Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з цивільним позовом до Лукашівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла її баба по матері - [PERSON] , [INFO] , яка проживала в с. Веселий Поділ Чорнобаївського району Черкаської області. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадщину [PERSON] за законом прийняла її дочка, тобто мати позивача - [PERSON] , оскільки вступила у фактичне володіння і управління спадковим майном. [INFO] померла і її мати - [PERSON] , яка не встигла при житті оформити спадкові права на вказану земельну ділянку. Позивач прийняла спадщину своєї матері [PERSON] , оскільки на час її смерті постійно проживала з нею однією сім"єю, проте позбавлена можливості оформити спадкові права на земельну ділянку, оскільки правовстановлюючий документ на неї відсутній. Крім того, для визнання права на спадщину позивачу необхідно встановити факт постійного проживання разом з її матір"ю [PERSON] на час відкриття спадщини. У зв`язку з цим позивач просила встановити вказаний факт та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подала заяву, в якій просила судове засідання проводити без її участі, позов підтримала, наполягала на його задоволенні (а.с. 34). Відповідач надіслав лист, в якому погодився з позовом та просив розглянути справу за відсутності його представника (а.с. 30). Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 10 листопада 1999 року серії [NUMBER] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6570 га, кадастровий номер 7125185200:06:000:4823, розташована в адміністративних межах Лукашівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, яка належала [PERSON] згідно з державним актом серії ІV-ЧР № 046727, виданим на підставі рішення Лукашівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 7 листопада 2002 року № 4-3, що підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23 липня 2019 року № НВ-7111272712019 (а.с. 15-18). Нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 106545,63 гривень (а.с. 19). Згідно з довідкою Лукашівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 1475 від 4 грудня 2019 року [PERSON] проживала та була зареєстровна за адресою: [ADDRESS] . В домоволодінні проживала одна (а.с. 10). Відповідно до листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 14 вересня 2019 року (вих. № 702/02-16) позивачу повідомлено про відсутність у спадковій справі [PERSON] правовстановлюючих документів на спадкове майно, що в силу вимог пп. 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, та роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 9). Крім того, згідно з листом Черкаського обласного державного нотаріального архіву від 31 січня 2020 року (вих. № 89/01-24) (а.с. 32), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 26), після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 4 квітня 2006 року серії [NUMBER] (а.с. 6). Позивач є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 18 січня 1983 року серії [NUMBER] (а.с. 15). Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 18 січня 2020 року (а.с. 37), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 25), після смерті [PERSON] , заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору не поступали, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно з довідкою Лукашівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 4 грудня 2014 року № 1473 [PERSON] на момент смерті проживала без реєстрації у с. Веселий Поділ Чорнобаївського району Черкаської області разом з дочкою (позивачем) (а.с. 12). На підтвердження вказаного факту позивачем надано до суду заяви свідків [PERSON] , [PERSON] , відповідно до змісту яких останні підтвердили, що дійсно [PERSON] проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] та бабою [PERSON] на час їх смерті в с. Веселий Поділ Чорнобаївського району Черкаської області (а.с. 39,40). Справжність підписів [PERSON] , [PERSON] у вказаних заявах посвідчено, а також встановлено їх особи та перевірено дієздатність секретарем виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Джулай В.І., а тому суд не вбачає необхідності допитувати вказаних осіб безпосередньо у судовому засіданні. Позивач не може оформити свої спадкові права, оскільки необхідно встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині встановлення факту постійного проживання позивача із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з тим, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в адміністративних межах Лукашівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, також у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , необхідно застосувати чинне на той час законодавство, зокрема відповідні положення ЦК УРСР. Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 525 ЦК УРСР встановлено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, при оголошенні його померлим день, зазначений в ст. 21 цього Кодексу. Отже часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, а саме [INFO] . Як зазначено у ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно з довідкою Лукашівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 1472 від 4 грудня 2019 року [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вступила у фактичне володіння і управління її спадковим майном шляхом отримання у власність впродовж шести місяців з дня її смерті речей домашнього вжитку (а.с. 11). Таким чином [PERSON] прийняла спадщину померлої [PERSON] . Оскільки [PERSON] померла [INFO] , необхіднно застосувати норми чинного ЦК України. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач відповідно до приписів ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач є такою, що прийняла спадщину, оскільки судом встановлено факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, з-поміж іншого, прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи, що визнання права на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, беручи до уваги досліджені у судовому засіданні докази, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання права власності в порядку спадкування. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved