Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Направленою заявою позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 31 січня 2014 року за №431 про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку площею 4 000 кв. м., що розташована в [ADDRESS]. В судове засідання з'явились представник позивача та відповідача. Представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представник ТзОВ "Кредитні ініціативи" (далі - відповідач 2) позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні. Причини неявки в судове засідання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] (далі - відповідач 1) суду не відомі, хоча останній завчасно та належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи. Судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. 12 вересня 2006 року між АКБ "ТАС-Комерцбанк" та позивачем укладено договір іпотеки (а.с.7-8), відповідно до умов якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку площею 4 000 кв. м., що розташована в [ADDRESS], в якості забезпечення вимог АКБ "ТАС-Комерцбанк" за кредитним договором №0501/0906/88-099 від 8 вересня 2006 року (а.с.9-11), укладеного між АКБ "ТАС-Комерцбанк" та [PERSON] За умовами даного кредитного договору позивач зобов'язаний повернути АКБ "ТАС-Комерцбанк" не пізніше 7 вересня 2011 року кредит у розмірі 30 000,00 доларів США та відсотки за користування кредитом у розмірі в строк і в порядку, передбачених вищевказаним кредитним договором. Правонаступником АКБ "ТАС-Комерцбанк" є ВАТ "Сведбанк", правонаступником якого в свою чергу є ПАТ "Сведбанк", яке 28 листопада 2012 року відступило право вимоги відповідачу 2. 31 січня 2014 року відповідачем 1 було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №431, відповідно до якого останнім запропоновано звернути стягнення на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку площею 4 000 кв. м., що розташована в [ADDRESS], які були надані в іпотеку згідно договору іпотеки. 21 лютого 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження зі стягнення з позивача на користь відповідача 2 за рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного нерухомого майна 198 408,11 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що вважає спірний виконавчий напис таким, що вчинений в порушення вимог чинного законодавства, без достатніх правових підстав і таким, що не підлягає виконанню з моменту його вчинення з таких підстав. Позивач вказує, що нотаріус всупереч положень Закону України "Про нотаріат" при вчиненні спірного виконавчого напису не перевірив факту наявності чи відсутності у сторін спору щодо заборгованості. Зазначає, що у виконавчому написі не відображено станом на яку дату утворився борг, що підлягає стягненню. Також, позивач стверджує, що всупереч вимогам закону відповідачем 2 були надані документи нотаріусу для вчинення виконавчого напису щодо зобов'язання, строк виконання якого на момент вчинення виконавчого напису ще не настав. Звертає увагу суду на той факт, що відповідач 2 не надсилав йому, як майновому поручителю та позичальнику письмову вимогу про усунення порушення основного зобов'язання. Представник відповідача 2 в судовому засіданні та в спрямованих до суду запереченнях проти заявлених позивачем позовних вимог разом з доповненнями, позов не визнав та вказав, що вважає заявлені вимоги такими, що повністю не обґрунтовані та не відповідають чинному законодавству, є надуманими та безпідставними. Зазначені правовідносини врегульовані наступними нормативними актами. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч. 3 ст. 60 ЦПК України). Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 590 ЦК України). Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 2 ст. 590 ЦК України). У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку"). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку"). У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору (ч. 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку"). Системний аналіз наведеного та доказів отриманих в ході судового розгляду, суд дійшов до переконання про відсутність підстав для задоволення даної заяви з наступних міркувань. Доводи позивача про невідповідність виконавчого напису вимогам закону не узгоджуються з нормами чинного законодавства, а саме. Законом передбачено право іпотекодержателя розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса у разі незадоволення іпотекодавцем вимоги іпотекодержателя про виконання порушеного боржником зобов'язання у тридцятиденний строк. Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Інструкція), передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Частиною 4 пункту 283 Інструкції передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Згідно пункту 284 зазначеної Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Пунктом 283 Інструкції встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29 червня 1999 року для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Тобто, вказаними приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не перевіряє можливість спору між сторонами щодо кредитної заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, тобто перевіряє щоб документи, з яких обчислена заборгованість, не були спірні. В процесі розгляду справи та дослідження її матеріалів, наведені позивачем доводи та докази, в обґрунтування заявлених вимог, свого об'єктивного відображення не знайшли, а також були повністю спростовані відповідачем 2. Заслуговує уваги й той факт, що позивачем взагалі не наведений та не доказаний факт спірності нарахованої суми заборгованості. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed