Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, мотивуючи тим, що вона народилась [INFO] в с.Лусагюх Апаранського району Республіки Вірменія. 20 січня 1991 року разом з батьками та сестрою переїхала в [ADDRESS] та з того часу постійно проживає на території України. Має намір отримати громадянство України, в зв`язку з чим звернулась до Дунаєвецького РВ УДМС України в Хмельницькій області, однак в усній формі їй було відмовлено та роз`яснено, що необхідно підтвердити факт її проживання на території України до 24 серпня 1991 року. А тому звертається до суду. Заявниця [PERSON] до судового засідання подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Дунаєвецького районного відділу Управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, однак представник УДМС України в Хмельницькій області Цісельська О.І. направила до суду пояснення по справі, у яких вказала, що не заперечують проти задоволення заяви, розгляд справи просила проводити у відсутності представника. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] в с.Лусагюх Апаранського району Республіки Вірменії, її батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Також встановлено, що [INFO] [PERSON] разом з батьками та сестрою переїхала до України на постійне місце проживання в [ADDRESS], де проживала до 1994 року, що підтверджується довідкою Старогутянської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області №78 від 23 квітня 2020 року. Із довідки Смотрицької селищної ради ОТГ Дунаєвецького району Хмельницької області № 90 від 17 лютого 2020 року вбачається, що з 08 вересня 1994 року [PERSON] зареєстрована та постійно проживає в [ADDRESS] , Вказане також підтверджується копією Домової книги для прописки громадян, що проживають в будинку. Також встановлено, що [PERSON] отримала посвідку на постійне проживання серії [NUMBER] , виданої 15.03.2012 року. Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07 липня 2016 року у справі №674/903/16-ц було встановлено факт постійного проживання батька заявниці - [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернулася до Дунаєвецького районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області із заявою про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про громадянство України", однак в усному порядку їй було відмовлено та повідомлено, що для набуття громадянства України необхідно звернутися до суду для встановлення і підтвердження факту її постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво". Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З наведеного вбачається, що законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України "Про громадянство України" є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону. При цьому, юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року). Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст.293 ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року ; постійного проживання особи на території України чи Української РСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо. Відповідно до положень Закону України "Про громадянство України" заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження заявника на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду. Суд вважає, що у матеріалах справи наявні докази, якими підтверджено факт проживання заявниці [PERSON] на території України до 24 серпня 1991 року. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] обґрунтована і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved