Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] вернувся до суду із позовом до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа [PERSON] , про скасування арешту з нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . 1/2 частини вказаної квартири [PERSON] була приватизована, про що виконкомом міської Ради народних депутатів м.Дніпропетровська видано свідоцтво про право власності на житло від 28 січня 1998 року, а інша частина квартири успадкована після смерті матері, про що приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Меньшиковою К.О. видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.08.2020 року. Під час оформлення спадкових прав нотаріус повідомив позивача про наявність арешту, накладеного на квартиру на підставі постанови про арешт серії АА №063159 від 05.02.2003 року, винесеної ВДВС Амур-нижньодніпровського району м.Дніпропетровська про арешт 1/2 частини квартири, що розташована у [ADDRESS] . Для з`ясування підстав накладення арешту позивачем направлено запит до Амур- Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська та Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). На запит з Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла копія рішення суду від 25.06.2002 року, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 5748 грн. 92 коп.. Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшла відповідь про те, що за наданими даними боржника не вдалося чітко ідентифікувати виконавче провадження, за яким було накладено арешт. На сьогодні невідомі виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа. Станом на 30.05.2020 рік на виконанні не перебуває виконавче провадження стосовно стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 5748 грн. 92 коп. боргу за в/л № 2-1178 від 26.07.2002 року. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд скасувати арешт з нерухомого майна - 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяжень: 3809680, зареєстроване за №3809680 на підставі постанови про арешт, серії АА № 063159 від 05.02.2003 року ВДВС Амур-нижньодніпровського району м.Дніпропетровська. У судове засідання позивач не заявився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, про що надав суду відповідну заяву. Представник Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28 січня 1998 року, виданим виконкомом міської Ради народних депутатів м.Дніпропетровська) та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.08.2020 року, виданим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Меньшиковою К.О. (а.с.12, 13). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №218868959, наявний запис щодо обтяження 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяжень: 3809680, зареєстрований за №3809680, на підставі постанови про арешт, серії АА №063159 від 05.02.2003 року ВДВС АНД району м.Дніпропетровська (а.с.10). Відповідно до листа начальника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Шевченка С.І. за наданими даними боржника не вдалось чітко ідентифікувати виконавче провадження, за яким було накладено арешт. На сьогодні не відомі виконавчі дії державного виконавця, які проводились при примусовому виконанні за в/л №2-1178 від 26.07.2002 року, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 5748,92 грн. боргу та з яких підстав завершено (закінчено) виконавче провадження. Станом на 30.05.2020 рік у Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на виконанні не перебуває виконавче провадження стосовно стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 5748,92 грн. боргу за в/л № 2-1178 від 26.07.2002 року, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом (а.с.9). Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею ст. 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (в редакції Закону 1999 р.). Згідно положень ч. 5 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження" арешт накладений в рамках виконавчого провадження може бути знятий за рішенням суду. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року N 475/97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів N 2, 4. 7. та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За встановлених обставин, приймаючи до уваги неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, враховуючи те, що виконавче провадження відсутнє, а накладений арешт на майно позивача порушує його права як власника, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покласти на сторону, яка їх понесла, оскільки спірні правовідносини виникли через боргові зобов`язання позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved