Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просить заборонити [PERSON] перебувати в її місці проживання, що за адресою: [ADDRESS] строком на 6 місяців; заборонити йому наближатися на визначену відстань до місця її проживання, заборонити у будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців. В обгрунтування своїх вимог заявник вказує, що вона з 2009 року проживала однією сім"єю з [PERSON] як чоловік та жінка, разом із її дітьми від першого шлюбу: [PERSON] , 1997 року народження та [PERSON] , 2003 року народження. Проживали вони в гуртожитку, що за адресою: [ADDRESS] . Однак, вже більше року вони припинили спільне проживання. В цьому ж гуртожитку проживає [PERSON] , який в будь-який час в нетверезому стані приходить до [PERSON] та вчиняє сварки, поводить себе агресивно, ображає її словами нецензурної лайки, погрожує фізичною розправою та принижує її людську гідність в присутності її дітей. З приводу неправомірної поведінки [PERSON] , [PERSON] неодноразово зверталась до органів поліції, однак, останній продовжує вчиняти неправомірні дії відносно неї. Вказала, що така поведінка [PERSON] принижує її людську гідність, вона та її діти перебувають в постійному страху та відчувають себе незахищеними перед ним. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з"явилась, звернулась до суду із заявою про слухання справи у її відсутності, заяву підтримала та просила її задоволити. Кривдник [PERSON] в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст. 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтерисованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального сприпису. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі. Заявник [PERSON] проживає в гуртожитку [ADDRESS] , що стверджується копією ордера на жиле приміщення серії АЖ №000029 виданого 11.09.2013 року та довідкою виданою Черняхівською селищною радою від 29.05.2019року (а.с.8,9). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] неодноразово зверталась до органів поліції із заявами з приводу неправомірної поведінки [PERSON] та вчинення ним психологічного насильства в сім"ї (а.с.11,13,14). Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно п.п. 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім"ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім"єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Частинами 2, 3, 4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Положеннями ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що кривдник [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство відносно [PERSON] , наявні обґрунтовані ризики вчинення ним домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п.п. 1, 4 ч.2 ст.26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved