Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (надалі -ПАТ КБ "Приватбанк") звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідачу згідно укладеного договору № б/н від 02.02.2011р. було надано кредит у розмірі 2000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач у порушення норм Закону та умов договору не повертає кредит та кошти за користування кредитом, станом на 26.11.2017року заборгованість за кредитним договором становить 60545,23 гривень (шістдесят тисяч п'ятсот сорок п'ять гривень 23 копійки), з яких: заборгованість за кредитом - 2000 гривень, заборгованість по процентах за користування кредитом -50651,98 гривень, заборгованість за пенею та комісією -4533,95грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2859,30 грн. - штраф (процентна складова). Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 60545,23 гривень (шістдесят тисяч п'ятсот сорок п'ять гривень 23 копійки) та 1600грн. судового збору. Представником позивача суду було подано заяву про розгляд справи за його відсутності, в порядку спрощеного позовного провадження, згідно з якою позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч.1 ст. 287 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу згідно укладеного договору №б/н від 02.02.2011р. було надано кредит у розмірі 2000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Судом встановлено, що банк взяті на себе зобов'язання по кредитному договору виконав в повному об'ємі. Однак, [PERSON] не повертає отримані кредити відповідно до графіків погашення кредитів та відсотків, в зв'язку з чим не виконує зобов'язання належним чином і, згідно наданого представником позивача та перевіреного судом розрахунку ПАТ КБ "Приватбанк", станом на 26.11.2017року заборгованість за кредитним договором становить 60545,23 гривень (шістдесят тисяч п'ятсот сорок п'ять гривень 23 копійки), з яких: заборгованість за кредитом - 2000 гривень, заборгованість по процентах за користування кредитом -50651,98 гривень, заборгованість за пенею та комісією -4533,95грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2859,30 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається з матеріалів справи, позивач в позовній заяві просить суд стягнути пеню в розмірі 4533,95грн. та штрафи в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина), 2859,30грн. (процента складова). Суд відмовляє в частині задоволення позовних вимог банку про стягнення штрафу, виходячи з того, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж саме порушення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс 15 і відповідно до положень ч. 1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права. За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача встановлену в судовому засіданні заборгованість за кредитним договором в сумі 57185,93гривень (2000+50651,98+4533,95=57185,93). В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити . Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1600 гривень.

Outcome: partial