Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 03.10.2019 року звернувся позивач з позовною заявою про визнання незаконним та скасування рішення Одеської обласної ради від 4 вересня 2019 року № 1050-VII «Про розірвання контракту та звільнення з посади керівника Комунальної установи «Одеський художній музей», поновлення на посаді директора комунальної установи «Одеський художній музей», визнання таким, що діє, контракту з директором Комунальної установи «Одеський художній музей», що був укладений 19 березня 2018 року між позивачем та Одеською обласною державною адміністрацією, стягнення з Одеської обласної ради на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 05 вересня 2019 року по день прийняття рішення у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та Одеською обласною державною адміністрацією за результатами проведеного конкурсного відбору був укладений трудовий контракт від 19 березня 2018 року, строком на п`ять років. На підставі цього контракту його було призначено на посаду директора комунальної установи «Одеський художній музей». Згідно з рішенням Одеської обласної ради від 22 вересня 2006 року № 73-У повноваження з управління комунальною установою «Одеський художній музей» делеговано Одеській обласній державній адміністрації, зокрема обласна державна адміністрація, в межах виконання делегованих повноважень, готує за попереднім погодженням з управлінням обласної ради з майнових відносин та подає на розгляд сесії обласної ради проекти рішень щодо, зокрема, звільнення керівників підпорядкованих комунальних підприємств, установ, організацій, закладів з підстав порушення ними положень законодавства України, умов контракту та статуту відповідного комунального підприємства, установи, організації чи закладу. 04 вересня 2019 року Одеською обласною радою VII скликання на 26-тій позачерговій сесії за пропозицією одного із депутатів Одеської обласної ради VII скликання було включено безпосередньо на пленарному засіданні до Порядку денного та прийнято рішення № 1050-VII «Про розірвання контракту та звільнення з посади керівника Комунальної установи «Одеський художній музей». В рішенні зазначено, що Одеською обласною радою було вивчено та проаналізовано результати роботи керівника комунальної установи «Одеський художній музей» за період з 19 березня 2018 року по 16 серпня 2019 року та встановлено порушення вимог пункту 1.1., підпунктів 2.1.1., 2.1.2., 2.1.4,2.1.6., 2.1.8., 2.1.9., 2.1.16 пункту 2.1. контракту, зокрема: порушення правил внутрішнього трудового розпорядку; проведення позапланових ремонтних робіт з порушенням встановленого законом порядку; проведення на території музею діяльності та заходів, які суперечать статуту комунальної установи «Одеський художній музей обласної ради», Законів України «Про культуру», «Про музеї та музейну справу», зокрема концертної діяльності в приміщенні музею, що є порушенням статей 2,3, 21 Закону України «Про музеї та музейну справу»; інші порушення зафіксовані депутатами Одеської обласної ради. Також враховано порушення порядку призначення на посаду керівника комунальної установи «Одеський художній музей» позивача, зокрема відсутність рішення Одеської обласної ради про його призначення на цю посаду, відповідно до пункту 20 частини першої статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Зазначене стало підставами розірвання контракту відповідно до підпункту в пункту 5.2., підпунктів а, б, г, ж пункт 5.3 контракту з директором комунальної установи «Одеський художній музей» від 19 березня 2018 року. Вказане рішення позивач вважає незаконним, оскільки воно суперечить фактичним обставинам його діяльності на посаді директора комунальної установи «Одеський художній музей», ухвалено депутатами з грубим порушенням вимог Регламенту Одеської обласної ради та в умовах відсутності у депутатів будь якої інформації щодо фінансово-господарської діяльності установи. Позивача було призначено на посаду у повній відповідності до вимог статті 215 Закону України "Про культуру". Під час прийняття рішення щодо звільнення позивача його проект не розглядався всупереч п. 3.8.2. Регламенту Одеської обласної ради постійною комісією обласної ради з питань управління майном спільної власності територіальних громад області, хоча її висновок з даного питання є обов`язковим. Умови дострокового розірвання трудового контракту з позивачем зазначені в п.5.3 контракту. Так, згідно з п.5.3 контракту, директор достроково звільняється з посади, а контракт розривається відповідно до рішення Одеської обласної ради з наступних підстав: п.п. а) у разі систематичного невиконання Директором без поважних причин обов`язків, покладених на нього цим контрактом, статутом та законодавством; п.п. б) у разі одноразового грубого порушення Директором законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом та статутом, в результаті чого для установи настали значні негативні наслідки (нанесено збитки, виплачено штрафні санкції і т.п.); п.п. в) у разі невиконання Установою зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати обов`язкових платежів, страхових внесків, а також невиконання Установою зобов`язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати; п.п. г) у разі непогодження відповідним органом планів роботи, кошторисів, калькуляцій, договорів, які відповідно до законодавства, статуту Установи та цього контракту повинні бути узгодженими; п.п. д) за поданням службових осіб органів державного нагляду за охороною праці у разі систематичних порушень вимог чинного законодавства з питань охорони праці; п.п. е) у разі порушення порядку здійснення розрахунків в іноземній валюті; п.п. ж) у разі невиконання рішень Власника, розпоряджень обласної державної адміністрації, наказів галузевого управління та інших нормативно-правових актів; п.п. з) у разі виявлення Державною аудиторською службою України суттєвих порушень, про що складено відповідний акт; п.п. і) у разі порушення законодавства з питань державних закупівель та бюджетного законодавства, що призвело до порушення встановленого порядку використання відповідних коштів. Як зазначив позивач, будь-яких фактів порушення позивачем вимог пункту 5.3 Контракту виявлено не було ані зі сторони Одеської обласної державної адміністрації, як органу управління комунальною установою «Одеський художній музей», ані зі сторони Одеської обласної ради, як власника установи. Орган управління комунальною установою «Одеський художній музей» ніколи не звертався до Одеської обласної ради із повідомленнями про порушення Позивачем положень чинного законодавства, Статуту комунальної установи «Одеський художній музей», контракту та ніколи не подавав до Одеської обласної ради пропозицій щодо дострокового розірвання із ним Контракту та звільнення Позивача з посади директора комунальної установи «Одеський художній музей». Одеська обласна рада ніколи не приймала рішення щодо здійснення перевірки діяльності комунальної установи «Одеський художній музей» органом управління та ніколи не приймала рішення щодо здійснення перевірки діяльності комунальної установи «Одеський художній музей» самостійно. Посилання на обставини, що мають місце у рішенні, що оскаржується, та які були озвучені під час розгляду проекту рішення на сесії, не були та не могли бути встановлені та підтверджені будь-якими доказами та належними органами на час прийняття рішення, тому не могли бути підставою для звільнення позивача з посади директора комунальної установи «Одеський художній музей». Позивачем завжди подавалися на затвердження та були затверджені плани роботи комунальної установи «Одеський художній музей» на відповідні роки, звіти роботи установи за відповідні роки та місяці, кошториси комунальної установи «Одеський художній музей» на відповідні періоди, калькуляції на усі роботи та послуги, що виконувалися, або надавалися установою. Протиаварійні роботи в приміщенні комунальної установи були зроблені у повній відповідності до чинного законодавства та після отримання дозволу від Міністерства культури України. Усі розпорядження органу управління установи та її власника, надані в межах повноважень, визначених законодавством України позивачем виконувались. Під час роботи позивача на посаді директора комунальної установи «Одеський художній музей» значно збільшилась кількість відвідувачів музею та його дохід від статутної діяльності. Збільшилась власна колекція музею. Була виконана програма розвитку установи на один і п`ять років, яка розглядалася на засіданнях конкурсної комісії та яка є додатком до трудового контракту з позивачем. Жодних порушень трудової дисципліни зі сторони позивача зафіксовано не було, а отже відсутні будь-які підстави для дострокового розірвання контракту. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.10.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.10.2019 року відмовлено в забезпеченні позову. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2019 року поновлено судовий розгляд справи. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Степанов І.В. позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити. Окрім цього, пояснили, що станом на день розгляду справи позивач з посади не звільнений, продовжує виконувати посадові обов`язки, фактично прогулу немає. Представник Одеської обласної ради заперечував проти задоволення позову. Пояснив, що призначення на посаду позивача відбулося з порушенням вимог п.20 ст.43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Прийняття Одеською обласною радою рішення від 4 вересня 2019 року № 1050-VII «Про розірвання контракту та звільнення з посади керівника Комунальної установи «Одеський художній музей» відбулося без порушення Регламенту Одеської обласної ради. Контракт з позивачем було розірвано на підставі п.5.3 Контракту у зв`язку з виявленими депутатами Одеської обласної ради численними порушеннями вимог контракту, законів та статуту комунальної установи «Одеський художній музей» зі сторони позивача, а саме: позивачем не було допущено до перевірки господарсько-фінансової діяльності установи групу депутатів, яка була створена відповідно до розпорядження голови Одеської обласної ради від 04.04.2018 №297/2018-ОР «Про створення робочої групи з перевірки діяльності КУ «Одеський художній музей», що є порушенням п. 1.7 статуту установи; позивач не надавав відповіді на депутатські звернення, що є порушенням п. 2.1.2 контракту; було зафіксовано факт невидачі трудової книжки звільненому працівнику, що є порушенням п.2.1.6 контракту; позивачем не було розроблено науково-проектну документацію на проведення ремонтно-реставраційних робіт через відсутність фінансування з обласного бюджету, хоча її розроблення передбачене програмою розвитку установи на один і п`ять років, яка розглядалася на засіданнях конкурсної комісії та яка є додатком до цього контракту, що є порушенням п.2.1.4 контракту; позивачем було порушено вимоги статті 26 Закону України «Про охорону об`єктів культурної спадщини», згідно якої ремонт пам`яток національного значення здійснюється лише за наявності письмового дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково-проектної документації, що є самостійною підставою звільнення за п.5.3 контракту; позивачем, як посадовою особою юридичної особи публічного права, повинена була подаватися електронна декларація, у відповідності до положень ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», чого позивачем виконано не було, що є самостійною підставою звільнення за п.5.3 контракту. Представник Одеської обласної державної адміністрації у судовому засіданні просила позов задовольнити та зазначила, що призначення позивача на посаду директора комунальної установи «Одеський художній музей» та укладення контракту з ним відбулося у повній відповідності з вимогами чинного законодавства. Одеською обласною державною адміністрацією будь-яких фактів порушення пункту 5.3 Контракту зі сторони позивача виявлено не було та Одеська обласна державна адміністрація, як орган управління комунальною установою «Одеський художній музей» ніколи не звертався до Одеської обласної ради із повідомленнями про порушення позивачем положень чинного законодавства, Статуту комунальної установи «Одеський художній музей», контракту та ніколи не подавала до Одеської обласної ради пропозицій щодо дострокового розірвання із ним Контракту та звільнення позивача з посади директора комунальної установи «Одеський художній музей». Представник Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації у судовому засіданні просила позов задовольнити та зазначила, що зі сторони Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації не було зафіксовано випадків порушення позивачем вимог чинного законодавства, Статуту комунальної установи «Одеський художній музей», контракту. Всі необхідні документи щодо діяльності установи, які потребують погодження, були погоджені завчасно. Представник Комунальної установи «Одеський художній музей» у судовому засіданні просив позов задовольнити. Вказував, що за час діяльності позивача на посаді директора значно підвищилась кількість відвідувача музею та значно підвищився рівень грошових надходжень від статутної діяльності. Всі документи, які потребують попереднього погодження з органом управління та власником, надавались на погодження завчасно та були погоджені. Протиаварійні роботи в будівлі музею були виконані на підставі отриманого від Міністерства культури України письмового дозволу. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Трудовий договір, за положеннями ч. 1 ст. 21 КЗпП України, є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 21 КЗпП України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Так, згідно з частиною першою статті 21 Закону України «Про культуру» керівники державних та комунальних закладів культури призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту строком на п`ять років за результатами конкурсу. Наказом Директора Департаменту культури національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини облдержадміністрації від 9 жовтня 2017 року № 179 «Про оголошення конкурсу на посаду директора комунальної установи «Одеський художній музей» було оголошено конкурс за відповідною посадою. Відповідно до протоколу № 2 другого засідання конкурсної комісії з проведення конкурсного добору на посаду директора комунальної установи «Одеський художній музей» від 06 грудня 2017 року переможцем конкурсу на посаду директора комунальної установи «Одеський художній музей» було визнано позивача. Згідно з частиною 15 статті 215 Закону України "Про культуру" керівник органу управління зобов`язаний призначити переможця конкурсу керівником державного чи комунального закладу культури не пізніше двох місяців з дня оголошення конкурсу. Підставою для видання наказу про призначення керівника державного чи комунального закладу культури є підписання контракту. Розпорядженням голови Одеської обласної державної адміністрації від 19.03.2018 року №50/к-2018 [PERSON] призначено на посаду директора комунальної установи «Одеський художній музей» строком на 5 років на підставі контракту від 19.03.2018 року. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» голови місцевих державний адміністрацій укладають та розривають контракти з керівниками підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління відповідної місцевої державної адміністрації, або уповноважують на це своїх заступників. Частиною першою статті 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження. Рішенням Одеської обласної ради від 22 вересня 2006 року № 73-У «Про майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління яким здійснює обласна рада» Одеською обласною радою делеговано Одеській обласній державній адміністрації повноваження з управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, зокрема, комунальною установою «Одеський художній музей». Таким чином, Одеська обласна державна адміністрація була визначена органом управління щодо комунальної установи «Одеський художній музей». Вимоги статті 215 Закону України "Про культуру" є імперативними, такими що виключають подвійне тлумачення. Крім того, норма статті 215 Закону України "Про культуру" є спеціальною нормою по відношенню до загальної норми п.20 ст.43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в частині призначення керівників закладів культури. Відповідно до п. 5.2 Контракт припиняється до закінчення терміну його дії у випадках, передбачених пунктами 5.3, 5.4 цього контракту. Підпунктами а-і п. 5.3 визначено підстави, за наявності яких, директор достроково звільняється з посади, а контракт розривається відповідно до рішення Власника. Пункт 5.4 передбачає розірвання контракту за ініціативою Директора. Судом встановлено, що розірвання контракту з позивачем відбулося на підставі рішення № 1050-VII «Про розірвання контракту та звільнення з посади керівника Комунальної установи «Одеський художній музей». Проект вказаного рішення було включено до порядку денного безпосередньо на пленарному засіданні на підставі вимог п. 3.5.8.Регламенту Одеської обласної ради, відповідно до якого у виняткових випадках пропозиції до порядку денного можуть бути внесені депутатами обласної ради на пленарному засіданні обласної ради у письмовій формі з доданням проекту рішення. При цьому, з тексту рішення вбачається, що з-поміж іншого, звільнення відбулось на підставі підпунктів в пункту 5.2, підпункту а, б, г, ж пункту 5.3 контракту. Відповідно до п.15 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» порядок проведення першої сесії ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради. Відповідно до п.6 ст. 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» постійні комісії за дорученням ради, голови чи першого заступника, заступника голови обласної ради, або за власною ініціативою вивчають діяльність підзвітних і підконтрольних раді підприємств, установ та організацій, подають за результатами перевірки рекомендації на розгляд їх керівників, а в необхідних випадках - на розгляд ради. Відповідно до вимог п. 3.8.2. Регламенту Одеської обласної ради під час підготовки проектів рішень обласної ради, пов`язаних з управлінням майном спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, в тому числі з приватизацією, обов`язковою є наявність позитивного висновку постійної комісії обласної ради з питань управління майном спільної власності територіальних громад області. Пункт 3.8.2. Регламенту не містить виключень щодо будь яких проектів рішень, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що вимоги п.3.8.2 Регламенту розповсюджуються на всі проекти рішень, які включаються до порядку денного, в тому числі і на такі, що включаються за процедурою, яка визначена п.3.5.8 Регламенту. Позивачем наголошувалось, а представником відповідача не заперечувався той факт, що постійною комісією обласної ради з питань управління майном спільної власності територіальних громад області не розглядалось питання щодо розірвання контракту з позивачем та висновку з цього питання не надавалось. Даний факт свідчить про порушення депутатами вимог Регламенту Одеської обласної ради під час прийняття рішення № 1050-VII «Про розірвання контракту та звільнення з посади керівника Комунальної установи «Одеський художній музей», яке унеможливило отримання депутатами об`єктивної інформації щодо дотримання позивачем вимог законодавства, контракту та статуту комунальної установи «Одеський художній музей». Окрім цього, під час дослідження наданих сторонами доказів не знайшли свого підтвердження твердження відповідача про порушення позивачем умов контракту та статуту комунальної установи «Одеський художній музей». В матеріалах справи містяться розпорядження голови Одеської обласної ради від 04.04.2018 року №297/2018-ОР «Про створення робочої групи з перевірки діяльності КУ «Одеський художній музей» та висновок робочої групи, в якому зазначено, що позивачем не було допущено робочу групу до перевірки діяльності музею, зокрема: не надано документи фінансово-господарської діяльності установи; не допущено членів робочої групи до сховища музею для перевірки стану музейного фонду; не надано програму розвитку музею; керівник музею відмовився співпрацювати з робочою групою. На підставі цих документів представник відповідача стверджував, що позивач відмовився виконувати розпорядження голови Одеської обласної ради, чим порушив п.1.7 Статуту установи, що є, в свою чергу, порушенням п.1.1 Контакту, що є порушенням п.п. ж) п.5.3 Контракту та є самостійною підставою для його розірвання. Разом з тим, вказані посилання спростовуються встановленими судом обставинами. Згідно із ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» голова Одеської обласної ради має наступні повноваження: скликає сесії ради, повідомляє депутатам і доводить до відома населення інформацію про час і місце проведення сесії ради, питання, які передбачається внести на розгляд ради, веде засідання ради; забезпечує підготовку сесій ради і питань, що вносяться на її розгляд, доведення рішень ради до виконавців, організує контроль за їх виконанням; представляє раді кандидатури для обрання на посаду відповідно заступника голови районної, районної у місті ради чи першого заступника, заступника голови обласної ради; вносить на затвердження ради пропозиції щодо структури органів ради, її виконавчого апарату, витрат на їх утримання; вносить раді пропозиції щодо утворення і обрання постійних комісій ради; координує діяльність постійних комісій ради, дає їм доручення, сприяє організації виконання їх рекомендацій; організує подання депутатам допомоги у здійсненні ними своїх повноважень; організує відповідно до законодавства проведення референдумів та виборів до органів державної влади і місцевого самоврядування; організує роботу президії (колегії) ради (у разі її створення); призначає і звільняє керівників та інших працівників структурних підрозділів виконавчого апарату ради; здійснює керівництво виконавчим апаратом ради; є розпорядником коштів, передбачених на утримання ради та її виконавчого апарату; підписує рішення ради, протоколи сесій ради; забезпечує роботу по розгляду звернень громадян та доступу до публічної інформації; веде особистий прийом громадян; забезпечує гласність у роботі ради та її органів, обговорення громадянами проектів рішень ради, важливих питань місцевого значення, вивчення громадської думки, оприлюднює рішення ради; представляє раду у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, трудовими колективами, адміністрацією підприємств, установ, організацій і громадянами, а також у зовнішніх відносинах відповідно до законодавства; за рішенням ради звертається до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад у сфері їх спільних інтересів, а також повноваження районних, обласних рад та їх органів; звітує перед радою про свою діяльність не менше одного разу на рік, у тому числі про виконання Закону України "Про доступ до публічної інформації", здійснення державної регуляторної політики відповідно виконавчим апаратом районної, обласної ради, районної у місті ради, а на вимогу не менш як третини депутатів - у визначений радою термін; вирішує інші питання, доручені йому радою. Голова районної, обласної, районної у місті ради в межах своїх повноважень видає розпорядження. Голова Одеської обласної ради може видавати розпорядження виключно з метою реалізації своїх повноважень, які передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування України». Повноваження щодо організації перевірок фінансово-господарської діяльності підприємств та установ, які знаходяться у спільній власності територіальних громад, враховуючи те, що ці питання відносяться до питань управління даними підприємствами та установами, згідно із ст.55 Закону України «Про місцеве самоврядування України», у голови Одеської обласної ради відсутні. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування України» виключно на пленарних засіданнях обласної ради здійснюється вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад, що перебувають в управлінні обласних рад. Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено правовий статус, загальні організаційні та процедурні засади порядку проведення перевірок фінансово-господарської діяльності суб`єктів господарювання, в тому числі і зі сторони органів місцевого самоврядування. Органом контролю по відношенню до комунальної установи «Одеський художній музей» є Одеська обласна рада, як власник, а також Одеська обласна державна адміністрація, як орган управління. Для проведення перевірки господарсько-фінансової діяльності комунальної установи «Одеський художній музей», згідно із п.1 ст.7 зазначеного Закону, орган контролю, зобов`язаний був прийняти Рішення ради з визначеним предметом перевірки. За результатами здійснення заходу контролю, відповідно до п.6 ст.7 зазначеного Закону, складається акт перевірки, який повинен містити, зокрема, детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства та зауваження суб`єкта господарювання. Акт перевірки, в якому зафіксовані виявлені порушення законодавства є, згідно із ч.7 п.7 Закону, підставою вжиття зі сторони органу контролю відповідних заходів, зокрема, розірвання контракту. Одеська обласна рада, як орган контролю комунальної установи «Одеський комунальний музей», має виключні повноваження своїм рішенням, прийнятим у відповідності до регламенту, призначати перевірки господарсько-фінансової діяльності комунальної установи «Одеський комунальний музей». Разом з тим, з матеріалів справи та пояснень учасників справи не встановлено, що Одеською обласною радою приймалося рішення щодо перевірки господарсько-фінансової діяльності комунальної установи «Одеський комунальний музей». Відповідно до п.1.7 Статуту комунальної установи «Одеський художній музей» установа у своїй діяльності повинна керуватися чинним законодавством, Законом України «Про культуру», наказами Міністерства культури України, рішеннями Одеської обласної ради, розпорядженнями її голови, розпорядженнями голови облдержадміністрації, Статутом і погодженими планами роботи. Враховуючи те, що розпорядження голови Одеської обласної ради №297/2018-ОР від 04.04.2018 є таким, що не породжує права та обов`язки для третіх осіб, висновок робочої групи з перевірки КУ «Одеський художній музей» від 05.06.2018 року, яка була створена на підставі цього розпорядження, є також таким, що не може створювати будь-яких правових наслідків для позивача. Суд приходить до висновку, що позивач, не допустивши до перевірки господарсько-фінансової діяльності комунальної установи «Одеський художній музей» депутатів на підставі розпорядження голови Одеської обласної ради №297/2018-ОР від 04.04.2018 не вчинив порушення п.1.7 Статуту установи з причини відсутності відповідальної особи з ключами від відповідних приміщень, про що ним було зазначено в судовому засіданні. Представником відповідача не спростовано зазначений факт та не надано належного підтвердження порушення позивачем законних прав Одеської обласної ради. За таких обставин висновок робочої групи з перевірки КУ «Одеський художній музей» від 05.06.2018 року не може бути прийнятий судом як законна підстава для звільнення [PERSON] з посади директора. Окрім цього, доводи представника відповідача щодо того, що позивач не надав відповіді на депутатські звернення №120/Д від 23.03.2018, №121/Д від 23.03.2018, №123/Д від 23.03.2018, №124/Д від 26.03.2018, №125/Д від 26.03.2018, №126/Д від 26.03.2018 в порушення вимог статті 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та п.п 2.1.2 Контракту, а також є порушенням п.п. а) п.5.3 та є самостійною підставою для його розірвання не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. В матеріалах справи міститься інформація про завчасно надані позивачем відповіді на перелічені депутатські звернення, яка не спростована представником відповідача. Суд також зазначає, що твердження представника відповідача про те, що факт несвоєчасної видачі трудової книжки працівнику комунальної установи «Одеський художній музей» є підтвердженням порушення Позивачем п.2.1.6 контракту є помилковим та не ґрунтується на матеріалах справи. Відповідно до п.2.1.6 контракту, який міститься в матеріалах справи, Директор створює в Установі безпечні і сприятливі умови праці, а також забезпечує додержання прав працівників, гарантованих законодавством саме про охорону праці. Тобто, даний пункт контракту забезпечує дотримання Позивачем лише вимог законів України про охорону праці, а саме: розділу «Охорона праці» КЗпП та Закони України: «Про охорону праці", "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", "Про охорону здоров`я", "Про пожежну безпеку", "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення", "Про використання ядерної енергії та радіаційний захист", "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про колективні договори і угоди", "Про дорожній рух", "Про поводження з радіоактивними відходами", тощо. Таким чином факт не своєчасної видачі трудової книжки звільненому працівнику не є порушенням п.2.1.6 контракту. Суд зазначає, що твердження представника відповідача про те, що позивачем не було розроблено науково-проектну документацію на проведення ремонтно-реставраційних робіт, як один з елементів виконання програм розвитку Установи на один і п`ять років, яка розглядалася на засіданнях конкурсної комісії та яка є додатком до цього контракту, що свідчить про порушення вимог п.2.1.4 контракту є помилковим та таким, що спростовується матеріалам справи. З матеріалів справи вбачається, що зазначена науково-проектна документація не була розроблена через відсутність фінансування з обласного бюджету, тобто з вини самого відповідача. Так у березні 2018 року Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації звертався з проханням до голови Одеської обласної ради щодо включення зазначеного об`єкту до переліку пріоритетних об`єктів будівництво, реставрація, реконструкція та капітальний ремонт яких потребує першочергового залучення коштів державного бюджету і обласного бюджету. Згідно з рішенням Одеської обласної ради від 21 грудня 2017 року № 649 VІІ «Про обласний бюджет Одеської області на 2018 рік» видатки на виготовлення комплексної науково-проектної документації та проведення ремонтно-реставраційних робіт на будівлі- пам`ятці передбачені не були. Згідно з рішенням Одеської обласної ради від 21 грудня 2018 року № 913- VІІ «Про обласний бюджет Одеської області на 2019 рік» видатки на виготовлення комплексної науково-проектної документації та проведення ремонтно-реставраційних робіт на будівлі- пам`ятці передбачені також не були. Таким чином, у суду відсутні підстави вважати дії позивача винними щодо створення умов невиконання одного з пунктів програм розвитку Установи на один і п`ять років. За таких умов твердження представника відповідача про те, що відсутність фінансування з обласного бюджету не звільняє позивача від відповідальності, не може бути взяте судом до уваги. Доводи представника відповідача щодо порушення вимог статті 26 Закону України «Про охорону об`єктів культурної спадщини», згідно якої ремонт пам`яток національного значення здійснюється лише за наявності письмового дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково-проектної документації, що є порушенням п.п. а та г п.5.3 Контракту, а саме, підставами звільнення за систематичне невиконання Директором без поважних причин обов`язків, покладених на нього контрактом, статутом та законодавством не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до листа Міністерстві культури України від 30.07.2018 № 797/10-2/61-18 комунальній установі «Одеський художній музей» був наданий дозвіл на виконання першочергових протиаварійних заходів для забезпечення збереження будівлі - пам`ятки містобудування та архітектури національного значення по [ADDRESS] . В матеріалах справи містяться копії актів виконаних робіт, які були складені за результатами проведення цих робіт та копії документів щодо фінансування даних робіт. Спростовуються також посилання представника відповідача про те, що позивач, як посадова особа юридичної особи публічного права, повинен був подавати електронні декларації, у відповідності до положень ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», але не подав їх, чим допустив бездіяльність, що є порушенням вимог чинного законодавства про запобігання корупції, та в свою чергу, порушенням п.п. а) п.5.3. Контракту і самостійною підставою для розірвання контракту. Відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону дія розділу VII «Фінансовий контроль» цього Закону не поширюється на посадових осіб закладів, установ та організацій, які здійснюють основну діяльність у сфері, зокрема, культури. Таким чином, судом не встановлено обов`язку позивача подавати електронну декларацію. В матеріалах справи містяться копії документів, які підтверджують належне виконання позивачем вимог законодавства, контракту та статуту комунальної установи «Одеський художній музей», зокрема: копії затверджених планів роботи комунальної установи «Одеський художній музей» на відповідні роки, копії затверджених звітів роботи установи, копії затверджених кошторисів комунальної установи «Одеський художній музей», копії затверджених калькуляцій на усі роботи та послуги, що виконувалися, або надавалися установою та копії затверджених калькуляцій на сувенірну продукцію, яка реалізується установою, копія дозволу Міністерства культури України про надання дозволу про проведення протиаварійних робіт в установі, копії документів, які свідчать про виконання розпоряджень органу управління установи та її власника, що надані ними в межах повноважень, визначених законодавством України, копії документів, що свідчать про значне збільшення кількості відвідувачів музею та його доходу від статутної діяльності за час перебування позивача на посаді, копії документів про збільшення власної колекції музею. Доказів, які б свідчили про порушення трудової дисципліни позивачем представником відповідача надано не було. Суд звертає увагу, що з стенограми 26-тої позачергової сесії Одеської обласної ради VII скликання, яка відбулася 04 вересня 2019 року, не вбачається, що під час прийняття рішення № 1050-VII «Про розірвання контракту та звільнення з посади керівника Комунальної установи «Одеський художній музей» депутатами обговорювалися питання щодо конкретних порушень контракту зі сторони позивача. Враховуючи викладені обставини у їх взаємозв`язку, суд приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для дострокового припинення контракту з [PERSON] визнання незаконним та скасування рішення Одеської обласної ради від 4 вересня 2019 року № 1050-VII «Про розірвання контракту та звільнення з посади керівника Комунальної установи «Одеський художній музей». Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині поновлення позивача на займаній посаді, визнання таким, що діє, контракту від 19 березня 2018 року та стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд виходить з того, що станом на день розгляду справи фактичного звільнення позивача із займаної посади не відбулось, контракт продовжував діяти та як пояснив сам позивач він продовжує виконувати покладені на нього обов`язки Директора Комунальної установи «Одеський художній музей», а з`явлення таких вимог було передчасним, оскільки позивач очікував порушення його прав саме таким чином, однак зазначені події не мали місця. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачі у справах про оскарження звільнення мають пільги щодо сплати судового збору, враховуючи задоволення однієї позовної вимоги немайнового характеру, судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial