Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд стягнути у солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 956 666,12грн., що складається з: 593 948, 44грн. - залишок заборгованості за кредитом, 256 947,50грн. - сума відсотків за користування кредитом, 3 105 770,18грн. - сума пені за прострочення виконання зобов'язань, а також просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку судовий збір у розмірі 3 654, 00грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк» та відповідачкою - [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-501/167/2007, відповідно до умов якого відповідачеві було надано кредит в розмірі 596 699,42грн., У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 11.10.2007року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем - [PERSON] був укладений договір поруки №SR - 501/167/2007, відповідно до якого поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до договору купівлі - продажу кредитного портфелю №б/н від 26.11.2010року та договору відступлення прав б/н від 26.11.2010року за кредитним договором №ML-501/167/2007 від 11.10.2007року, ПАТ „ОТП Банк" відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №ML-501/167/2007 від 11.10.2007року, укладеними між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ „ОТП Банк" та відповідачкою - [PERSON] Невиконання відповідачами зобов'язань по укладеним договорам зумовило звернення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до суду із відповідним позовом. У судове засідання 19.08.2014року представник позивача не з'явився, однак надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі про час та місце судових засідань повідомлені належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 57, 58, 64, 65), у судові засідання не з'явились, про поважність причин відсутності не повідомили, заперечення на позовну заяву не надали. Крім того, декілька судових відправлень були повернуті поштою із відміткою «за закінченням терміну зберігання» При цьому суд зазначає, що відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідачів, за наявними в ній матеріалами. Крім того, суд зазначає, що відповідачці - [PERSON] відомо про розгляд зазначеної справи, що підтверджується її заявою про відкладення розгляду справи (а.с. 58). Згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області відповідачка - [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 11.10.2007року між ЗАТ „ОТП Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-501/167/2007, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 596 699,42грн., а позичальник приймає, зобов'язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у цьому договорі. Цільове використання кредиту - придбання нерухомого майна. Дата остаточного повернення кредиту 11 жовтня 2027року. Для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися плаваюча процентна ставка, яка визначається як фіксований відсоток + FIDR, де фіксований відсоток дорівнює 4, 1,99%, FIDR - процентна ставка по строкових депозитних вкладах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. Відповідно до п. 1.4. частини 2 кредитного договору №ML-501/167/2007 від 11.10.2007року за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку проценти, в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно п.п. 1.5.1., 1.5.1.1. частини 2 зазначеного кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим договором. Нараховані в порядку, передбаченому цим договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту та в строк передбачений в графіку платежів. Якщо до сплати процентів з моменту надання кредиту залишається не більше трьох банківських днів, перше нарахування та сплата процентів здійснюється у наступному місяці. Відповідно до п. 1.6.1. частини 2 вищезазначеного кредитного договору позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого за цим договором кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту та відповідно до умов, встановлених п. 1.5. цього договору. Відповідно до п.п. 1.9.1 та 1.9.3. частини 2 кредитного договору №ML-501/167/2007 від 11.10.2007року, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором та/або умов договору застави, та/або умов договору поруки. При цьому, зобов'язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому настає з дати направленням банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. У випадку невиконання позичальником боргових зобов'язань понад 38 календарних днів банк має право в односторонньому порядку розірвати цей договір шляхом відправлення на поштову адресу позичальника відповідного листа. Цей договір вважається розірваним з моменту відправлення на поштову адресу позичальника вищевказаного листа. Згідно п.п. 4.1.1., 4.1.2. та 4.1.3. частини 2 вищевказаного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум. За прострочення виконання боргових зобов'язань понад 15 календарних днів позичальник, крім пені передбаченої п. 4.1.1. цього договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0, 01% від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 25, 00грн. За прострочення виконання боргових зобов'язань понад 30 календарних днів позичальник, крім пені та штрафу, передбачених п.п. 4.1.1., 4.1.2. цього договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0, 02% від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 50, 00грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору №ML-501/167/2007 від 11.10.2007року між ЗАТ „ОТП Банк" та [PERSON] було укладено договір поруки №SR-501/167/2007, згідно з яким, поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Відповідно до ст. 2. договору поруки, порукою за цим договором забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов'язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі. Зокрема, порукою забезпечуються вимоги кредитора щодо повернення основної суми кредиту, наданого кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, сплати пені за прострочення повернення кредиту, прострочення сплати відсотків та штрафу за нецільове використання кредиту. Згідно п.п. 3.1., 3.2. договору поруки №SR-501/167/2007 від 11.10.2007року у випадку невиконання боржником боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, кредитор має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі чи в частині. Поручитель приймає на себе зобов'язання, у випадку невиконання боржником боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому кредитором, протягом 3-ох банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги кредитора. Погашення здійснюється поручителем шляхом перерахування відповідної суми на рахунок кредитора, який буде повідомлено поручителю додатково. Враховуючи порушення відповідачами строків повернення кредиту, 25.06.2011року позивач звернувся на адресу [PERSON], [PERSON] з досудовими вимогами про погашення заборгованості за кредитним договором № ML-501/167/2007 від 11.10.2007року. Зазначені досудові вимоги були направлені на адресу відповідачів, що підтверджується описом вкладення в цінний лист (а.с. 17, 19). Відсутність відповіді на надіслані вимоги, а також невиконання відповідачами своїх зобов'язань по вищезазначеним договорам, зумовило звернення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до суду із відповідним позовом. Відповідно до ст. 1 нової редакції статуту ПАТ „ОТП Банк", зареєстрованого 30.06.2009року, погодженого НБУ 18.06.2009року, реєстраційний номер 273, Публічне акціонерне товариство „ОТП Банк" є правонаступником всіх прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства „ОТП Банк". Відповідно до договору купівлі - продажу кредитного портфелю від 26.11.2010року та договору про відступлення права вимоги від 26.11.2010року, ПАТ „ОТП Банк" відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №ML-501/167/2007 від 11.10.2007року, договором поруки № SR-501/167/2007 від 11.10.2007року, укладеними між ЗАТ „ОТП Банк" та відповідачами, з урахуванням чого, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ „ОТП Банк" щодо права вимоги до відповідачів за кредитним договором №ML-501/167/2007 від 11.10.2007року та договором поруки № SR-501/167/2007 від 11.10.2007року. Ч. 1 ст. 553, ч.1, 2 ст. 554 ЦК України передбачають, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Зазначене кореспондується з п. 1.2. договору поруки, яким передбачено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Таким чином, суд зазначає, що позичальник - [PERSON] та поручитель - [PERSON] є відповідальними перед кредитором - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» як солідарні боржники. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Як вбачається із наданого представником позивача розрахунку заборгованості за кредитним договором №ML-501/167/2007 від 11.10.2007року (а.с. 20), у відповідачки - [PERSON] наявна заборгованість за кредитним договором, яка дорівнює 3 956 666,12грн., та складається з: 593 948, 44грн. - залишок заборгованості за кредитом, 256 947,50грн. - сума відсотків за користування кредитом, 3 105 770,18грн. - сума пені за прострочення виконання зобов'язань. Доказів сплати зазначеної суми відповідачами, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Відповідно до п. 4.1.1. кредитного договору №ML-501/167/2007 від 11.10.2007року, за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору. З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення залишку заборгованості за кредитом у розмірі 593 948, 44грн., суми відсотків за користування кредитом у розмірі 256 947,50грн., пені за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 3 105 770,18грн., заявлені на підставі розрахунку, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом із тим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення з відповідачів судових витрат в солідарному порядку, оскільки на підставі ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що ні договором, ні законом не встановлено солідарного обов'язку відповідачів по відшкодуванню судових витрат, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3 654, 00 грн. в рівних частинах.

Outcome: partial