Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач просить постановити рішення про зміну розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі з 50 до 1 500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, та про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1\~500 гривень щомісяця, починаючи з дня подання позову і до закінчення навчання. Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що з відповідача рішенням суду від 11.09.2009 року було стягнуто аліменти на утримання їх дочки [PERSON] та сина [PERSON] в сумі по 50 гривень на кожну дитину. Стягнення аліментів на сина припинене у зв`язку із досягненням ним 14.12.2018 року повноліття. На даний час син навчається у Харківському державному професійно-педагогічному коледжі імені В.І. Вернадського. Навчання сина вимагає додаткових витрат на його утримання: проїзд, проживання, харчування, одяг. Відповідач матеріальної допомоги на ці витрати в добровільному порядку не надає. Крім цього, стягуваний розмір аліментів на неповнолітню дочку є недостатнім для її утримання і забезпечення належного рівня життя. З часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів матеріальний стан відповідача покращився, оскільки він працевлаштувався і має постійний дохід. Провадження в справі відкрито ухвалою від 16.10.2019 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав копію ухвали з примірником матеріалів позову 27.10.2019 року. У строк, визначений судом та з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі доказами. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. Згідно з рішенням Любомльського районного суд від 11.09.2009 року сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Цим рішенням суду з відповідача в користь позивача, яка на той час мала прізвище " [PERSON] ", стягнуто аліменти на утримання їх обох дітей в розмірі по 50 гривень щомісячно на кожну дитину. Із копії свідоцтва серії [NUMBER] вбачається, що 25.12.2013 року позивач уклала другий шлюб і нині має прізвище чоловіка " [PERSON] ". 14.12.2018 року син сторін досяг повноліття, через що стягнення на його утримання аліментів припинено. Відповідно до довідки про склад сім`ї від 12.09.2019 року діти сторін проживають разом із матір`ю, позивачем [PERSON] , по [ADDRESS] . Копією довідки Харківського державного професійно-педадогічного коледжу імені В.І. Вернадського від 04.09.2019 року стверджено, що син сторін [PERSON] вступив до даного навчального закладу на навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем "молодший спеціаліст" з 01.09.2019 року за кошти обласного бюджету. Форма навчання денна; термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2021 року. Із наданої на виконання ухвали суду від 30.10.2019 року Камінь-Каширським відділом обслуговування громадян (сервісним центром) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Волинській області довідки форми ОК-5 встановлено, що за повний 2018 року сума заробітку відповідача становила 48\~030,10 гривень, за повних дев`ять місяців (січень-вересень) 2019 року 37\~557,00 гривень, місячний заробіток складає 4\~173,00 гривень. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом цієї норми умовою збільшення або зменшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. При розгляді позовів, заявлених з таких підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час ухвалення судом рішення про стягнення аліментів дочці сторін Софії було 3 роки, нині 13 років. Згідно із Законом України "Про Державний бюджет на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 грудня становить 2218 гривень. Із наведеного слідує, що відповідач сплачує аліменти у меншому розмірі, ніж гарантований чинним законодавством (1109 гривень), що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. З моменту присудження аліментів дочка сторін підросла і в силу свого віку природно потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту тощо, що тягне і відповідну зміну матеріального становища позивача як матері. Визначений судовим рішенням розмір аліментів на даний час є незначний і це є очевидним з огляду на їх купівельну спроможність, що в свою чергу свідчить про погіршення майнового стану позивача, відповідно позбавлення її можливості забезпечити належне утримання дитини. В той же час встановлено покращення матеріального становища відповідача, оскільки зібраними у справі доказами доведено наявність у нього регулярного доходу у порівняні із 2009 роком. Отже, наведене у своїй сукупності свідчить про наявність підстав для збільшення розміру стягуваних аліментів на неповнолітню дитину. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи фактичні обставини справи, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також із урахуванням рівності батьківського обов`язку утримувати дітей, дійшов висновку про необхідність зміни розміру щомісячного стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки у заявленому позивачем розмірі - до 1 500 гривень. Суд також зважує на те, що дитина проживає разом із матір`ю, а відтак основний тягар по її утриманню, яке включає в себе також незаплановані (непередбачувані) витрати, лежить саме на позивачу. Адже утримання дитини не зводиться виключно до суми стягуваних аліментів із платника, а є набагато ширшим поняттям як у матеріальному, так і в моральному аспекті. Такий розмір є наближеним до мінімального та, на думку суду, відповідає потребам дитини згідно її віку та відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України загальним засадам сімейних відносин справедливості, добросовісності, розумності. Таким чином, обґрунтування та підстави позову в частині збільшення розміру стягуваних аліментів на неповнолітню дочку відповідають фактичним обставинам і вимогам закону, у зв`язку із чим підлягають задоволенню. Згідно із ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Судом встановлено, що син сторін [PERSON] досяг повноліття, його вік є меншим 23 років, він продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Відповідач має регулярний дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину у зв`язку з його навчанням в навчальному закладі. На спростування доводів позивача відповідач відзиву, письмових пояснень чи певних доказів суду не подав, а відтак суд не має підстав не приймати до уваги викладених у позові тверджень позивача, у зв`язку із чим є очевидним, що тягар по утриманню сина лежить саме на ній. Крім цього відповідач не довів наявності у нього інших утриманців або ж існування певних обставин, які унеможливлюють сплату аліментів на утримання повнолітнього сина. До стягнення на утримання сина позивач заявила 1\~500 гривень, проте цю суму суд вважає дещо завищеною. При визначенні розміру цих аліментів суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Суд також враховує розмір встановленого у справі щомісячного доходу відповідача та наявність у нього аліментного зобов`язання щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , з урахуванням збільшеного цим судовим рішенням розміру. Із урахуванням наведеного, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1\~200 гривень. Такий розмір аліментів суд вважає достатнім і таким, що певною мірою відповідає потребам сина та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Таким чином, позовні вимоги щодо розміру стягнення аліментів на повнолітнього сина у зв`язку із його навчанням підлягають задоволенню частково. На підставі ст.ст.191, 201 СК України, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України збільшений розмір аліментів на неповнолітню дочку сторін підлягає стягненню з часу набрання рішенням суду законної сили, а аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, - з дня подання позовної заяви до суду та із негайним виконанням у межах суми платежу за один місяць. У відповідності\~до вимог\~ч.ч.1,\~2\~ст.141\~ЦПК України\~судовий збір\~по справі\~слід покласти\~на відповідача,\~при цьому\~за частково\~задоволеною вимогою\~-\~пропорційно до\~задоволених вимог\~із розрахунку\~задоволення 80 % таких вимог.

Outcome: partial