Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивач ПАТ АБ "Експрес-Банк" 18 лютого 2016 р. звернулось до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № 109395/31/к2 від 26 березня 2014 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 25000 гривень зі сплатою 28 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26 березня 2017 року. ПАТ АБ "Експрес-Банк" цілком виконав зобовязання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 10 люте 2016 р., складає 44473,46 гривень. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивач уклав з відповідачем [PERSON] 26 березня 2014 року договір поруки № 109395/31/пр, згідно з яким [PERSON] поручився перед ПАТ АБ "Експрес-Банк" за виконання зобовязання за кредитним договором № 109395/31/к2 . Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання неодноразово не зявлялися, про день розгляду справи повідомлялись належним чином, про що є розписки, заяву з клопотанням відкласти розгяд справи суду не надали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом, встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 26 березня 2014 року між ним та ПАТ АБ "Експрес-Банк" укладено кредитний договір № 109395/31/к2 , відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 25000 гривень зі сплатою 28 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26 березня 2017 року (а.с. 5-7 ) Згідно п. 1.1 кредитного договору позичальник зобовязався погашати кредит в дату згідно графіку погашення кредиту та процентів, зазначеному в додатку № 1, а саме, щомісячно погашати заборгованість за кредитом, за відсотками, комісією (а.с. 5 ) Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. На час розгляду справи судом сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 109395/31/к2 від 26 березня 2014 року, враховуючи право ПАТ АБ "Експрес-Банк" \~вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, \~відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 44473,46 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає 21525 гривень; - заборгованість за відсотками складають 10890,07 гривень; - пеня складає - 7659,23 гривень; -інфляційні нарахування складають - 1899,16 гривень - штраф складає - 2500 гривень. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; \~ 2) зміна умов зобов'язання; \~3) сплата неустойки; \~4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно позову банк до заборгованості відповідача [PERSON] включив - штраф 2500 гривень. Відповідно до п. 6.4 кредитного договору \~у разі порушення позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого п.п. 5.2.5 договору, ПАТ АБ "Експрес-Банк" має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку штраф в розмірі 10% від суми простроченого платежу (а.с. 6 ). Оскільки позичальник [PERSON] порушив строки платежів за зобовязаннями як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 18 лютого 2016 р. звернувся до суду, тому відповідач [PERSON] повинен відповідно до п. 6.4 кредитного договору, ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу штраф, який на час розгляду справи судом складає 2500 гривень. Із положення ст.625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший відсоток не встановлений договором. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконував, в звязку з чим станом на мав прострочену заборгованість за кредитом 44473,46 гри-вень, з яких: -заборгованість за кредитом складає 21525 гривень; -заборгованість за відсотками за кредитом складають 10890,07 гривень; -пеня складає - 7659,23 гривень; -інфляційні нарахування складають 1899,16 гривень; - штраф - 2500 гривень. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачкою не спростований. Але,\~ позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути заборгованість за пенею \~ в сумі 7659,23 грн. та штраф в сумі 2500 грн., але зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами забороняється законом. Так, згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м.Дружківка Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідач зареєстрована за адресою: [INFO] а кв.15, отже, на підставі вказаного Закону вона має бути звільнена від сплати штрафних санкцій за вказаним договором кредиту в сумі 2500 грн., а також пені в сумі 7659,23 грн., які нараховані після 14 квітня 2014 року. З врахуванням викладеного, заборгованість станом на 10 люте 2016 року складає 34314,23 грн., з яких: 21525 грн. - заборгованість за кредитом, 10890,07 гривень- заборгованість за відсотками; 1899,16 гривень- інфляційні нарахування. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно частини 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до договору поруки від 26 березня 2014 року [PERSON] зобовязався перед Банком відповідати в тому ж розмірі, що і [PERSON] по кредитному договору №\~109395/31/к2 від 26 березня 2014 року . В пункті 1 зазначеного договору Поручитель (тобто [PERSON]В.) зобовязується перед Кредитором (тобто Банком) відповідати по зобовязанням [PERSON], що витікають з кредитного договору №\~109395/31/к2 від 26 березня 2014 року, що укладений між Кредитором і Боржником на суму 25000 гривень під 28 річних відсотків, зі сплатою суми кредиту в кінці строку кредитування. Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж розмірі, що і боржник. Згідно статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановленого додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсягу, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно частини 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як вбачається зі змісту пункту 1 зазначеного договору поруки, відповідач [PERSON] зобовязується перед Кредитором (тобто Банком) відповідати по зобовязанням Боржника (тобто [PERSON] ), що витікають з кредитного Договору № №\~109395/31/к2 від 26 березня 2014 року. Як встановлено судом відповідачу [PERSON] видано кредит у сумі 25000 гривень, заборгованість, яка виникла у відповідача [PERSON] перед банком складає 44473,46 гривень. Відповідач [PERSON] відповідно до п. 1 Договору поруки, погодився з усіма умовами кредитного договору. За встановлених обставин суд вважає, що обовязки поручителя [PERSON]В . не припинилися та він повинен відповідати за невиконання боржником [PERSON] зобовязання у повному обсязі відповідно до вимог статті 554 ЦК України та Договору поруки. За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за Договором, процентів за користування кредитом та пені підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі статей 526, 554, 611, 1054 ЦК України. Вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом стягнення суми заборгованості, процентів та пені з обох відповідачів солідарно. Таким чином, заяву задоволено частково шляхом стягнення суми заборгованості, процентів та пені з відповідача. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються \~позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - \~пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. \~ Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру юридичною особою справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1378 гривень. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 44473,46 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1378 гривень, які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів [PERSON] та [PERSON] .

Outcome: partial