Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування вимог заявник посилається на те, що [INFO] померла його бабуся (мати батька) [PERSON] у віці 87 років. В цій же квартирі проживав постійно батько заявника [PERSON] , який помер [INFO].На день смерті [PERSON] в вищезазначеній квартирі з нею проживав батько заявника [PERSON] та прийняв спадщину фактично. Заявник в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті бабусі [PERSON] , однак у зв'язку з тим, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] виданого повторно 17 грудня 1947 року Вовчанським районним відділом запису актів громадянського стану Харківської області його матір'ю є [PERSON] (в графі "мати" зазначено російською мовою "[PERSON] ") , вісутній доказ родинного зв'язку між батьком заявника [PERSON] та співвласником вищезазначеної квартири [PERSON] , заявник звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт родинних відносин , відповідного до якого [PERSON], що народився [INFO], в с. I-Заводи Вовчанського району Харківської області та помер [INFO] є сином [PERSON], уродженки м. Вовчанськ Харківської області, померлої [INFO], встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO] та визнати за [PERSON], право власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS], після смерті батька [PERSON],померлого [INFO] . Відповідач - Харківська міська рада в судове засідання не зявилась , про час та місце розгляду була сповіщенв в установленому порядку . За таких обставин суд прийняв рішення про заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін 3- тя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Дубкова О.В. в судове засідання не зявилась , про час та місце розгляду була сповіщенв в установленому порядку . Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено ,що [INFO] померла бабуся заявника [PERSON] у віці 87 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського виконкому Харківської міської ради зроблено запис за № 3184(свідоцтво серія [NUMBER]), яка проживала в [ADDRESS]. В цій же квартирі постійно проживав з нею батько заявника - [PERSON] , який помер [INFO] (актовий запис про смерть №1918, свідоцтво про смерть серія [NUMBER]). Згідно ст.549 Цивільного кодексу України в редакції діючої на час смерті [PERSON] спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Оскільки на день смерті [PERSON] в вищезазначеній квартирі з нею проживав батько заявника [PERSON] , то він прийняв спадщину фактично. Згідно ст. 529 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER], виданого 08 вересня 1963 року, його батьком є [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER], виданого повторно 17 грудня 1947 року Вовчанським районним відділом запису актів громадянського стану Харківської області його матір'ю є [PERSON] (в графі "мати" зазначено російською мовою "[PERSON] ). Такі саме відомості про матір містяться у записі акта про народження №84 від 05 вересня 1938 року, складеного сільрадою І-Заводи Вовчанського району Харківської області, та Повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] №00011892262, сформованого 14 березня 2013 року, наданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області. В зв'язку з цим приватним нотаріусом Дубковою О.В. було видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та співвласником якої був батько заявника , а на оформлення свідоцтва про право на спадщину на частину квартири, що належала бабусі було відмовлено. [PERSON] згідно свідоцтва про народження [NUMBER] народилася як «[PERSON]»-російською мовою, одружилась як « [PERSON]» згідно свідоцтва про одруження [NUMBER], народила батька заявника [PERSON] як [PERSON], згідно свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER], отримала квартиру як [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житло від 26 січня 1994 року, померла [INFO] як [PERSON] згідно свідоцтва про смерть [NUMBER]. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили те, що [PERSON] являється бабусею заявника та підствердили факт проживання її з батьком заявника [PERSON] , а також те, що батько заявника постіно проживав зі своєю матір'ю по день її смерті. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 постанови № 5 від 31.03.1995 року ПВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами, внесеними ППВСУ № 15 від 25.05.1998 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Відповідно до вимог ч. 2 ст.1223 Цивільного кодексу України у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у випадку не охвату заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 Кодексу. Спадкоємці за законом отримують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом, як передбачено статтею 1258 ЦК України отримує право на спадкування при відсутності спадкоємців попередньої черги, усуненні їх від права на спадкування, неприйнятті ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. В матеріалах спадкової справи, що заведена приватним нотаріусом Дубковою О.В. є заява про відмову [PERSON] від спадщини після смерті її чоловіка [PERSON]. Заявник [PERSON] є спадкоємцем першої черги згідно правил глави 86 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року (далі по тексту ЦК УРСР від 18.07.1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Так як бабуся заяника [PERSON] померла [INFO] згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], то згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року N 7 у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном то вважається, що він прийняв спадщину. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, що регламентовано ст. 548 зазначеного ЦК УРСР від 18.07.1963 року. Як зазначено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року N 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, то особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів . Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Батько заявника [PERSON] прийняв спадщину шляхом фактичного управління і володіння спадковим майном після смерті його матері [PERSON] ще в 1997 році, так як проживав з нею, однак не отримав в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до статей 548, 549 ЦК 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 561 ЦК 1963 р. було передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Зконом, чинним на час відкриття спадщини, було визначено, що спадщина є належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, якщо він її прийняв. Таким чином, судом встановлено ,що . батько завника [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , так як був зареєстрований і постійно мешкав разом з нею на день її смерті , то заявник [PERSON] має право на 1/2 частину спірної квартири в порядку спадкування після смерті свого батька [PERSON] , який прийняв спадщину за законом після смерті [PERSON], у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню в повному обсязі .

Outcome: approved