Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

09 серпня 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди. В своєму позові позивачі зазначили, що вони є депутатами Градизької селищної ради Глобинського району. Головою Градизької селищної ради є [PERSON] Голова Градизької селищної ради, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування, нехтуючи нормами прямої дії, а саме Конституції України, загальних правил поведінки, не додержуючись Законів та нормативних підзаконних актів, що регулюють таку поведінку, як сільський голова та як фізична особа розповсюджує, ганьбить, соромить їх честь і гідність, ділову репутацію, як фізичних осіб так і як обранців мешканців селища Градизьк, що призводить до необґрунтованого зниження репутації серед односельців, насмішок як від колег по раді так і за межами селища, оскільки ці недостовірні факти і приниження честі і гідності розповсюджені через всесвітню мережу Інтернет. Так, [INFO] на сторінці Глобинського відділу поліції, зареєстрованій у мережі Facebook ( [INFO] ) розповсюджено новину із заголовком "[INFO]". Оскільки вони, як фізичні особи та як депутати Градизької селищної ради були схвильованими руйнуванням заказника місцевого значення, у зв`язку з цим, під вказаним постом позивачем [PERSON] було здійснено коментар такого характеру: «Сподіваюсь, що дільничний поліціянт [PERSON] оформив протокол на організаторів-ендуристів та селищного голову згідно ст.252 ККУ «Умисне знищення або пошкодження територій, взятих під охорону держави, та об`єктів природно-заповідного фонду»: - Умисне знищення або пошкодження територій, взятих під охорону держави, та об`єктів природно-заповідного фонду - карається штрафом від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років.» У свою чергу голова Градизької селищної ради [PERSON] , який у вказаній мережі ( [INFO] діє як посадова особа органу місцевого самоврядування, у порушення норм моралі та загально прийнятих норм етикету, поширив негативну інформацію, яка порушує особисті немайнові права: принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача [PERSON] , а саме здійснив коментар на вказаній сторінці наступного змісту: «Конструктивних коментарів від фігуранта педофільських і сексуальних скандалів, депутата селищної ради [PERSON] , який дозволяє собі рукоприкладство у відношенні дітей школи- інтернат, чекати не треба, поважайте себе! Працювати одним язиком і «писульками» справа не важка, вже як третій рік таке слухаю, «працює опозиція». Вони разом з ще одним депутатом, [PERSON] , боряться за «справедливість». Зазначений пост з коментарями про звинувачення у педофілії та сексуальних скандалів, а більш того спричинення тілесних ушкоджень дітям школи-інтернат не лише є брехнею, а й наклепом з боку [PERSON] Поширена негативна недостовірна інформація щодо позивача [PERSON] є негативною, оскільки вона публічно звинувачує його у вчиненні правопорушень у тому числі кримінальних, що беззаперечно принижує його честь гідність та ділову репутацію. Не дивлячись на те, що [PERSON] було розповсюджено недостовірну інформацію, а також принижено його [PERSON] честь, гідність та ділову репутацію, голова Градизької селищної ради на черговій сесії Градизкьї селищної ради, яка відбулася [INFO], після запитань щодо руйнування Ландшафтного заказнику «Гора Пивиха», прилюдно принизив честь і гідність та ділову репутацію позивача [PERSON] прирівнявши до геїв. При цьому, [INFO] о 19:22 годині Градизький селищний голова [PERSON] на своїй сторінці [INFO] під заголовком «[INFO]»; [INFO] на популярному відеохостинг у, що надає послуги розміщення відеоматеріалів -YouTube[INFO] під назвою "[INFO]"; та [INFO] о 12:00 годині на сторінці Градизької селищної ради адреса[INFO], під назвою «[INFO]» виклав відеозапис частини вказаної сесії, який триває 1 хв. 02 сек., на якому видно і чути, що після запитання позивача [PERSON] , Градизький селищний голова [PERSON] відповідає «Ви говорите як гей» (час 15:27:07), що відразу призвело до бурхливої реакції, сміх та обговорення присутніх. Вказаними діями голова Градизької селищної ради [PERSON] шляхом розповсюдження відеозапису в Інтернет мережі здійснив приниження його [PERSON] честі, гідності та ділової репутації перед невизначеним колом осіб. Інформація, поширена [PERSON] є поширеною, тобто доведеною до невизначеного кола осіб; стосується саме позивачів [PERSON] та [PERSON] ; не відповідає дійсності, тобто є недостовірною; порушує особисті немайнові права позивачів [PERSON] та [PERSON] . Зважаючи на ту обставину, що [PERSON] як фізичною особою так і як головою Градизької селищної ради поширена недостовірна інформація супроводжувалась необґрунтованими та безпідставними обвинуваченнями та з використанням публічних образ, позивачам була завдана моральна шкода, яка полягає у приниженні честі, гідності та ділової репутації, тому вважають, що з відповідача потрібно стягнути моральну шкоди у сумі 76800 грн., яку перерахувати в Українську Біржу Благодійності. Посилаючись на викладене, позивачі просили суд, визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] та [PERSON] інформацію, поширену [PERSON] , як фізичною особою так і головою Градизької селищної ради Глобинського району Полтавської областіна сторінках Інтернет - мережах: - [INFO] за [INFO]; - [INFO] у Facebook під заголовком «[INFO]» за [INFO] ; - [INFO] під назвою «[INFO]», за [INFO] ; - [INFO] у Facebook, під назвою «[INFO]» за [INFO]. Зобов`язати [PERSON] як фізичну особу та як голову Градизької селищної ради Глобинського району Полтавської області припинити поширення та видалити недостовірну інформацію, що містить приниження честі і гідності, ділової репутації щодо [PERSON] та [PERSON] з сторінок Інтернет - мереж: - [INFO] за [INFO] ; - [INFO] у Facebook під заголовком «[INFO]» за [INFO] ; -[INFO] під назвою «[INFO]», за [INFO] ; - [INFO] у Facebook, під назвою «[INFO]» за [INFO]; Зобовязати [PERSON] у 7 денний строк з дня набрання рішенням суду у цій справі законної сили спростувати поширену ним на сторінках Інтернет - мережах: - [INFO] за [INFO] ; - [INFO] у Facebook під заголовком «[INFO]» за [INFO] ; -[INFO] під назвою «[INFO]», за [INFO] ; - [INFO] у Facebook, під назвою «[INFO]» за [INFO]; недостовірну інформацію щодо [PERSON] та [PERSON] шляхом видалення текстів та відеоінформації з вибаченнями перед нами у той же спосіб, що і було вчинено поширення недостовірної інформації, приниження честі, гідності та ділової репутації. Стягнути з [PERSON] як фізичної особи та як з голови Градижської селищної ради Глобинського району Полтавської області грошові кошти на відшкодування моральної шкоди, завданої [PERSON] та [PERSON] розповсюдженням недостовірної інформації, приниженням честі, гідності та ділової репутації в розмірі 76800 гривень, які перерахувати в Українську Біржу Благодійності. Зобов`язати [PERSON] на наступній черговій сесії Градизької селищної ради у присутності депутатів принести їм публічні вибачення. 27 серпня 2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги позивачів є необґрунтованими, не доведеними належними доказами, є їх припущеннями, публікації у соціальній мережі є оціночними судженнями, за які ніхто не може бути притягнутий до відповідальності, жодного відео ним опубліковано не було. Просив суд, у задоволенні позову відмовити (а.с.42-49). В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали із наведених в позові підстав та крім того, кожен окремо пояснили, що вони є опозиційними депутатами та відповідач систематично висловлює образи та некоректні вирази на їх адресу. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належним чином повідомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Статтею 297 Цивільного кодексу України встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. У відповідності до ст. 299 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» у п. 4 своєї постанови від 27 лютого 2009 року № 1, чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. У відповідності до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ за № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. В п. 15 Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1, зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі . Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 277 Цивільного кодексу України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно ч. 7 ст. 277 Цивільного кодексу України, спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Вирішуючи позовні вимогу в частині визнання недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, поширену на сторінках мережі Інтернет та її спростування, суд зазначає наступне. Позивачі в своїх позовних вимогах просили суд, визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] та [PERSON] інформацію, поширену зокрема на сторінці Інтернет: - [INFO] за [INFO] ; - [INFO] у Facebook під заголовком «[INFO]» за [INFO] ; -[INFO] під назвою "[INFO]", за [INFO] ; - [INFO] у Facebook, під назвою «[INFO]» за [INFO]. Як зазначено в ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Разом з тим, як вбачається з позовних вимог, позивачами не конкретизовано, яку саме недостовірну інформацію було оприлюднено на зазначених інтернет-ресурсах. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження позовних вимог позивачами надано суду скріншоти сайтів. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Із досліджених в ході судового розгляду скріншотів (а.с.13-22,33-41), суд позбавлений можливості встановити обставини, стосовно того, чи стосуються вони предмету спору, оскільки з них неможливо достовірно встановити їх дату та час публікації, інтернет-ресурс на якому було розміщені дані публікації. Із переглянутого в ході судового розгляду відеозапису (а.с.23), не можливо встановити на адресу кого саме був вислів «Ви говорите як гей». Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. За таких обставин, суд визнає скріншоти, а також відеозапис надані позивачами в якості доказів не достовірними, оскільки з них не можливо встановити дійсні обставини справи. В судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог було допитано свідка. Так, свідок [PERSON] пояснив суду, що він є депутатом Градизької селищної ради та чув неодноразово образливі висловлювання відповідача на адресу позивачів, разом з тим, не є користувачем соціальної мережі «Фейсбук», тому ніяких публікацій особисто не бачив. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, судом встановлено, що позивачами не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження їх позовних вимог, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 280 Цивільного кодексу України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Приймаючи до уваги те, що суд дійшов висновку про недоведеність позивачами порушення їх особистих немайнових прав, тому позовна вимога про стягнення моральної шкоди до задоволення не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed