Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 27.12.2006 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступник якого є ПАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № МL-009/920/2006, відповідно до якого банк надав йому грошові кошти в сумі 62 000 доларів США, зі сплатою 13,99 % річних. 27.12.2006 року з метою забезпечення договору між нею (позивачем) та банком укладено Договір іпотеки (майнової поруки) № РСL-009/920/2006, відповідно до якого в іпотеку було передано нерухоме майно, яке належить їй на праві власності, а саме квартиру [ADDRESS]. 20.02.2009 року між позичальником та банком укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору, яким доповнено кредитний договір графіком платежів та внесені деякі зміни до кредитного договору. 27.08.2009 року між позичальником та банком укладено додатковий договір № 2, відповідно до якого п. 3 частини 1 кредитного договору викладено в новій редакції: на період з 27.08.2009 року по 27.12.2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка в розмірі 6,50 % річних, на період з 28.12.2009 року до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором буде використовуватися фіксована процентна ставка в розмірі 14,95 % річних. Доповнено кредитний договір графіком платежів. Після укладення додаткових договорів до кредитного договору зміни до договору іпотеки № РСL-009/920/2006 від 27.12.2006 року не вносилися. 21.03.2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1201, в якому приватним нотаріусом було запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки, та за рахунок отриманих коштів від його реалізації у встановленому порядку, задовольнити вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі: основний борг - 55 673,43 доларів США, суми боргу по відсотках - 16 496,64 доларів США, витрати по вчиненню виконавчого напису - 1 700 грн., а всього 72 170,07 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.03.2012 року становить 576 278,00 грн. та 1 700 грн. Вважає, що виконавчий напис винесено з порушенням вимог законодавства, а тому він не підлягає виконанню. Для вчинення виконавчого напису нотаріусу мають подаватися нотаріально посвідчені угоди, та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язань. Нотаріус повинен мати виписку з рахунків бухгалтерського обліку банків, на які перераховуються гроші боржника за виконання зобов'язання. Однак, при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив безспірність заборгованості за кредитним договором з рахунку позичальника. Виконавчий напис вчинено на підставі розрахунку, виготовленого самостійно відповідачем. Не надано бухгалтерські документи, виписки з рахунків. Лише надання розрахунку не є підтвердженням наявності заборгованості. Враховуючи відсутність ознак безспірності нотаріус повинен був відмовити у вчиненні виконавчого напису. Крім того, згідно ст. 12 закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Строк за яким проводиться стягнення з 27.12.2006 року по 10.12.2010 року, сума боргу вказана 72 170,07 доларів США, та складається з: основний борг - 55 673,43 доларів США, суми боргу по відсотках - 16 496,64 доларів США. Але на момент купівлі-продажу 10.12.2010 року кредитного портфелю ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сума боргу становила 61 770,20 доларів США, з яких: основний борг - 55 673,43 доларів США, суми боргу по відсотках - 6 096,77 доларів США. Таким чином, борг, який вказано у виконавчому написі за вказаний період не існував. В листах на звернення позичальника банк повідомляв про різні суми боргу по відсотках. Крім того, в порушення умов ЗУ «Про іпотеку» їй (позивачу) не було направлено вимогу про сплату заборгованості. В досудовій вимозі від 30.06.2011 року, яка було направлена позичальнику, сума основного боргу вказана - 55 673,43 доларів США, боргу по відсотках - 10 693,54 доларів США. У відповідь на досудову вимогу позичальник направив лист, в якому вказував на те, що до вимоги не надано доказів, що товариство є належним кредитором, він не погоджувався із сумою боргу, та просив надати докази наявності вказаної суми боргу, копію генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, копію договору купівлі-продажу кредитного портфелю, копію витягу з договору купівлі-продажу, копію статуту, виписки по рахункам про сплату коштів. Таким чином, спірний виконавчий напис було вчинено з порушенням норм діючого законодавства, а тому не підлягає виконанню. Враховуючи те, що порушені її права, вона звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача, який є і представником третьої особи [PERSON], підтримав усі обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що нотаріус не мав первинних бухгалтерських документів для перевірки та встановлення наявності чи відсутності заборгованості, а наданий банком розрахунок заборгованості не є документом, визначений законодавством як підтверджуючий наявність як заборгованості, так і безспірності. Звернення стягнення на предмет іпотеки має відбуватися згідно вимог законодавства. Зазначив і те, що суми заборгованості в листі та у виконавчому написі різні, що є також порушенням. Зауважив, що товариством подано вже позов до суду, тоді як виконавчий напис не скасований. Крім того, докази передачі кредитного портфелю було передано позивачу лише 29.08.2011 року, і то, ця інформація була надана за її зверненням. Досудова вимога була підписана не посадовою особою. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Пояснив, що на їх думку, ними надані нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису, є достатніми та відповідними. Зазначив, що в листі-претензії вказано інший розмір заборгованості по процентам через технічну помилку. Просив врахувати письмові заперечення. Третя особа - приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду письмові пояснення, в яких просила розглянути справу за її відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, який є і представником третьої особи [PERSON], представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. В суді встановлено, що 27.12.2006 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», було укладено кредитний договір № МL-009/920/2006, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 62 000 доларів США, зі сплатою 13,99 % річних. 27.12.2006 року з метою забезпечення договору між [PERSON] та банком укладено Договір іпотеки (майнової поруки) № РСL-009/920/2006, відповідно до якого в іпотеку було передано нерухоме майно, яке належить їй на праві власності, а саме квартиру [ADDRESS]. 20.02.2009 року між позичальником та банком укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору, яким доповнено кредитний договір графіком платежів та внесені деякі зміни до кредитного договору. 27.08.2009 року між позичальником та банком укладено додатковий договір № 2, відповідно до якого п. 3 частини 1 кредитного договору викладено в новій редакції: на період з 27.08.2009 року по 27.12.2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка в розмірі 6,50 % річних, на період з 28.12.2009 року до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором буде використовуватися фіксована процентна ставка в розмірі 14,95 % річних. Доповнено кредитний договір графіком платежів. За договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 10.12.2010 року ПАТ «ОПТ Банк» продав (переуступив) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги до боржників (їх поручителів) щодо сплати основного боргу, процентів, та будь-яких штрафних санкцій. Таким чином, право вимоги за кредитним договором № МL-009/920/2006 від 27.12.2006 року перейшло до ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Згідно витягу з додатку 1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10.12.2010 року слідує, що сума основного боргу [PERSON] становить 55 673,43 доларів США, сума процентів - 6 096,77 доларів США, загальна сума боргу склала 61 770,20 доларів США. 21.03.2012 року приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинила виконавчий напис, відповідно до якого звернула стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON], яка є майновим поручителем [PERSON], за його кредитними зобов'язаннями за кредитним договором № МL-009/920/2006 від 27.12.2006 року, укладеного між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк». Строк, за який провадиться стягнення з 27.12.2006 року по 10.12.2010 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі: основний борг - 55 673,43 доларів США, сума боргу по відсотках - 16 496,64 доларів США, а всього 72 170,07 доларів США, що еквівалентно станом на 21.03.2012 року, 576 278,00 грн., та витрати за вчинення виконавчого напису - 1 700,00 грн. Вчинення нотаріусом виконавчого напису товариством було надано наступні документи: заява ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 13.12.2011 року, договір іпотеки № РСL-009/920/2006 від 27.12.2006 року, договір про відступлення права вимоги від 10.12.20010 року з додатком до договору, договір комісії від 10.12.2010 року з додатком до договору, додаткова угода до договору комісії від 23.12.2010 року, розрахунок заборгованості станом на 06.03.2012 року, кредитний договір від 27.12.2006 року, виписка по рахунку. З досудової вимоги № 17383 від 30.06.2011 року, яка була адресована [PERSON], що надана нотаріусу для вчинення виконавчого напису слідує, що позичальника було повідомлено про придбання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги за кредитним договором, та запропоновано протягом тридцяти днів достроково виконати боргові зобов'язання та сплатити залишок заборгованості в сумі 55 673,43 доларів США та суму відсотків за користування кредитом в розмірі 16 496,64 доларів США. З досудової вимоги № 17382 від 30.06.2011 року, яка була адресована [PERSON], що надана нотаріусу для вчинення виконавчого напису слідує, що поручителя було повідомлено про придбання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги за кредитним договором, та запропоновано протягом тридцяти днів достроково виконати боргові зобов'язання позичальника [PERSON], та сплатити залишок заборгованості в сумі 55 673,43 доларів США та суму відсотків за користування кредитом в розмірі 16 496,64 доларів США. Стороною позивача до справи було надано копії досудових вимог також від 30.06.2011 року, також за № 17383 та № 17382, які були направлені [PERSON] та [PERSON] Порівнюючи досудові вимоги, які були надані приватному нотаріусу та які були направлені позичальнику і поручителю, було встановлено, що суми боргу за відсотками є різними, а саме: у вимогах, які надані нотаріусу вказано 16 496,64 доларів США, а у вимогах, які отримали позичальник та поручитель - 10 693,54 доларів США. Крім того, до справи надано лист на ім'я [PERSON] від товариства, який датований 29.08.2011 року № 604, де вказана знову інша сума боргу по процентам, а саме - 12 034,49 доларів США. Суд враховує і те, що нотаріусу не було надано розрахунку заборгованості, не були надані додаткові угоди, в яких містяться суттєві умови (розміри процентів за користування кредитом). До матеріалів справи стороною позивача надано копії звернень [PERSON] до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 26.07.2011 року, 03.11.2011 року, 21.05.2012 року з приводу досудової вимоги від 30.06.2011 року за № 17383. З даних листів слідує, що позичальник заперечував суму боргу, яка була вказана у вимозі, та просив надати йому документи з приводу зміни кредитора і виписки по рахунку. Відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат" та п.282 Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" - для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умовами, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а саме: нотаріально посвідчені угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення зобов'язання. Обов'язком нотаріуса до вчинення виконавчого напису є перевірка наданих стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов'язання боржником, щодо наявності безспірності боргу. Безспірний борг - це борг, що визнається боржником і кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються. В Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" зазначено, що вчинення виконавчого напису у разі порушення основного зобов'язання здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту одержання боржником письмової вимоги про усунення порушень. Перевірити наявність чи відсутність заборгованості, а також встановити розмір заборгованості можливо виключно з документів первинної бухгалтерської документації, оформлених у відповідності до норм статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). В суді було встановлено, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» при зверненні до нотаріуса в грудні 2011 року із заявою щодо вчинення нотаріального напису, було надано копії досудових вимог позичальнику та поручителю із вказанням суми заборгованості, які не відповідали сумам заборгованості, що вказані у досудових вимогах, які отримали позичальник та боржник. Крім того, з липня 2011 року на адресу товариства [PERSON] направлялися листи з приводу незгоди із сумами боргу. Проте, представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не повідомив приватного нотаріуса з приводу наявності спору щодо суми борги. Таким чином, в суді було встановлено, що представником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було надано приватному нотаріусу копії досудових вимог на ім'я позичальника та поручителя, які не відповідали досудовим вимогам (за однією і тією ж датою та вихідним номером), які отримали позичальник та поручитель. Як і не було повідомлено приватного нотаріуса по наявність спору щодо суми заборгованості, оскільки на момент звернення до приватного нотаріуса (грудень 2011 року) позичальник заперечував розмір заборгованості та вів переписку з товариством. Вказані дії представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» призвели до складання приватним нотаріусом виконавчого напису по сумам боргу, які не є безспірними. Всі вищевикладені обставини та факти дають підстави суду для прийняття рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved