Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

[PERSON] (далі заявник) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту постійного проживання його брата [PERSON] на території України станом до 24 серпня 1991 року. В обґрунтування своїх вимог заявник вказував, що його брат [PERSON] народився 20 серпня 1965 року у колгоспі "Дружба" Палласівського району Волгоградської області Російської РСР. З 17 лютого по 15 грудня 1987 року [PERSON] працював водієм в Сімферопольській автобазі тресту "Кримводстрой". У вересні 1990 року він переїхав на постійне місце проживання в [INFO] Української РСР, де 24 вересня 1990 року працював трактористом в "Племсовхоз Краснодарський". За вказаною адресою [PERSON] проживав до 1995 року, потім переїхав на постійне місце проживання в [INFO], де проживає і по даний час. Встановлення даного факту необхідно заявнику для того, щоб отримати громадянство України. У судове засідання заявник зявився, підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених у заяві. Заінтересова особа [PERSON] у судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечував. Представник Чорнобаївського РС УДМС України в Черкаській області [PERSON] повідомила, що однією з підстав набуття громадянства України є факт постійного проживання особи на території України станом до 24 серпня 1991 року, що може бути встановлений судом. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та визначив відповідно до них правовідносини. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст.\~8\~Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У ч. 2 ст. 315 ЦПК України зазначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з копією посвідки на постійне місце проживання серії ЧР № 11188 від 26 жовтня 2006 року заявник проживає у [INFO] (а.с. 4). Заявник і заінтересована особа [PERSON] є рідними братами, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-РК № 425550 від 04 березня 1974 року та копією виданого повторно свідоцтва про народження серії I-РК № 369079 від 12 травня 1998 року (а.с. 5-6). Згідно з записами у військовому квитку серії НД № 6819516 від 20 жовтня 1984 року та трудовій книжці серії АТ - III № 5020679 [PERSON] працював на території теперішньої АРК та перебував там на військовому обліку станом до 24 серпня 1991 року (а.с. 8-10). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року постійно проживали на території України. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу [INFO], Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Указом Президента України № 215 від 27 березня 2001 року, в редакції Указу Президента України № 588/2006 від 27 червня 2006 року, затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок). Згідно з пунктом 8 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Пунктом 25 Порядку визначено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу [INFO], Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (ч.1 ст. 8 Закону,) подає документи, передбачені пп "а", "в" п. 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. Відповідно до п 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу [INFO], Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Приймаючи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання брата заявника на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання паспорту громадянина України, враховуючи наявність доказів на підтвердження постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved