Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позов обгрунтовувався тим, що мати дітей - [PERSON] померла, а їх батько [PERSON] участі у вихованні дітей не бере, матеріальної допомоги не надає. Вказала, що обов'язки по утриманню та вихованню дітей взяла на себе вона, діти проживають разом з нею. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 03 серпня 2015 року позовну заяву в частині стягнення з відповідача аліментів залишено без розгляду. У судовому засіданні позивач поданий позов підтримала повністю посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню, догляду та утриманню дітей, та просила його задовольнити, проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів в порядку ст.224-226 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування поданий позов підтримав, вказував про доцільність позбавлення відповідача батьківськіх прав як такого, що відповідатиме інтересам дитини. Заслухавши пояснення учасників процесу та думку дітей, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER] від 19.01.1999 р., серія [NUMBER] від 09.11.2005 р., р (а.с. 7,8). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [PERSON], яка являлась матір'ю неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], померла [INFO] (а.с.8). Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. В частинах 1, 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної туртоби та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З наявної в матеріалах справи нотаріально посвідченої приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Демчук С.П. заяви [PERSON] вбачається, що останній не має можливості надавати догляд та матеріальне забезпечення своїм дітям [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з чим не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Відповідно до довідки КП "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №13" Житомирської міської ради №1021 від 02.06.2015 року позивач [PERSON], проживає разом з дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до ч.2 ст. 171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Так, заслухані в судовому засіданні діти [PERSON] та [PERSON] вказали, що з батьком тривалий час не спілкуються, він не вітає з Днем народження та іншими святами, не провідує, подарунків не дарує, також зазначили, що проживають разом з бабусею, яка добре до них ставиться та доглядає. Відповідно до висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування (рішення міськвиконкому від 19 серпня 2015 року №528) [PERSON] з часу розірвання шлюбу з [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов"язків, участі у вихованні дітей не бере, фізичним розвитком, навчанням, здоров'ям дітей не цікавиться, за місцем проживання та навчання не відвідує. Обов'язки щодо утримання та виховання дітей взяла на себе бабуся, [PERSON], яка має намір встановити опіку над онуком, тому виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 38). Враховуючи, що у судовому засіданні було доведено, що відповідач [PERSON] участі у вихованні дітей не брав, не провідував, життям та здоров"ям не цікавився, будь-якого виду допомоги на утримання дітей не надавав, що свідчить про свідоме нехтування та самоусунення відповідача від виконання своїх батьківських обов"язків, своєю поведінкою та діями відповідач не тільки засвідчив, що насправді не зацікавлений долею дитини, а й може негативно впливати на стан їх здоров'я, суд дійшов висновку про необхідність застосування крайньої міри, позбавивши [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], яка з урахуванням конкретних обставин даної справи є виправданою та необхідною виходячи з інтересів дітей. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 245 грн. 00 коп., понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved