Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні права приватної власності на квартиру [ADDRESS], зобов'язавши відповідачку повернути його особисті речі, а саме: кухонні меблі, диван та двоє міжкімнатних дверей на їх попереднє місце знаходження в квартиру [ADDRESS]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що в [ADDRESS], яка належить йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 29.06.1999 року. У вказаній квартирі він став проживати після її придбання, а в 2003 році одружився з відповідачкою. Після реєстрації шлюбу, вона з донькою від попереднього шлюбу [PERSON], були зареєстровані у вищевказаній квартирі. В період подружнього життя в них народився син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. З часом подружні стосунки погіршилися і рішенням Конотопського міськрайонного суду від 12.12.2011 року шлюб між ними було розірвано. Спільне проживання в квартирі стало неможливим через постійні сварки та непорозуміння і під час однієї з них відповідачка спричинила йому тілесні ушкодження, за що притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП. Вказані обставини змусили його залишити своє постійне місце проживання у вказаній квартирі і піти проживати до своєї матері. На даний час відповідачка зареєструвала шлюб та проживає в квартирі із своїм новим чоловіком та дітьми. Без його згоди вона розпоряджається його власністю, проводить у квартирі на власний розсуд ремонтні роботи та без його згоди винесла із квартири його особисті речі: кухонні меблі, диван та двоє міжкімнатних дверей. Про місце знаходження кухонних меблів та дверей йому невідомо, а диван відповідачка розмістила у підвалі, який не пристосований для його належного зберігання: підвищена вологість та затхлий запах призводять до його руйнування. На його неодноразові вимоги про повернення речей в квартиру відповідачка категорично не реагує. У зв'язку з вищевикладеним він змушений звернутися з позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON], кожен окремо, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON], кожен окремо, проти позовних вимог заперечують та пояснили, що меблі зносилися, а в квартирі проживають діти, які потребують гарних затишних умов, тому і винесли їх з квартири. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом, що передбачено ст. 321 ЦК України. У випадку порушення права власності згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно копії договору купівлі-продажу від 29.06.1990 року [PERSON] купив двокімнатну квартиру [ADDRESS] ( а.с. 5). 29.11.2003 року позивач одружився з [PERSON], після реєстрацію шлюбу [PERSON] ( а.с.7), а рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12.12.2011 року шлюб між сторонами розірвано, синів [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]. залишено на виховання [PERSON] ( а.с. 8). З довідки ТОВ ЖЕД "Південна" № 1458 від 05.08.2014 року вбачається, що в [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], його колишня дружина [PERSON], донька колишньої дружини [PERSON], та сини [PERSON], [INFO]., і [PERSON], [INFO] ( а.с. 6). Постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.05.2013 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП з приводу вчинення сварки відносно [PERSON] та нанесення йому тілесних ушкоджень ( а.с. 9). Згідно копії рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17.10.2012 року, яке залишено без змін колегією суддів судової палати з розгляду справ цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області від 27.11.2012 року, [PERSON] зобов'язано усунути перешкоди [PERSON] та її неповнолітнім дітям: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у користуванні квартирою [ADDRESS], зобов'язавши [PERSON] зняти замок з дверей кімнати площею 16,1 кв.м. та прибрати з даної кімнати кухонні меблі (а.с. 21-22). У відповідності до ст. 11, 89 ЗУ "Про виконавче провадження" за невиконання рішення суду, що зобов'язує боржника вчинити певні дії накладалися стягнення у вигляді штрафів; на даний час виконавче провадження завершено, копії постанов направлено сторонам ( а.с. 24). В судовому засіданні встановлено, що в квартирі [ADDRESS] на даний час фактично проживають: сини позивача [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO], донька колишньої дружини [PERSON], [INFO], колишня дружина, яка змінила прізвище на Верес після повторної реєстрації шлюбу та її новий чоловік [PERSON] Водночас позивач є власником вказаної квартири та зареєстрований в ній і його права щодо користування та розпорядження своєю власністю також повинні бути захищені. Крім того, позивач не заперечує щодо проведення косметичного ремонту речей після повернення їх в квартиру. Ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід усунути перешкоди у здійсненні права приватної власності позивачем на квартиру [ADDRESS], зобов'язавши відповідачку повернути його особисті речі, а саме: кухонні меблі, диван та двоє міжкімнатних дверей на їх попереднє місце знаходження в квартиру [ADDRESS]. Крім того, суд вважає, що відповідно до ст. 88, 84 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу.

Outcome: approved