Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Директор комунального некомерційного підприємства "Обласний медичний центр психічного здоров`я" Житомирської обласної ради звернувся до суду із зазначеною заявою про продовження госпіталізації [PERSON] , [INFO] у психіатричному закладі в примусовому порядку у зв`язку із наявністю у останнього тяжкого психічного розладу. [PERSON] , мешканець [ADDRESS] , був госпіталізований повторно 3.08.2020 року в порядку примусової госпіталізації. Рішення про необхідність примусової госпіталізації в стаціонар було прийнято черговим лікарем приймально-терапевтичного психіатричного відділення КНП "ОМЦПЗ" ЖОР Кобзар О.М. 3.08.2020 року, яка після особистого огляду [PERSON] зробила висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у примусовому порядку у зв`язку з наявністю тяжкого психіатричного розладу, внаслідок чого він вчиняв реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від брата та сестри останнього. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 5.08.2020 року [PERSON] , [INFO] - госпіталізовано в примусовому порядку до Комунального некомерційного підприємства "Обласний медичний центр психічного здоров`я" Житомирської обласної ради без його згоди строком до одного місяця. 31.08.2020 року [PERSON] був повторно оглянутий комісією лікарів-психіатрів КНП "Обласний медичний центр психічного здоров`я" Житомирської обласної ради у складі: заступника медичного директора Матвіюк Н.К., лікаря-психіатра Чемоданової Т.В., лікаря-психіатра Турнової Є.В. Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про продовження примусової госпіталізації та дійшла до висновку, що обстеження і лікування [PERSON] можливе лише в стаціонарних умовах (висновок №3985 від 31.08.2020 року). Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня у зв`язку з відмовою хворого від продовження запропонованої госпіталізації. У судовому засіданні лікар-представник КНП "Обласний медичний центр психічного здоров`я" Житомирської обласної ради заяву підтримав та пояснив суду, що хворий на даний час перебуває в такому важкому стані психічного розладу, що потребує продовження примусового лікування у психіатричному закладі в умовах стаціонару. Відповідно до висновку психіатричної лікарсько-консультативної комісії №450 на даний час [PERSON] перебуває в стані гострого психотичного розладу, тому перебування на судовому засіданні є недоцільним. Учасники судового розгляду не наполягали на обов`язковій участі відсутніх осіб, у зв`язку з чим судом вирішено проводити розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши думку учасників судового розгляду, зокрема, представника лікарні, який просив задовольнити заяву, думку прокурора, який вважає, що є всі підстави для задоволення судом такої заяви, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення. Згідно ст. 14, ст. 22 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. За умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку розглядається судом за місцезнаходженням зазначеного закладу (ч. 1 ст. 339 ЦПК України) протягом 24 годин (ч. 1 ст. 341 ЦПК України) в порядку окремого провадження (п. 9 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Статтею 3 Закону України "Про психіатричну допомогу" передбачено, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про психіатричну допомогу" перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації (ч. 3 ст. 17 Закону). Відповідно до "Принципів захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги", схвалених Резолюцією Генеральної Асамблеї № 46/119 від 17 грудня 1991 року, в Принципі 6 зазначено, що будь-яка особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в якості пацієнта у примусовому порядку, або особа, вже госпіталізована як пацієнт у добровільному порядку, може триматися як пацієнт у психіатричному закладі у примусовому порядку тоді й тільки тоді, коли уповноважений для цієї мети відповідно до закону кваліфікований фахівець, який працює в області психіатрії, встановить відповідно до Принципу 4 цього ж нормативно-правового акту, що ця особа страждає на психічне захворювання, і визначить, що: (а) внаслідок цього психічного захворювання існує серйозна загроза заподіяння безпосередньої або неминучої шкоди цій особі або іншим особам, або (б) у випадку особи, чиє психічне захворювання є тяжким, а розумові здібності ослабленими, відмова від госпіталізації або тримання даної особи в психіатричному закладі може призвести до серйозного погіршення її здоров`я або унеможливить застосування належного лікування, яке може бути здійснене лише за умови госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до принципу найменш обмежувальної альтернативи. Відповідно до ч. 2 ст. 342 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника закладу з надання психіатричної допомоги є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, виходячи із висновку комісії лікарів-психіатрів №3985 від 31.08.2020 року, яким встановлено психічний стан [PERSON] , який на даний час має ознаки гострого психічного розладу, оскільки вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку як для оточуючих, так і для нього самого; з урахуванням того, що обстеження та лікування останнього можливе лише в стаціонарних умовах, суд вбачає необхідність продовження госпіталізації [PERSON] у психіатричному закладі в примусовому порядку. На підставі п. 9 ч. 1 ст. 430 ЦПК рішення суду слід звернути до негайного виконання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved