавчого органу . Згідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даної норми, Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 року №14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене ст.43 Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Уповноважений на звільнення директора орган ТзОВ "СПОРТ ШУЗ" проігнорував повідомлення позивача про його звільнення і не розглянув по суті заяву позивача про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладені на нього Статутом обов`язки по створенню нового виконавчого органу (призначення директора). З огляду на викладене, своєю бездіяльністю, яка виразилася у не розгляді та не вжитті заходів для прийняття рішення про звільнення позивача в межах статутної діяльності товариства, ТОВ "СПОРТ ШУЗ" були порушені трудові права позивача, зокрема його право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням, та право на вільне обрання місця роботи на власний розсуд. Окрім цього, невнесення відповідачем відповідних змін про звільнення із посади директора [PERSON] до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань свідчить про те, що відповідач не визнає припинення трудових відносин з позивачем та продовжує вважати його керівником товариства. Таким чином, на думку суду, право позивача на звільнення з роботи з ініціативи працівника, передбачене ч.1 ст.38 КЗпП України, а також право щодо вільного вибору праці було порушеним. Отже, оцінивши подані сторонами та досліджені під час судового розгляду справи докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що звернення позивачки є підставним, а її позовні вимоги\~ підлягають до задоволення.\~ З матеріалів справи слідує, що позивач сплатила судовий збір в розмірі 840,80 гривень, які згідно ст.141 ч.2 п.1 ЦПК України присуджуються зі сторони не на користь якої ухвалено рішення.

Outcome: approved