Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості звернулось ПАТ "КБ "ЕКСПОБАНК". У своїй позовній заяві ПАТ "КБ "ЕКСПОБАНК" зазначає, що 22 січня 2008 року між ПАТ "КБ "ЕКСПОБАНК" та [PERSON] було укладено договір кредиту і забезпечення №20/2008 USD, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 21650,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12% річних від суми кредиту. Вказує, що згідно із рішенням загальних зборів акціонерів від 30 жовтня 2009 року №4/2009 відбулась зміна найменування з ВАТ "КБ "Експобанк" на ПАТ "КБ "ЕКСПОБАНК", яке є повним правонаступником щодо прав і зобов'язань ВАТ "КБ "Експобанк". Зазначив, що відповідачу кредит надавався для придбання автомобіля Chevrolet Aveo SF69Y. Вказує, що відповідачем порушено п.п.1.3., 3.5., 4.5.2. договору кредиту, а саме: не повертається кредит, не сплачуються проценти за користування кредитом, не сплачується комісія за кредитне обслуговування у строки/терміни, передбачені договором. Зазначаючи про те, що відповідач порушив умови договору по поверненню коштів та ст. 526, 530, 599, 610 ЦК України, позивач просить стягнути з нього заборгованість за кредитом станом на 17.02.2014 року на суму 58686 доларів США 26 центів та 10671 гривень 96 копійок, яка складається: 4 567 доларів США 74 центи - строкова заборгованість за кредитом, 14 331 доларів США 06 центів - прострочена заборгованість за кредитом; 6 437 доларів США 73 центи - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 2785 грн. 41 коп. - прострочена заборгованість за нарахованою щомісячною комісією за кредитне обслуговування; 21415 доларів США 31 цент - пеня за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості; 11934 долари США 42 центи - пеня за несвоєчасну сплату нарахованих процентів; 7886 грн. 55 коп. - пеня за несвоєчасну сплату нарахованої щомісячної комісії. В судове засідання представник позивача не з'явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просить розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подавав. За клопотанням представника позивача проведено заочний розгляд справи. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. Із заяви [PERSON], вбачається, що 18 січня 2008 року [PERSON] звернувся до банку з проханням про отримання кредиту на придбання автомобіля Chevrolet Aveo SF69Y у розмірі 21650 доларів США. (а.с.11) Відповідно до п.1.1. договору кредиту укладеного між ВАТ "КБ "Експобанк" та [PERSON] від 22 січня 2008 року, позивачем було видано відповідачу грошові кошти в розмірі 21650 доларів США, а відповідач зобов'язався сплачувати позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 12,00% річних (п.1.2. договору кредиту), сплачувати щомісяця комісію за кредитне обслуговування в розмірі 0,2% від залишку заборгованості за кредитом (п.4.5.2. договору кредиту). Згідно п.1.3. договору кредиту, [PERSON] зобов'язався повертати банку кредит щомісячними платежами визначеними у додатку №1 до договору кредиту, але не пізніше 21 січня 2015 року. Відповідно до пункту 2.2. договору кредиту, забезпеченням зобов'язання за даним договором є застава автомобіля Chevrolet Aveo SF69Y, 2007 року випуску, об'єм двигуна 1498 см.куб., реєстраційний номер [NUMBER], колір білий, номер кузова [NUMBER], який був придбаний за кредитні кошти. Згідно із п.5.2. договору кредиту, за несвоєчасне повернення кредиту/частини кредиту та/або несвоєчасну сплату процентів позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,2 % від суми боргу за кожний день прострочення. Відповідно до п.5.3. договору кредиту, за несвоєчасну сплату комісії за кредитне обслуговування позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,2 % від суми боргу за кожний день прострочення. (а.с.12-15) З розрахунку заборгованості за договором кредиту і забезпечення №20/2008 USD між АТ "КБ "ЕКСПОБАНК" та [PERSON] встановлено, що станом на 17 лютого 2014 року загальна сума боргу за даним договором становила 58686 доларів США 26 центів та 10671 гривню 96 копійок, яка складається: 4 567 доларів США 74 центи - строкова заборгованість за кредитом(еквівалент у національній валюті України 39467,56 грн.); 14 331 доларів США 06 центів (еквівалент у національній валюті України 123827,52 грн.)- прострочена заборгованість за кредитом; 6 437 доларів США 73 центи(еквівалент у національній валюті України 55625,21грн.) - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 2785 грн. 41 коп. - прострочена заборгованість за нарахованою щомісячною комісією за кредитне обслуговування; 21415 доларів США 31 цент(еквівалент у національній валюті України 185039,01 грн.) - пеня за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості; 11934 долари США 42 центи (еквівалент у національній валюті України 103119,32 грн.)- пеня за несвоєчасну сплату нарахованих процентів; 7886 грн. 55 коп. - пеня за несвоєчасну сплату нарахованої щомісячної комісії. (а.с.7-10) З повідомлень про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання встановлено, що банк неодноразово надсилав повідомлення для [PERSON] з вимогою виконання порушеного зобов'язання. (а.с.23-28) Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов ПАТ "КБ "ЕКСПОБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 22 січня 2008 року між ПАТ "КБ "ЕКСПОБАНК" та [PERSON] було укладено договір кредиту і забезпечення №20/2008 USD, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 21650,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12% річних від суми кредиту. Оскільки, згідно із ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України у разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, тому вимога банку про дострокове погашення заборгованості є законною. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором. Оскільки договором про надання кредиту було передбачено повернення коштів відповідно до погодженого сторонами графіку, а [PERSON] дані умови порушив, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України з нього слід стягнути заборгованість по кредиту. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Договором кредиту визначено, що [PERSON] отримав кредит зі сплатою 12% річних від суми кредиту і оскільки борг по процентах на даний час не сплачений, то в цій частині позовні вимоги слід задовольнити, як задовольнити і вимогу про стягнення заборгованості по комісії, яка передбачена п.4.5.2. договору кредиту. При цьому судом береться до уваги і те, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався. При укладені договору №20/2008 USD від 22.01.2008 року сторони домовились, що, за несвоєчасне повернення кредиту/частини кредиту та/або несвоєчасну сплату процентів позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,2 % від суми боргу за кожний день прострочення (п.5.2. договору кредиту), а також що, за несвоєчасну сплату комісії за кредитне обслуговування позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,2 % від суми боргу за кожний день прострочення(п.5.3 договору кредиту). Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Оскільки [PERSON] зобов'язання перед банком порушив, то відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України в ПАТ "КБ "ЕКСПОБАНК" виникло право на стягнення з нього пені. Відповідно ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Як вбачається з договору кредиту №20/2008 USD укладеного між ВАТ "КБ "Експобанк" та [PERSON] 22 січня 2008 року, останньому кошти на придбання автомобіля надавались в іноземній валюті і як встановлено із графіку прогнозних погашень, погашення заборгованості за кредитом, відповідач також зобов'язаний був здійснювати в іноземній валюті. За розрахунком станом на 17.02.2014 року подано розрахунок заборгованості в доларах та гривнях ,на день розгляду справи розрахунок заборгованості в гривнях позивачам змінений не був. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність») банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). Національним банком України на виконання положень статті 11 цього Декрету, статті 44 Закону України «Про Національний банк України» в межах своїх повноважень прийнято Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затверджене постановою Правління Національного банку України від 14 жовтня 2004 року № 483 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 9 листопада 2004 року № 1429/10028). Згідно з пунктом 1.5 цього Положення використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк видав йому банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, або генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій). У зв'язку з наведеним суди повинні виходити з того, що надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодної зі сторін кредитного договору. Оскільки кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, то на підставі ч.3 ст.533 ЦК України з [PERSON] слід стягнути кошти саме так як у своїй позовній заяві просить позивач. Враховуючи вищевикладене, та на підставі ст. 549, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved