Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Заявник [PERSON] 07.12.2018 р. звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], виданого житлово-комунальним відділом Виробничого бавовняного об'єднання 14.12.1999 р., реєстровий №50921, в книзі за №129 на підставі розпорядження від 26.11.1999 р. №3141. В обгрунтування заяви зазначив, що у свідоцтві про право власності відомості про нього вказані як [PERSON], що не відповідає паспорту громадянина України, в зв'язку з вказаними помилками, він не має можливості розпорядитись належним йому майном, тому змушений звернутись до суду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.12.2018 р. відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб співвласників квартири; витребувано з Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради документи що стосуються приватизації квартири та призначено судовий розгляд. 11.01.2019 р. з Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради надійшов лист, згідно якого питання приватизації квартири [ADDRESS] не розглядалось. Заявник в судове засідання не з'явився, його представник надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, враховуючи, що явка обов'язковою не визнавалась, суд вирішив за можливе проводити розгляд справи за відсутності вказаних осіб. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. [PERSON] народився 19 березня 1994 року, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-БК №226581 виданим повторно 13.10.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Херсона (арк. справи 7). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00018847537 від 12.10.2017 р., 19 березня 1994 року народився [PERSON], батьками є [PERSON] та [PERSON]; 31 жовтня 2009 року внесено зміни до актового запису про народження, змінено прізвище з [PERSON] на [PERSON], про що видано повторне свідоцтво про народження (арк. справи 9-12). 14 грудня 1999 року Житлово-комунальним відділом Херсонського виробничого бавовняного об'єднання видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], згідно якого посвідчено, що квартира належить на праві приватної, спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (арк. справи 13). [PERSON] померла 21 жовтня 2018 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КГ №263927 від т26.10.2018 р. Як вбачається з паспорту громадянина України, що виданий 27.10.2010 р. прізвищем, ім'ям та по-батькові заявника є [PERSON] (арк. справи 6). 06.11.2018 р. [PERSON] звернувся до ВАТ "ХБК" з заявою про внесення виправлень до свідоцтва про право власності №5/31-5-09, оскільки його ім'я по батькові помилково зазначено як "Володимирович" (арк. справи 14). Згідно форми про реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [INFO] зареєстрований з 19.04.1994 року (арк. справи 15). За відомостями Бюро технічної інвентаризації, технічний паспорт 14.06.2018 р. складений на квартиру [ADDRESS], співвласником вказаний [PERSON] (арк. справи 10). За довідкою №330 від 17.01.2012 р. виданої КП "Дніпровський" за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO] з 19.04.1994 р. (арк. справи 15). За розпорядженням ЖКВ Херсонського виробничого бавовняного об'єднання №3141 від 26.11.1999 р. задоволено клопотання [PERSON] щодо передачі квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] у приватну сумісну власність. Довідка, що була надана для приватизації про склад сім'ї, містила вказівку на члена сім'ї онука наймача [PERSON] - [PERSON], [INFO], що зареєстрований у квартирі з 1994 року. Згідно відмітки про місце реєстрації у паспорті громадянина України [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] з 19.04.1994 року. Таким чином, в судовому засіданні на підставі досліджених доказів встановлено, що по-батькові заявника у довідці про склад сім'ї, що була надана до приватизаційного відділу, помилково зазначена як "Володимирович", що призвело до невірного написання по-батькові заявника у свідоцтві про право власності на житло. За нормою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт належності правовстановлюючого документу. Факт, належності правовстановлюючого документу встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що свідоцтво про право власності на житло належить заявнику [PERSON], зазначене підтверджено відомостями про реєстрацію заявника, а різниця у написанні відомостей про нього у свідоцтві про право власності на житло пов'язане зі зміною прізвища, та помилковим зазначенням його по-батькові. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб'єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки в разі встановлення такого факту він зможе розпорядитись на власний розсуд належним йому майном. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються. Повний текст рішення складено 09 квітня 2019 року. На підставі викладеного і

Outcome: approved