Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Заявник звернулася до суду з даним заявою та зазначає , що починаючи з лютого 2009 р. вона та [PERSON] почали проживати однією сім"єю у його житловому будинку за адресою - [ADDRESS] . Офіційно шлюб між собою не реєстрували , вели спільне господарство , господарювали у вказаному домоволодінні та на прилеглій земельній ділянці , вели спільний побут та мали спільний бюджет . За життя [PERSON] не мав елементарних навиків самообслуговування , був офіційно визнаний інвалідом другої групи. Після смерті його матері , проживала разом з ним та опікувалася над спадкодавцем . Офіційно рішенням Петропавлівського районного суду від 20.10.2009 р. по справі № 2-о-44/2009 р. [PERSON] визнано недієздатним та призначено над ним опікуном його співмешканку , тобто заявницю . [INFO] [PERSON] помер , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. На час відкриття спадщини [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного с/г виробництва . 18.04.2018 р. заявниця подала заяву до Петропавлівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.05.2019 р. інші заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не надходили . 29.05.2019 р. заявнику нотаріальною конторою видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв"язку з ненаданням документів , що підтверджують хх родинний зв"язок та факт проживання однією сім"єю з померлим. Разом з тим , заявникові роз"яснено у вказаній постанові , що з метою встановлення факту проживання однією сім"єю вона має право звернутися до суду. Просить суд : - прийняти дану заяву до розгляду ; - встановити факт проживання заявника - [PERSON] ( рнокпп [NUMBER] ) разом з [PERSON] , який помер [INFO] однією сім"єю з 2009 р. по 25.11.2017 р. ( дату відкриття спадщини ) , включно . Сторони в судове засідання не з"явилися. В своїх заявах просять суд справу розглянути без їхньої участі. Заявник свою заяву підтримує . Заінтересована особа заяву визнає . Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено , що згідно паспорту громадянина України , виданого Петропавлівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області [NUMBER] заявниця дійсно є [PERSON] , [INFO] , яка народилася в с. Росішки Петропавлівського району Дніпропетровської області , зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20.10.2019 р. заяву прокурора в інтересах [PERSON] про визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] та визнання над ним опіки задоволено . [PERSON] , [INFO] , який народився в с. Лозове Петропавлівського району Дніпропетровської області , проживає по [ADDRESS] - визнано недієздатним . Призначено над [PERSON] , [INFO] опікуном [PERSON] . Згідно Державного Акта на право приватної власності на землю , серії [NUMBER] [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка площею 4.830 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та яка розташована на землях Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. [INFO] . [PERSON] помер у віці 77 років в с. Лозове Петропавлівського району Дніпропетровської області ( копія свідоцтва серії [NUMBER] ). 18.04.2018 р. [PERSON] звернулася до Петропавлівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] .. Однак , нотаріус своєї постановою від 29.05.2019 р. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на все майно померлого [PERSON] по тим підставам , що заявницею на надано документи , що підтверджують родинний зв"язок з померлим. Актом обстеження матеріально-побутових умов від 24.05.2019 р. складеного депутатом Лозівської сілської ради зазначається , що [PERSON] проживала однією сім"єю без реїстрації шлюбу сім років та утримувала за власний рахунок [PERSON] , доглядала за ним , поховала його за власний рахунок . Інші спадкоємці у [PERSON] відсутні . Довідкою Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 24.05.2019 р. ( вих. № 211 ) також підтверджуються вищезазначені обставини. Приймаючи рішення про задоволення вказаної вище заяви суд бере до уваги наступне . Згідно з п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу . Відповідно до ч. 2ст. 3 Сімейного Кодексу України до складу сім"ї входять особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Отже, згідно із ст. 293 , ч. 2 ст. 315 ЦПК України для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»(далі по тексту - Постанова), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Крім того , ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За нормами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 3 ст. 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. З п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року вбачається, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Оскільки до спадкоємців четвертої черги за законом можуть бути віднесені особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, вели спільне господарство та спільний бюджет із спадкодавцем, то обов`язок доведення даних обставин належними та допустимими доказами покладається на позивача. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст. 1264 необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином , заявником надано суду достатньо доказів на підтвердження вищевказаних обставин. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Одночасно суд приймає до уваги, що заявник позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем. Таким чином суд приходить до висновку про те, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного ,

Outcome: approved