Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

У квітні 2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення за кредитним договором № KGMDAK79550498 від 22.02.2008 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін /а.с. 32/. До позовної заяви представником позивача подано клопотання про проведення розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, а також про розгляд справи, за відсутності представника позивача, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечив проти винесення заочного рішення /а.с. 27, 28/. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений рекомендованим листом, направленим за адресою реєстрації особи який повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причин неявки суду не сповістив. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22.02.2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником прав та обов`язків якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № KGMDAK79550498, за умовами якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі та на умовах, встановлених у цьому Договорі, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов Договору. Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником зобов`язань за Договором, позичальник надає банку предмет застави в заставу. Відповідно до розділу 17 Договору Банк надає позичальнику кредит розмірі 11 371, 49 доларів США, з якого а) частина кредиту в розмірі 11053, 73 доларів США надається з метою придбання позичальником автомобіля; б) частина кредиту в розмірі 110, 34 долари США надається з метою оплати перших страхових платежів за Договорами страхування на перший рік дії кредиту; в) частина кредиту в розмірі 6,75 доларів США, - з метою оплати коштів за реєстрацію предмета застави в Державному реєстрі; г) частина кредиту в розмірі 220, 67 доларів США,- з метою оплати винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі кредиту. Дата погашення кредиту 20.02.2015 року. Відсоткова ставка за кредитом становить 10,56 % річних. Період сплати з «21» по «25» число кожного місяця. Крім того, позичальнику Банком було відкрито рахунок № [NUMBER] . Щомісячний платіж становить 205, 48 доларів США. Судом також встановлено, що між сторонами, а саме ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником прав та обов`язків якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] існували договірні відносини, які регулюються ст. ст. 1048, 1054 ЦК України, при цьому зобов`язання сторін були визначені положеннями укладеного між ними кредитно-заставного договору. Сторони перебувають у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення договору у вигляді Кредитно - заставного договору № KGMDAK79550498 від 22.02.2008 року. (а.с. 10-18). Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.04.2017 року позовні вимоги позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитно-заставним договором № KGMDAK79550498 від 22.02.2008 в розмірі 3 366,76 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 15.11.2016 року становить 86 694,07 грн. 12 січня 2018 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 19.04.2017 року та ухвалою суду від 23 квітня 2018 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.04.2017 року скасовано та призначено справу до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) учасників справи за правилами ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 червня 2018 року позовні вимоги позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитно-заставним договором № KGMDAK79550498 від 22.02.2008 в розмірі 3 366,76 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 15.11.2016 року становить 86 694,07 грн. Згідно позовних вимог та наданих позивачем документів до позовної заяви вбачається, що з відповідача було стягнено заборгованість за кредитним договором за період з дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.06.2018 року, тобто за період з 22.02.2008 року по 15.11.2016 року, то за період після подання позовної заяви від 24.11.2016 року, з 25.11.2016 року по 22.12.2020 року відповідач має заборгованість у розмірі 392, 24 доларів США - 3% річних від простроченої суми. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦПК України: зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином, а не в силу вже прийнятого рішення суду. Таким чином, винесення рішення Ленінським районним судом м. Кіровограда від 11.06.2018 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного викання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦПК України: боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, стягненню з відповідача підлягає заборгованість в сумі 392, 24 долари США, що за курсом 28.03 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.12.2020 року складає 10 994, 49 грн., за кредитним договором № KGMDAK79550498 від 22.02.2008 р. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено в повному обсязі, тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270, 00 грн.

Outcome: approved