Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 3,9580 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №3522282600:03:000:0011, розташованої на території Казарнянської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Вимоги обґрунтував тим, що рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2020 року у справі №389/1446/20 йому відмовлено у визнанні права власності на земельну ділянку площею 3,9580 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3522282600:03:000:0011, розташованої на території Казарнянської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області після смерті [INFO] [PERSON] з тих підстав, що обраний ним спосіб захисту права не відповідає способу, визначеному закону, так як у даному випадку порушене його право на спадкування підлягає захисту в порядку визнання права на завершення процедури приватизації. Так, він є спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом від 21 червня 2016 року, після померлого [INFO] [PERSON] на спадкове майно у вигляді земельної частки (пай), площею 4,6 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Казарнянської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області та своєчасно звернувся до відповідної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини останнього. Право на земельну частку (пай) спадкодавець [PERSON] отримав на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 червня 2016 року, після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . Останій парво на земельну частку пай належало на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР №0071572, виданого Знам`янськоюрайонною державною адміністрацією 20 лютого 1997 року. За життя [PERSON] розпочав дії із замовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0071572, виданого Знам`янською районною державною адміністрацією, де розмір земельної ділянки визначений - 4,46 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в результаті чого йому розпорядженням голови Знам`янської районної державної адміністрації від 05 серпня 2016 року було надано дозвіл на виготовлення технічної документації землеустрою на земельну ділянку, загальною площею 3,96 га ріллі (ділянка № [NUMBER] ) із земель колективної власності колишнього АТ «Мрія», розташованої на території Казарнянської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 червня 2016 року. Таким чином, до нього в порядку спадкування за заповітом від 21 червня 2016 року, після [PERSON] перейшло право на земельну частку (пай), яке останній у свою чергу успадкував після померлої [INFO] матері [PERSON] , проте розмір успадкованої ділянки в результаті звернення за життя [PERSON] до Знам`янської районної державної адміністрації вже на місцевості склав - 3,96 га (ріллі), після виділення земельної ділянки в натурі, що унеможливлює отримання ним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлого [PERSON] , оскільки відбулася зміна розміру земельної ділянки (на місцевості), а також правовстановлююча документація на вказану земельну ділянку, якій вже присвоєно кадастровий номер - відсутня. Заповіт від 21 червня 2016 року, який на випадок смерті склав [PERSON] виготовлено до розпорядження голови Знам`янської районної державної адімінстрації - 05 серпня 2016 року, проте за життя отримати державний акт на зазначену земельну ділянку, якій було присвоєно вже кадастровий номер 3522282600:03:000:0011, спадкодавець не встиг у зв`язку зі смертю, тобто за життя останній не встиг завершити процедуру приватизації спірної земельної ділянки. Постановою від 27 лютого 2020 року приватного нотаріуса Онуфріївського районного нотаріального округу Нижник О.П. йому відмовлено у видачі свідоцтва про паво на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] , у зв`язку з тим, що згідно заповіту від 21 червня 2016 року він отримав у спадок право на земельну частку (пай), розміром 4,46 умовних кадастрові га, яка розташована на території Казарнянської сільсокї ради, але відповідно до відомостей з Державного земельного кадастру за [PERSON] (спадкодавцем) рахується земельна ділянка за кадастровим №3522282600:03:000:0011, площею 3,9580 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Казарнянської сільської ради. Таким чином інакше ніж у судовому порядку він позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину та змушений звернутися з даним позовом до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у судове засідання не з`явився, подав відзив в якому просив в задоволенні позовних вимог [PERSON] пред`явлених до Головного управління відмовити, оскільки Головне управління є розпорядником тільки державної форми власності земель сільськогосподарського призначення, а даний спір стосується приватної власності. Представник відповідача Суботцівської сільської ради у судове засідання також не з`явився, подав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, з огляду на те, що [PERSON] не успадкував згідно з заповітом від 21 червня 2016 року №374 від [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай), площею 4,46 умовних кадастрвих кектарів, яка розташована на території Казарнянської сільської ради. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної спарви ЄУН 389/1446/20 (провадження №2/389/299/20), суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в місті Кременчук Полтавської області померла [PERSON] (а.с. 8). 01 червня 2016 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полавської області Доценком А.М. за реєстровим номером 373, видано свідоцтво про право на її спадщину, в якому вказано, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , є її син [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай), площею 4,46 га умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Казарнянської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. Право на земельну частку (пай) належало на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0071572, виданого Знам`янською районною державною адміністрацією Кіровоградської області від 20 лютого 1997 року, який виданий на підставі рішення Знам`янської районної державної адміністрації від 29 травня 1996 року №212-р, що належало матері померлої, [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була донька [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Копію вказаного сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР №0071572, виданого головою Знам`янської районної державної адміністрації від 20 лютого 1997 року, з якого вбачається, що члену Акціонерного товариства «Мрія» [PERSON] на підставі рішення Знам`янської районної державної адміністрації від 29 травня 1996 року №212-р належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АТ «Мрія», розміром 4,46 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), долучено до матеріалів справи. 21 червня 2016 року [PERSON] склав заповіт, яким належне йому на підставі вказаного вище свідоцтва про право на спадщину за законом, право на земельну частку (пай), площею 4,46 га умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Казарнянської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, заповів [PERSON] , [INFO] . Вказаний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценком А.М. та зареєстровано в реєстрі за №374. [INFO] в місті Кременчук Полтавської області помер [PERSON] [INFO] . Після його смерті, за заявою [PERSON] від 29 березня 2019 року про прийняття спадщини за заповітом від 21 червня 2016 року зареєстрованим в реєстрі за №374, приватним нотаріусом Онуфріївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Цибульським Г.В. відкрито спадкову справу №7/2019. 27 лютого 2020 року [PERSON] подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в якій просив видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на його ім`я, на земельну ділянку кадастровий номер 3522282600:03:000:0011, площею 3,9580 га, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Казарнянської сільської ради. 27 лютого 2020 року нотаріусом винесено постанову, якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з огляду на те, що з поданих заявником документів вбачається, що спадкоємцем [PERSON] було складено заповіт, за яким він заповідав [PERSON] належне йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 червня 2016 року за реєстровим №373 ,- право на земельну частку (пай), площею 4,46 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Казарнянської сільської ради Знам`янського району Кіровоградскьої області. Відповідно до інформації, що міститься в поданих заявником документах, [PERSON] за життя було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), які були надані окремим фізичним особам - власникам сертифікатів, із земель колишніх сільськогосподарських підприємств, на підставі вказаного вище свідоцтва про право на спадщину за законом,- на земельну ділянку, загальною площею 3,96 га ріллі) ділянка № [NUMBER] , із земель колективної власності колишнього АТ «Мрія», розташованої на території Казарнянської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На запит нотаріуса Знам`янською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та відділом у Знам`янському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомлено, що відповідно до відомостей з державного земельного кадастру за [PERSON] рахується земельна ділянка за кадастровим номером 3522282600:03:000:0011, площею 3,9580 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Казарнянської сільської ради. Таким чином, у зв`язку з використанням [PERSON] особисто за життя права на земельну частку (пай) шляхом виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки вказане право було реалізоване, тому встановити склад спадкового майна та видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом немає можливості. Розпорядженням голови Знам`янської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 05 серпня 2016 року №210-р Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, [PERSON] , надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 червня 2016 року посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області та зареєстрованого в реєстрі за №373, на земельну ділянку загальною площею 3,96 га ріллі (ділянка № [NUMBER] ) із земель колективної власності колишнього АТ «Мрія», розташованої на території Казарнянської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3510162602019, сформований 07 листопада 2019 року свідчить про те, що 15 березня 2017 року відділом у Знам`янському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області зареєстровано земельну ділянку, кадастровий номер 3522282600:03:000:0011, площею 3,9580 га, яка розташована на території Казарнянської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державна реєстрація земельної ділянки здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 02 лютого 2017 року. У розділі «Відомості про право власності /право постійного користування» Витягу зазначено, що земельна ділянка належить на праві власності [PERSON] (а.с.33-34). Крім того до позовної заяви, позивач долучив Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, сформований 13 квітня 2017 року, відповідно до якого, земельна ділянка з кадастровим номером 3522282600:03:000:0011, площею 3,958 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Казарнянської сільської ради на праві приватної власності зареєстрована на праві власності за [PERSON] . Підстави виникнення права власності: розпорядження «Про затвердження окремим громадянам технічної документації із землеустрою», серія та номер:93-р, виданий 07 квітня 2017 року, видавник: голова Знам`янської районної державної адміністрації Кіровоградської області. Номер запису про право власності:19964444 (а.с. 29). 02 червня 2020 року [PERSON] подавалась до Знам`янського міськрайонного суду суду позовна заява про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, площею 3,9580 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3522282600:03:000:0011, розташовану на території Казарнянської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, після смерті [INFO] [PERSON] (справа ЄУН 389/1446/20 (провадження №2/389/299/20)). Однак, рішенням суду від 13 серпня 2020 року [PERSON] відмовлено в задоволенні його позову. Відмова мотивована тим, що [PERSON] не набув право власності на земельну ділянку, яка є предметом даного спору, а ним лише розпочато процедура приватизації земельної ділянки, відтак обраний [PERSON] спосіб захисту права не відповідає способу, визначеному закону, так як у даному випадку його порушене порушене право на спадкування підлягає захисту в порядку визнання права на завершення процедури приватизації. Доказів, які б свідчили про те, що за спадкодавцем [PERSON] зареєстроване право власності на вказану вище земельну ділянку з кадастровим №3522282600:03:000:0011, в межах розгляду вказаної цивільної справи, суду надано не було. У позовній заяві йшлося про те, що [PERSON] за життя розпочав дії із замовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), та йому було надано дозвіл на виготовлення технічної документації. Право власності оформлене не було. Позивач у судові засідання не з`являвся, а подавав заяви про розгляд справи за його відстуності. Вказане рішення не оскаржувалося та набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст.ст.1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. За змістом статті 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації (Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). Відповідно до абз.2 п.1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243 св.18 зазначив, що: «Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації, а не права власності на земельну ділянку. Такий правовий висновок зроблено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18, у подібних правовідносинах. З урахуванням змісту вищевикладених норм права, правових позицій Верховного Суду, а також встановлених на підставі досліджених доказів обставин справи, зокрема, що спадкодавець [PERSON] набув право власності на земельну ділянку, яка є предметом даного спору, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] , з тих підстав, що обраний ним спосіб захисту права не відповідає способу, визначеному законом, так як у даному випадку його порушене право на спадкування підлягає захисту в порядку визнання права власності на земельну ділянку. В порядку ст.141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем по фактично понесеним. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed