Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Позивач, Кредитна спілка "Хортиця", 14.05.2020 року звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 18 жовтня 2016 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту № 38-16, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 000, 00 гривен. В забезпечення вимог Кредитної спілки "Хортиця" за договором кредиту № 38-16 від 18.10.2016 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки від 18.10.2016 року. Також, в забезпечення вимог Кредитної спілки "Хортиця" за договором кредиту № 38-16 від 18.10.2016 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки від 18.10.2016 року. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в порушення умов зазначеного договору відповідачі несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює платежі в погашення кредиту та сплату відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 14.05.2020 року в сумі 39 112, 90 гривень. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.05.2020 року ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, просив винести заочне рішення по справі. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не надали, в зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідачів на підставі доказів наявних в матеріалах справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процес за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи між сторонами був укладений договір кредиту № 38-16 від 18.10.2016 року згідно умов якого відповідачу [PERSON] було надано кредит у розмірі 10 000, 00 гривен. Позивач виконав свій обов`язок перед відповідачем [PERSON] відповідно до умов договору, надавши кредит у сумі 10 000, 00 гривен, що підтверджується видатковим касовим ордером № 82 від 18.10.2016 року. В забезпечення вимог Кредитної спілки "Хортиця" за договором кредиту № 38-16 від 18.10.2016 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки від 18.10.2016 року. Також, в забезпечення вимог Кредитної спілки "Хортиця" за договором кредиту № 38-16 від 18.10.2016 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки від 18.10.2016 року. Як вбачається з матеріалів справи, на протязі строку дії договору кредиту відповідачі постійно порушували умови зазначених договорів, кредит не повертали, проценти за користування кредитом не сплачували. У зв`язку з цим рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2017 року по справі № 331/4981/17 за позовом КС "Хортиця" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 38-16 від 18 жовтня 2016 року, з відповідачів на користь КС "Хортиця" було стягнуто суму боргу за кредитним договором у розмірі 31 715, 50 гривень., в тому числі суму боргу за тілом кредиту у розмірі 9 831, 00 гривень. Стягнута судом заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9 831, 00 гривень станом на час подання позову по цій справі погашена не була. .Відповідно до п. 6.3. договору кредиту № 38-16 від 18.10.2016 року за прострочення Позичальником строків сплати, передбачених графіком розрахунків та/або п. 5.1.5., 8.6 цього Договору, Позичальник, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, сплачує Кредитодавцю на його вимогу суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 275% річних від простроченої суми. Оскільки відповідачі свої зобов`язання за договором кредиту, поруки та рішення суду виконували з порушенням встановлених строків, позивачем відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України та п. 6.3. договору кредиту № 38-16 від 18.10.2016 року були нараховані проценти за неправомірне користування грошовими коштами за період з 01.01.2019 року по 14.05.2020 року у розмірі 36 933, 40 гривень, а також інфляційними втратами за період з липня 2017 року по квітень 2020 року у розмірі 2 179, 50 гривень, а всього 39 112, 90 гривень. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку встановленим договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика повинна бути повернена позичальником протягом 30 днів з дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. А згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи наведені норми матеріального права, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Кредитної спілки «Хортиця» до [PERSON] про стягнення боргу є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, через що позов слід задовольнити та стягнути з відповідачів вказані суми, а всього 39 112, 90 гривень. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved