Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом (а.с.93-108 т.1) до Публічного акціонерного товариства «Перший Український [PERSON]», [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу комплексу будівель та споруд та застосування наслідків двосторонньої реституції, скасування державної реєстрації права власності на комплекс будівель та споруд. В обґрунтування позову вказує на те, що 28.05.2008р. між ЗАТ «Перший Український [PERSON] банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Перший Український міжнародний банк» та позичальником [PERSON] був укладений кредитний договір № 6343782, відповідно до якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 500 000 доларів США, а позичальник зобов'язався використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки, обумовлені договором. З метою забезпечення зобов'язання за цим кредитним договором, між банком та ПП «АСТЕРІКС-2007» був укладений іпотечний договір № 6445722, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: комплекс будівель та споруд, загальною площею 2144, 3 м, що розташований за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Макарова, б.22-д. Через неналежне виконання нею умов кредитного договору у банка виникло право задовольнити свої вимоги до позичальника шляхом набуття права власності на предмет іпотеки у звязку з чим банк звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до ПП «Астерікс-2007», Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради про звернення стягнення на заставлене майно предмет іпотеки; про визнання права власності на цей комплекс будівель і споруд; про зобов'язання відповідача-1 передати позивачу оригінали документів, які мають відношення до предмету іпотеки; про зобов'язання відповідача-2 провести державну реєстрацію права власності за позивачем на об'єкт нерухомості. 07.12.2010р. господарським судом Запорізької області у справі №26/214/10 за вищезазначеним позовом прийнято рішення, яким було звернуто стягнення на вищезазначене заставлене майно, для задоволення вимог ПАТ «ПУМБ» до [PERSON] за Кредитним договором № 6343782 від 28.05.2008 року в загальному розмірі 919027,47 дол. США (за офіційним курсом НБУ станом на 03.12.10р. 7 297 078, 11 грн.) та 1 444 625, 90 грн., що загалом еквівалентно 8 741 704, 01 грн., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту 481788,15 дол. США; заборгованість за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом 174681,33 дол. США; сума пені за порушення строків виконання зобов'язань за Кредитним договором 214379,17 дол. США; штраф згідно з п. 5.4. Кредитного договору 1 444 625, 90 грн. та 48 178, 82 дол. США. Також цим рішенням суду було визнано за ПАТ «Перший Український міжнародний банк» право власності на цей предмет іпотеки комплекс будівель і споруд, загальною площею 2144,3 кв.м. та оціночною вартістю 7 436 880, 00 грн., що знаходиться за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Макарова, б. 22-д та зобов'язано ПП «Астерікс-2007» передати ПАТ «ПУМБ» оригінали документів, які мають відношення до предмету іпотеки, також було зобов'язано Комунальне підприємство з технічної інвентаризації Бердянської міської ради провести державну реєстрацію права власності за ПАТ "ПУМБ" на цей предмет іпотеки та внести відповідний запис до електронного реєстру прав власності на нерухоме майно і до інвентарних справ, а також надано ПАТ «ПУМБ» право на отримання у будь-яких органах і установах, будь-яких документів, які мають відношення до предмету іпотеки, та документів, що встановлюють правомірність використання земельної ділянки, на якій розташований цей комплекс будівель і споруд. Крім того, заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20.12.2010р. у справі № 2-1000/2010 за позовом ПАТ "ПУМБ" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6343782 від 28.05.2008р., стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ "ПУМБ" заборгованість за кредитним договором у сумі 623048,72 доларів США. В подальшому у 2013 році ПАТ "ПУМБ", з метою виконання вищевказаного рішення господарського суду, здійснив реєстрацію права власності на спірний об'єкт нерухомості. А 31.08.2016р. між ПАТ «ПУМБ» і [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу об'єкта нерухомості № 1915/61, відповідно до п. 2 якого, предметом продажу є комплекс будівель та споруд, загальною площею 2144,3 кв.м., що розташований за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Макарова, б.22д (кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно: 2310400000:08:003:0490, площа: 3,0818 га). Відповідно до п.3 договору купівлі-продажу, нерухоме майно належить продавцю на підставі рішення господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 року, ухваленого по справі № 26/214/10, право власності продавця на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано 05.04.2013р.. Згідно п. 7 договору купівлі-продажу, договірна ціна об'єкта нерухомості становить 1324452,15 грн. без ПДВ. Позивач вважає, що договір купівлі- продажу від 31.08.2016р. був здійснений поза правовим регулюванням норм чинного цивільного законодавства України і є протиправним та таким, що порушує майнові права позивача. Продаж майна було здійснено без дотримання вимог 39,43 ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до вимог цього Закону початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється в рішенні суду або за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав, професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом оцінки. Порядок оцінки вартості нерухомого майна визначено ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» і здійснюється з дотриманням Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 28.10.2004 №1442. Вважає, що оцінка спірного нерухомого майна, яка була проведена субєктом оціночної діяльності Асоціації «УкрЕксПроБуд» напередодні укладання договору купівлі продажу 24.05.2016 року є недійсною, оскільки не відповідає вимогам вказаних вище нормативних актів. Так, ринкова вартість комплексу будівель та споруд, загальною площею 2144,3 кв.м., що розташований за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Макарова, б.22д, відповідно до Звіту про оцінку, складеного ФОП [PERSON] станом на 31.08.2016р. становить 9500000,00 грн. Таким чином, позивач вважає, що є усі підстави для визнання договору купівлі- продажу недійсним з підстав, передбачених ч.1 ст. 215, ч.1 ст. 203 ЦК України. Позивач оспорює цей правочин як заінтересована особа, яка не була стороною правочину, але права якої порушено укладанням цього договору. Далі в позовній заяві позивач цитує норми закону України «Про виконавче провадження», Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна та посилається на правові позиції Верховного Суду України, викладені у постановах: від 24.10.2012 року у справі №6-116цс12, від 18.11.2015 року у справі №6-1884цс15, від 26.11.2014 року у справі №6-174цс14, у справ №6-1749цс15, предметом розгляду яких були спори щодо реалізації майна з прилюдних торгів. Позивач просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу №32 від 31.08.2016 комплексу будівель та споруд, які розташовані за адресою:\~Запорізька область,\~м.Бердянськ,\~вул.\~Макарова,\~б.22д,\~укладений між\~ ПАТ\~«Перший Український\~[PERSON]»\~і [PERSON],\~який посвідчений\~приватним нотаріусом\~Донецького міського\~нотаріального округу\~[PERSON]\~та застосувати\~наслідки \~двосторонньої реституції,\~відповідно до\~ ст.\~216\~ЦК України;\~ скасувати\~державну реєстрацію права власності на комплекс будівель та споруд, які розташовані за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Макарова, б.22д (запис від 31.08.2016, номер запису про право власності 16191562, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 35634423104) на імя [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявилася. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.242 т.1), надіслала до суду відповідь на відзив (а.с.211-215 т.1). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав. Додатково суду пояснив, що позивач вважає, що внаслідок укладання оспорюваного договору між ПАТ «ПУМБ» і [PERSON] було порушено переважне право позивача на придбання комплексу будівель і споруд за ціною, вказаною в договорі, 1324452,15 грн., оскільки вказане майно перебувало в іпотеці і забезпечувало виконання її кредитного договору, укладеного з відповідачем ПАТ «ПУМБ». Також вважає, що під час укладання договору купівлі-продажу продавець штучно занизив вартість нерухомого майна, а здійснена субєктом оціночної діяльності оцінка майна, на час укладання договору купівлі-продажу, не відповідала дійсності. На підтвердження дійсної вартості проданого майна відповідач надала суду Звіт про оцінку майна, здійснений ТОВ «Меркурій Партнерс» ретроспективно станом на 31.08.2016р., згідно з яким вартість нерухомого майна становить 9500000,00 грн. Вважає, що позивач штучно занизив вартість проданого нерухомого майна з метою уникнення сплати податків державі. Якщо б відповідач повідомив її про те, що продає комплекс будівель та споруд за ціною 1324452,15 грн., то вона б також мала можливість придбати його за такою ж ціною. Представник відповідача ПАТ «ПУМБ» [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні, також надав відзив на позовну заяву (а.с. 141-145 т.1) і заперечення на відповідь на відзив (а.с.222-223 т.1), в яких зазначив, що між ЗАТ "ПУМБ", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ПУМБ», та громадянкою України [PERSON] 28.05.2008р. був укладений Кредитний договір № 6343782, відповідно до якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 500 000 доларів США, а позичальник, зобов'язався використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки, обумовлені договором. З метою забезпечення зобов'язання за кредитним договором, між банком та Приватним підприємством "АСТЕРІКС-2007" був укладений Іпотечний договір №6445722, відповідно до якого іпотекодавець з метою забезпечення повного виконання зобов'язання, передав в іпотеку банку, як іпотекодержателю, нерухоме майно, а саме: комплекс будівель та споруд, загальною площею 2144,3 кв.м., що розташований за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Макарова, буд. 22д. У зв'язку із систематичним порушенням умов кредитного договору ПАТ «ПУМБ» звернулося до господарського суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності. 07.12.2010р. Господарським судом Запорізької області прийнято рішення по справі №26/214/10 про задоволення позову банку та визнано право власності ПАТ «ПУМБ» на предмет іпотеки комплекс будівель та споруд, загальною площею 2144,3 м.кв., що розташований за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Макарова, буд. 22д. Зазначене рішення суду залишено в силі відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 21.07.2011р. 05.04.2013 року у встановленому законом порядку проведена державна реєстрація права власності ПАТ «ПУМБ» на вищезазначений об'єкт нерухомого майна. Таким чином, з 05.04.2013р. у ПАТ «ПУМБ» виникло право власності на вказане нерухоме майно, а саме: комплекс будівель та споруд, загальною площею 2144,3 м.кв., що розташований за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Макарова, буд. 22д. Користуючись своїм законним правом власника майна на розпорядження майном, банк 31.08.2016р. уклав договір купівлі - продажу об'єкта нерухомості з [PERSON] Вважає, що позивачем заявлені безпідставні вимоги. Зауважує на тому, що згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Позивачем ні в позовній заяві, ні представником позивача в судовому засіданні не наведено жодних фактів порушень субєктивного права чи охоронюваного законом інтересу позивача внаслідок укладання договору купівлі продажу відповідачами. Вважає, що позовні вимоги спрямовані на захист неіснуючого субєктивного права позивача. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про дату, часі місце розгляду справи повідомлена належним чином ( а.с.248 т.1). Представник відповідача [PERSON] (за довіреністю) надіслав до суду відзив на позовну заяву (а.с.129-132 т.1), в якому вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства та порушують законні права власника майна [PERSON] Дійсно, 31.08.2016 року [PERSON] було придбано на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ПАТ «ПУМБ», комплекс будівель та споруд по вул. Макарова, буд.22д в м. Бердянськ Запорізької області. На момент укладення договору купівлі-продажу банк був законним власником нерухомого майна, жодних обтяжень майна та обмежень щодо продажу майна не було. Договір купівлі-продажу було укладено з дотриманням норм чинного законодавства. Просить відмовити у задоволенні позову. Третя особа Приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.247), причини неявки суду не повідомив. Надіслав до суду копію нотаріальної справи щодо укладеного договору купівлі продажу від 31.08.2016 року ( а.с. 1-153 т.2). Ухвалою суду від 22.02.2018 року було частково задоволено клопотання представника позивача про забезпечення судових витрат у цій справі, зобовязано позивача [PERSON] внести на депозитний рахунок суду суму 7000,00 грн. для забезпечення судових витрат відповідача. Вказані кошти були внесені позивачем на депозитний рахунок суду 13.03.2018 року (а.с.235). Вислухавши пояснення представника позивача і відповідача, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив таке. 28 травня 2008 року між ЗАТ «Перший Український [PERSON] банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український [PERSON] банк», і [PERSON] був укладений кредитний договір № 6343782, відповідно до якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 500 000 доларів США, а позичальник зобов'язався використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки, обумовлені договором до 28 травня 2018р. (т.1 а.с.19). У той же день, з метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним вище кредитним договором, між ЗАТ «Перший Український [PERSON] банк» і ПП «АСТЕРІКС-2007» був укладений іпотечний договір № 6445722,\~за яким останнє передало в іпотеку банку, нерухоме майно комплекс будівель та споруд, загальною площею 2144,3 кв.м., що розташований за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Макарова, б.22-Д (а.с.26-40 т.1). За правилами\~\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~\~у разі порушення зобов'язання\~\~настають наслідки, встановлені\~\~договором\~\~або законом. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частинами першою, другою\~статті 590 ЦК України\~визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У такому разі заставодержатель набуває право звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави. За змістом\~статті 11 Закону України «Про іпотеку»\~іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки.\~ Частиною першою ст. 37\~Закону України «Про іпотеку»\~встановлено,\~що іпотекодержатель\~може задовольнити\~забезпечену іпотекою\~вимогу шляхом\~набуття права\~власності на\~предмет іпотеки.\~Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності. У зв'язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору, банк звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до ПП «Астерікс-2007», Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради про звернення стягнення на заставлене майно предмет іпотеки оціночною вартістю 7 436 889, 00 грн., передане за договором іпотеки; про визнання права власності на цей комплекс будівель і споруд; про зобов'язання відповідача-1 передати позивачу оригінали документів, які мають відношення до предмету іпотеки; про зобов'язання відповідача-2 провести державну реєстрацію права власності за позивачем на об'єкт нерухомості.\~ 07.12.2010р. Господарським судом Запорізької області прийнято рішення (а.с.41-50 т.1), яким було звернуто стягнення на заставлене майно (предмет іпотеки комплекс будівель та споруд, загальною площею 2144,3 кв.м., що розташований за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Макарова, б.22-д), для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «Перший Український [PERSON] банк» до [PERSON] за кредитним договором № 6343782 від 28.05.2008 року в загальному розмірі 919 027, 47 дол. США (за офіційним курсом НБУ станом на 03.12.10р. 7 297 078, 11 грн.) та 1 444 625, 90 грн., що загалом еквівалентно 8 741 704, 01 грн. Рішенням суду також було визнано за Публічним акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» право власності на предмет іпотеки комплекс будівель і споруд, загальною площею 2144,3 кв.м. та оціночною вартістю 7436880,00 грн., що знаходиться за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Макарова, б.22-д.; зобов'язано Приватне підприємство «Астерікс-2007» передати Публічному акціонерному товариству «Перший Український міжнародний банк» оригінали документів, які мають відношення до предмету іпотеки; зобов'язано Комунальне підприємство з технічної інвентаризації Бердянської міської ради провести державну реєстрацію права власності за Публічним акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» на предмет іпотеки комплекс будівель і споруд, загальною площею 2144,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Макарова, б. 22-д, та внести відповідний запис до електронного реєстру прав власності на нерухоме майно та до інвентарних справ. Надано Публічному акціонерному товариству «Перший Український міжнародний банк» право на отримання у будь-яких органах і установах, будь-яких документів, які мають відношення до предмету іпотеки, та документів, що встановлюють правомірність використання земельної ділянки, на якій розташований цей комплекс будівель і споруд.\~ Рішення Господарського суду Запорізької області від 07.12.2010р. у справі № 26/214/10 набрало законної сили (постановою Вищого господарського суду України від 21 липня 2011 року залишено в силі), що не заперечується сторонами у справі.\~ Згідно ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в редакції станом на квітень 2013р.), права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Також ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація права проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. 05.04.2013р. Реєстраційною службою Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області на підставі рішення Господарського суду Запорізької області від 07.12.2010р. у справі № 26/214/10 проведена державна реєстрація права власності (номер запису 572000) за Публічним акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» на комплекс будівель та споруд, загальною площею 2144,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Макарова, б. 22-д, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2077035 від 05.04.2013р. (а.с15 т.2). Оскільки ПАТ «Перший Український міжнародний банк», як Іпотекодержатель набув на підставі рішення суду право власності на предмет іпотеки комплекс будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Макарова, б. 22-д, то відповідно до вимог ст. 593 ЦК України іпотека є припиненою. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник, відповідно до ч.2 ст. 319 ЦК України, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. 31 серпня 2016 року між Публічним акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» і [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу об'єкта нерухомості № 1915/61 ( а.с.2-5 т.2), предметом продажу якого є комплекс будівель та споруд, загальною площею 2144,3 кв.м., що розташований за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Макарова, б.22д. Відповідно до п.7 договору купівлі- продажу продаж було здійснено за ціною 1324452,15 грн. Згідно п. 1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частина 1 ст. 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 ст. 628 ЦК України). Згідно із частиною 1 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони договору купівлі продажу, відповідачі у справі, укладаючи договір дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору, встановивши в договорі ціну продажу обєкту 11324452,15 грн. В матеріалах нотаріальної справи міститься звіт про оцінку нерухомого майна, здійснений субєктом оціночної діяльності асоціації «УкрЕксПроБуд». Ціна продажу в договорі, згідно зі статтею 632 ЦК України, встановлюється за домовленістю сторін. Відтак, твердження позивача, що ціна обєкту продажу мала бути набагато вищою, ніж вказана у договорі, є безпідставним. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. З огляду на викладені вище приписи чинного цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що ПАТ «Перший Український міжнародний банк», як власник нерухомого майна, правомірно вчинив дії щодо розпорядження цим майном, уклавши договір купівлі-продажу з [PERSON] з дотриманням норм цивільного законодавства. Аргументи позивача щодо необхідності застосування під час укладання договору купівлі-продажу норм ст.ст. 38, 39,43 Закону України «Про іпотеку», а при визначенні ціни продажу застосовувати ЗУ «Про виконавче провадження», Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 28.10.2004 №1442, суд визнає вважає безпідставними і такими, що суперечать викладеним вище нормам цивільного законодавства. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування державної реєстрації права власності\~є безпідставними, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити. Інші аргументи позивача щодо необхідності застосування у цій справі правових позицій Верховного Суду України, викладені у постановах: від 24.10.2012 року у справі №6-116цс12, від 18.11.2015 року у справі №6-1884цс15, від 26.11.2014 року у справі №6-174цс14, у справ №6-1749цс15, предметом розгляду яких були спори щодо реалізації майна з прилюдних торгів, є недоречними і не можуть бути застосовані судом. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до вимог статті 141 судовий збір, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача. Представником відповідача заявлено клопотання про подання доказів щодо понесених відповідачем судових витрат протягом пяти днів і призначення до розгляду питання щодо їх розподілу в іншому судовому засіданні. З огляду на приписи статті 141, статті 265 ЦПК України це клопотання підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed