Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 04.09.2017 року, просила: - визнати право спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] на: квартиру № 39 розташовану в будинку №151 по вул. Перекопській в м. Херсоні площею 71,2 кв. м.; земельну ділянку №87 кадастровий номер 6510100000:32:001:0072 для ведення садівництва, загальною площею 0,0586 га, що розташована за адресою: Херсонська область, на території Херсонської міської ради в садівничому товаристві на базі Херсонського морського порту; гаражі №319 та №129, розташовані в кооперативі "Північ" за адресою м. Херсон, вул. Нафтовиків 174; грошові кошти в розмірі 13700 доларів США. - поділити спільне майно подружжя [PERSON] та [PERSON], а саме: виділити у власність [PERSON] 1/2 частину квартири №39 розташованої в будинку №151 по вул. Перекопській в м. Херсоні площею 71,2 кв.м., вартістю 36095 грн.; гараж №319 розташований в кооперативі "Північ" за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків 174, вартістю 22400 грн.; 1/2 частину земельної ділянки №87 кадастровий номер 6510100000:32:001:0072 для ведення садівництва, загальною площею 0,0586 га, що розташована за адресою Херсонська область, на території Херсонської міської ради в садівничому товаристві на базі Херсонського морського порту вартістю 12465 грн., а всього майна на загальну суму 70960 грн. Виділити у власність [PERSON] 1/2 частину квартири №39 розташованої в будинку №151 по вул. Перекопській в м. Херсоні, площею 71,2 кв. м., вартістю 36095 грн.; гараж №129 розташований в кооперативі "Північ" за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків 174, вартістю 22400 грн.; 1/2 частину земельної ділянки 87 кадастровий номер 6510100000:32:001:0072 для ведення садівництва, загальною площею 0,0586 га, що розташована за адресою: Херсонська область, на території Херсонської міської ради в садівничому товаристві на базі Херсонського морського порту вартістю 12465 грн., а всього майна на загальну суму 70960 грн. - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 спільного майна подружжя - 13700 доларів США, а саме грошову суму в розмірі 6850 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти становить 175375, 85 грн. Позові вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 20.09.2001 року між сторонами укладено шлюб. За час шлюбу сторонами було придбано: квартиру №39 розташовану в будинку 151 по вул. Перекопській в м. Херсоні площею 71,2 кв.м. вартість якої складає 72 190 грн., гараж №319 розташований в кооперативі "Північ" за адресою: м. Херсон вул. Нафтовиків 174, вартість якого складає 22400 грн., гараж №129 розташований в кооперативі "Північ" за адресою: м. Херсон вул. Нафтовиків 174, вартість якого складає 22400 грн., земельну ділянку №87 кадастровий номер 6510100000:32:001:0072 для ведення садівництва, загальною площею 0,0586 га., що розташована за адресою: Херсонська область, на території Херсонської міської ради в садівничому товаристві на базі Херсонського морського порту, вартість якої складає 24930 грн. Також позивач зазначає, що вони з відповідачем мають у спільній сумісній власності грошові кошти в розмірі 13700 доларів США, які позивач перерахувала на рахунок відповідача. Згоди про поділ майна між сторонами не досягнуто. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.03.2017 року вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: 1/2 частину квартири [ADDRESS], заборонивши її відчуження. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.04.2017 року вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: 1/2 частину земельної ділянки №87, що розташована на території Херсонської міської ради в садівничому товаристві на базі Херсонського морського порту, площею 0,0586 га, кадастровий №6510100000:32:001:0072, належну [PERSON], заборонивши її відчуження. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, представник відповідача позовні вимоги визнала частково. Зокрема пояснила, що її довірителем визнаються вимоги про поділ квартири. Також вона визнала частину вимог щодо стягнення спільних сумісних коштів в сумі 554,85 доларів США, оскільки на банківському рахунку відповідача перебувало 1109 доларів США, які відповідач вважає спільними сумісними коштами. Інші вимоги представник відповідача не визнала та зазначила, що відповідно до законодавства, чинного на момент виникнення спірних відносин, земельна ділянка приватизована відповідачем і є його особистою приватною власністю. Крім того, спірні гаражі не зареєстровані як нерухоме майно, тому не є обєктами права власності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 20.09.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції міста Херсона, актовий запис №352. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 12.10.2006 року на ім'я [PERSON] придбано квартиру №39 розташовану за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, буд. 151. Відповідно до актів на право передачі автогаража в Автокооперативі "Північ" від 03.04.2011 року та від 14.06.2008 року [PERSON] набув право користування на правах члена кооперативу гаражами №129 та №319, які розташовані в кооперативі "Північ" за адресою: м. Херсон вул. Нафтовиків 174. Державним актом про право власності на земельну ділянку від 20.10.2006 року підтверджено, що [PERSON] є власником земельної ділянки №87 площею 0,0586 га, яка розташована на території Херсонської міської ради в садівничому товаристві на базі Херсонського морського порту. Відповідно до ст. 60 СК України майно, яке подружжя придбало у шлюбі, належить дружині й чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав через поважну причину (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Таким чином, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, тобто ні дружина, ні чоловік не зобов'язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, відповідно до зазначеної статті воно вважається таким, що належить подружжю. Згідно вимог\~ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частина 3 ст. 368 ЦК України передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст. 372 ЦК України зазначено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. В постанові Пленуму Верховного Суду України\~ №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту) незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Суд дійшов висновку, що оскільки квартира [ADDRESS] набута сторонами під час перебування в шлюбі, не відноситься до переліку майна яке є приватною власністю чоловіка або дружини,\~ вона є спільною сумісною власністю подружжя і частки кожного з них є рівними. Ні домовленістю, ні шлюбним договором не було визначено інший порядок поділу майна подружжя, тому суд вважає, що це майно є об'єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу між подружжям. За поясненнями позивача під час перебування у шлюбі перераховано відповідачу 13700 доларів США, що підтверджується відповідними квитанціями. Позивач зазначає, що зазначені кошти є спільним сумісним майном подружжя. Цими коштами відповідач розпорядився не в інтересах сімї на власний розсуд. Відтак позивач вважає, що має право отримати половину цих коштів. Суд вважає, що позивач в судовому засіданні довела сам факт перерахування 13700 доларів США. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, які б надавали суду можливість визначити, що це були за кошти, яке джерело їх походження, чи є вони спільним сумісним майном подружжя, для яких потреб вони перераховувались і яким чином були використанні Позивачем не надано доказів, які б підтверджували коштів, які були нею перераховані. Позивач лише доводить, а що це були за кошти і кому вони перераховувались не зрозуміло. Також відсутні докази, які б надавали суду можливість зрозуміти яким чином ці кошти були витрачені та чи були вони витрачені в інтересах сімї. Відповідач в судовому засіданні визнав, що спільним майном є залишок на його банківському рахунку на момент припинення шлюбних відносин в розмірі 1109,70 доларів США, що згідно\~\~положень ч.4\~ст.206 ЦПК України\~є підставою для\~\~ухвалення рішення про задоволення позову в цій частині. Враховуючи те, що інших доказів, крім визнання позову в цій частині, до матеріалів справи не долучено. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі 1/2 від 1109,70 доларів США, що станом на день ухвалення цього рішення еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ (26,08 грн. за 1 дол. США) 14470,48 грн.\~\~ \~\~Відповідно до вимог\~ст. 57 ч. 1 СК України\~особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до\~ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду"; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених\~Земельним кодексом України. Оскільки право власності на земельну ділянку №87 площею 0,0586 га, яка розташована на території Херсонської міської ради в садівничому товаристві на базі Херсонського морського порту, набуто [PERSON] в процесі приватизації, то відповідно до ст. 57 СК України вказана земельна ділянка є особистою власністю відповідача і не підлягає поділу. Гаражі №129 та №319 розташовані в кооперативі "Північ" за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків 174 не є об'єктом власності, оскільки не були зареєстровані як нерухоме майно. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже в зв'язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 505,65 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: partial