Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року у цивільній справі №2/756/1343/16 за позовом ПАТ "Універсал Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року у цивільній справі №2/756/1343/16 за позовом ПАТ "Універсал Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 09 серпня 2007 року №004-2900/756-0038 у сумі 187749,38 швейцарських франків, а також судовий збір у сумі 65553,81 грн. Відповідач [PERSON] вказав, що зазначене рішення суду було ухвалене з порушенням вимог ЦПК України. Так, на думку заявника, він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в результаті чого не зміг надати пояснення, заперечення та брати участь у дослідженні доказів по справі. Також у заяві про перегляд заочного рішення заявник вказує, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем, є недостовірним, а зазначені в ньому відомості не відповідають дійсності. З цих підстав заявник просив суд скасувати заочне рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року у цивільній справі №2/756/1343/16 та призначити справу до розгляду в загальному порядку. Представник заявника в судовому засіданні заяву свого довірителя підтримав, просив суд її задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, оскільки відповідно до норми ст.231 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року у цивільній справі №2/756/1343/16 позовні вимоги ПАТ "Універсал Банк" задоволено, стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 09 серпня 2007 року №004-2900/756-0038 у сумі 187749,38 швейцарських франків, а також судовий збір у сумі 65553,81 грн. (а.с.133-135). Згідно з ч.1 ст.74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Ч.5 цієї ж статті визначено, що разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Також слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. [PERSON] під час розгляду справи не повідомляв суд про зміну свого місця проживання або місцезнаходження, тому повістки про виклик до суду надсилались йому на останню відому судові адресу (зареєстроване місце проживання відповідача), а саме: [ADDRESS], однак поштові відправлення з судовими повістками про виклик, надіслані за цією адресою, були повернуті до суду у зв'язку з закінченням встановленого строку зберігання. З огляду на наведені вище законодавчі положення, вважається, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи на 10 год. 30 хв. 13 січня 2016 року та на 10 год. 00 хв. 29 лютого 2016 року. Крім того, не заслуговують на увагу твердження представника заявника про те, що [PERSON] станом на 29 лютого 2016 року хворів та об'єктивно не міг з'явитися до суду, оскільки до матеріалів справи не долучено листок непрацездатності відповідача, який може бути належним доказом поважності причини неявки в судове засідання (натомість представником [PERSON] надано лише копію з медичної карти амбулаторного хворого). Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Зі змісту наведеної норми вбачається, що заочне рішення може бути скасоване судом лише за наявності двох підстав, визначених у ст.232 ЦПК України, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи (до зазначеного висновку прийшов також Верховний Суд України у здійсненому ним Узагальненні судової практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах). Суд вважає, що докази, на які посилається [PERSON] у своїй заяві про перегляд заочного рішення, не мають істотного значення для правильного вирішення справи. Таким чином, у даному випадку відсутня сукупність двох підстав, наявність яких є необхідною умовою для скасування судом ухваленого ним заочного рішення. З огляду на вищевикладене,

Outcome: dismissed