Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Представник позивача за довіреністю [PERSON] у березні 2018 року звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, між сторонами у справі було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11339949000 від 25.04.2008 року з наступними змінами, внесеними додатковою угодою №2 від11.03.2009 року та додатковою угодою №1 від 24.04.2009 року. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 6200,00 доларів США, а відповідач зобовязався щомісяця повертати наданий кредит відповідно з графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 24.04.2015 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. За використання кредитними коштами відповідач зобовязався сплачувати проценти у розмірі 14,0% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк у подвійному розмірі. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачується у порядку, передбаченому п.1.3. кредитного договору. У звязку з невиконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором та виникненням простроченої заборгованості АТ «УкрСиббанк» у 2014 році звернулось до Тростянецького районного суду Сумської області з позовом до позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором по кредиту, процентам та пені. Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 21.01.2015 року у справі №588/2041/14-ц позов було задоволено та стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитним договором по кредиту та процентам у розмірі 1458,38 доларів США, що станом на 01.12.2014 року за курсом НБУ 14,969269 грн. за 1 долар США еквівалентно 21830,88 грн., у тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 1431,83дол. США та заборгованість з відсотків - 26,55 дол. США, що еквівалентно 397,43 грн. за період 01.11.2014 року по 30.11.2014 року, а також з відповідачів стягнуто 1421,80 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 01.12.2013 року по 01.12.2014 року. Після набрання рішенням законної сили були отримані виконавчі листи та направлені на виконання до органу ДВС. За період з 16.04.2015 року по 09.09.2016 року на виконання рішення суду в погашення заборгованості надійшли кошти у загальному обсязі 23739 грн.88 коп., з яких 243 грн. 60 коп. були направлені на погашення судових витрат, а решта конвертовані у долари США та зараховані на погашення кредиту та процентів, а саме: на погашення кредиту 963,72 доларів США, на погашення процентів 30.04.2015 року спрямовано 26,55 доларів США. У звязку з тим, що стягнення заборгованості за кредитним договором органами Державної виконавчої служби було здійснено у гривнях, а погашення банком було проведено шляхом конвертації гривні у валюту договору (в долари США за курсом НБУ на день купівлі долара) та зараховано на погашення кредиту саме долари США, виникла курсова різниця і рішення суду щодо погашення боргу по кредиту у доларах США не було виконано у повному обсязі. Залишаються непогашеними кредит у сумі 468,11 доларів США, що стягнутий за рішенням суду та проценти у розмірі 715,06 долар США, що нараховані за період з 01.01.2015 року по 31.01.2018 року, та не були предметом розгляду судової справи №588/2041/14-ц. Оскільки суми боргу по кредитам не були повернуті у повному обсязі у строк, вказаний в договорі до 24.04.2015 року позивач має право вимагати стягнення пені за прострочення повернення кредиту у розмірі 3389,42 грн. за період з 15.02.2017 року по 15.02.2018 року та пені за прострочення повернення процентів у розмірі 4551,83 грн. за період з 15.02.2017 року по 15.02.2018 року, а всього пені у розмірі 7941 грн.25коп. Крім того, представник позивача вважає, що позивач має право задовольнити свої порушені права шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідача на підставі частини 2 статті 625 ЦК України 3% річних від суми 1458,38 доларів США, що стягнуті за рішенням суду за період з 13.02.2015 року по 14.02.2018 року у розмірі 69,50 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.02.2018 року 26,654762 грн. за 1 долар США еквівалентно 1852 грн. 50 коп. Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" з [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11339949000 від 25.04.2008 у розмірі: 715,06 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.02.2018 року еквівалентно 19059, 75 грн. заборгованості з процентів, нарахованих з 01.01.2015 по 31.01.2018; 3389,42 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту за період з 15.02.2017 по 15.02.2018; 4551,83 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за період з 15.02.2017 по 15.02.2018; 69,50 доларів США,що за курсом НБУ станом на 15.02.2018 року еквівалентно 1852,50 грн.заборгованості з 3 % річних з суми коштів, що стягнута за рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 21.01.2015 по справі № 588/2041/14-ц. Ухвалою суду від 05.03.2018 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 59-60,90-91). Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України (а.с.84,87,89). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що 25.04.2008 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] уклали договір № 11339949000 про надання споживчого кредиту за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 6200,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 31310,00 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, а позичальник зобовязався повернути Банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у договорі. При цьому сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту зазначається в Договорі лише в разі надання Банком кредиту в іноземній валюті. (а.с.19-22). Відповідно до пункту 1.3.1 Договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 14,00 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий цим Договором в попередньому місяці. Графіком погашення кредиту, який є невідємною частиною указаного договору про надання споживчого кредиту, визначено, що позичальник зобовязується повернути Банку кредит до 24.04.2015 року (а.с.29) Згідно з пунктом 4.1 Договору про надання споживчого кредиту за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми, або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; після нарахування за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. Сторонами укладались Додаткові угоди №1 та № 2 до договору про надання споживчого кредиту № 11339949000 від 25.04.2008 року (а.с.27, 28). Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 21.01.2015 року у справі №588/2041/14-ц за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до [PERSON], [PERSON] стягнуто на користь ПАТ "УкрСиббанк" з [PERSON] солідарно з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №11339949000 у розмірі 1458,38 доларів США, що станом на 01.12.2014 року за курсом НБУ 14.969269 грн. за 1 долар США еквівалентно 21830,88 грн., у тому числі 1431,83 доларів США; 26,55 доларів США заборгованості за процентами за період з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року; заборгованість з пені 1421,80 грн за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 01.12.2013 року по 01.12.2014 року (а.с.32-33). Указане рішення набрало законної сили 13.02.2015 року. Згідно з позовною заявою, яка була предметом розгляду у справі №588/2041/14-ц та виходячи з рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 21.01.2015 року,позивач відповідно до пункту 3.1.3, 3.4.3Договору про надання споживчого кредиту від 25.04.2008 та частини 2 статті 1050 ЦК Українискористався правом достроково стягнення всієї суми кредиту, що залишилась несплаченою, відсотків за користування кредитом (а.с.30,31). Зокрема, позивач у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, змінив строк виконання зобовязання за кредитним договором з квітня 2015 року на дату зазначену у вимозі від 27.10.2014 року, про яку йдеться у позовній заяві від 10.12.2014 року (а.с.30 зворотній бік). Оскільки відповідач та поручитель вимогу від 27.10.2014 року про усунення порушень умов кредитного договору не усунули,позивач звернувся до суду із відповідним позовом і його позовні вимоги були задоволені повністю рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 21.01.2015 року у справі №588/2041/14-ц. Згідно положень абзацу 2 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ № 5, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, і не надає права на нарахування і отримання відсотків за Кредитним договором (нарахування і отримання яких можливо лише у разі стягнення коштів за виконавчим написом нотаріуса, згідно положень абзацу 3 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ № 5). Таким чином, після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором, оскільки, нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі 564/2199/15-ц, провадження № 61 - 2404 св 18. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості з відсотків в розмірі 715,06 доларів СШАза період, що не охоплений рішенням суду у справі №588/2041/14-ц, тобто з 01.01.2015 по 31.01.2018, заборгованості з пені за несвоєчасну сплату кредиту за період з 15.02.2017 по 15.02.2018 в сумі 3389,42 грн., заборгованості з пені за несвоєчасну сплату процентів за період з 15.02.2017 по 15.02.2018 в сумі 4551,83 грн. не підлягають задоволенню. Після ухвалення рішення суду від 21.01.2015 року у справі №588/2041/14-ц про стягнення боргу, позивач має право лише на отримання інфляційного нарахування на суму боргу, виражене в національній валюті та на три проценти річних від простроченої суми боргу, згідно положень статті 625 ЦК України. Згідно з положеннями статті 625 ЦК України про стягнення з боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, суми боргу з урахуванням інфляційних втрат, вбачається, що дане положення Закону може бути застосоване кредитором до боржника виключно тільки в разі, якщо валютою виконання зобовязання є гривня, оскільки, визначення в договорі грошових зобовязань в іноземній валюті унеможливлює врахування розрахованого Державним комітетом статистики України індексу інфляції. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 27.01.2016 року у справі № 6-771цс15. Таким чином, після ухвалення рішення суду від 21.01.2015 року у справі №588/2041/14-ц про стягнення суми боргу, позивач має право лише на отримання інфляційного нарахування на суму боргу, виражене в національній валюті та на три проценти річних від простроченої суми боргу, згідно положень статті 625 ЦК України. Виходячи з викладеного, оскільки сума боргу за рішенням суду виражена в іноземній валюті, позивач обґрунтовано просить суд стягнути з відповідача на підставі частини 2 статті 625 ЦК України лише три проценти річних від простроченої суми боргу без урахування індексу інфляції. Суд погоджується з розрахункамитрьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобовязання, який був наданий позивачем, згідно з яким 3 % річних з суми коштів 1458,38 доларів США, що стягнута рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 21.01.2015 по справі № 588/2041/14-ц за період з 13.02.2015 по 14.02.2015 складає 69,50 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.02.2018 року еквівалентно 1852 грн. 50 коп. (а.с.43). Таким чином з відповідача на користь позивача за прострочення виконання грошового зобовязання підлягає стягненню 3 % річних в розмірі 69,50 доларів СШАз суми коштів 1458,8 доларів США, що стягнута за рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 21.01.2015 у справі № 588/2041/14-ц, що за курсом НБУ станом на 15.02.2018 року еквівалентно 1852 грн. 50 коп. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено на 6,4 % (1852,50 грн./28853,51 грн. (ціна позову)х100%), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 112,77 грн. (1762 грн. 00 коп. х 6,4%) судового збору.

Outcome: partial