Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідно до рішення Київської міської ради від 15.07.2004 року № 419-11/1829 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею» та згідно з укладеним договором оренди земельної ділянки від 03.11.2004 року ТОВ «Київське будівельне підприємство № 3» отримало право на використання земельної ділянки для спорудження об'єкта будівництва - будинку [ADDRESS], та уклало договір з ПАТ «Банк «Український капітал» на організацію спорудження цього об'єкта. Відповідно до договору № 18-1-4 від 29.01.2008 року про участь у фонді фінансування будівництва, укладеного між ним (позивачем) та ПАТ «Банк «Український Капітал», та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.02.14 року, він став власником квартири [ADDRESS]. Після оформлення права власності на квартиру він виявив не передбачене Генеральним планом, на момент укладення інвестиційного договору, приміщення - надбудову на парапеті цокольного першого поверху навпроти вікон його квартири. Ця надбудова споруджується по замовленню [PERSON], а саме згідно Декларації замовника про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої Інспекцією ДАБК у м. Києві 26.12.2013 року за № КВ083133611085, розпочато реконструкцію нежитлових вбудованих приміщень з № 1 по № 21 (групи приміщень № 231 та приміщення № 1 (групи приміщень № 232) на [ADDRESS], хоча на цей момент фактично відсутнє приміщення, що реконструюється. При цьому наданими доказами, в тому числі і фотодокументами підтверджується відсутність, взагалі, приміщення, що реконструюється, тому інформацію, про наявність приміщень, архітектора [PERSON] та співвідповідачів вважає віртуальною, та такою, що не відповідає дійсності. Зазначеними діями [PERSON] порушила п. 3.7 Правил фонду фінансування будівництва (виду А) житлового будинку за адресою - [ADDRESS], затвердженого головою правління ВАТ «Банк «Український капітал» [PERSON] від 20 .06.2006 року, з якими ознайомлений та погодився виконувати ТОВ «Київське будівельне підприємство № 3», в особі генерального директора [PERSON], всі довірителі (інвестори), що уклали з ПАТ «Банк «Український капітал» договори про участь у ФФБ не мають права вчиняти будь-які дії (змінювати в односторонньому порядку умови договору, вимагати внесення до нього змін та інше), які зашкодять або зможуть зашкодити у майбутньому загальним інтересам всіх довірителів (інвесторів) або інтересам будь-кого з довірителів (інвесторів), що призводить до порушення його (позивача) прав та інтересів, як інвестора та учасника ФФБ. Він, як учасник ФФБ сплатив кошти в повній сумі - 100% (попередня оплата). При цьому, при виникненні вказаних вище подій, отримавши його вимогу щодо участі у вирішенні проблемної ситуації, ПАТ «Банк «Український капітал» фактично прийняв сторону [PERSON] та ТОВ «Київське будівельне підприємство № 3», чим грубо порушив обов'язки встановлені Правилами. Вважає, що ПАТ «Банк «Український капітал» при укладенні з ним інвестиційного договору, як управитель, повинен був здійснити експертизу якості своїх послуг перед тим, як їх пропонувати інвесторам. Крім того укладення договору про інвестування в будівництво, а також отримання у власність об'єкта інвестування інвестором не припиняє обов'язки ПАТ «Банк «Український капітал» по наданню послуг з обслуговування фонду інвестування та інвесторів, оскільки на протязі всього часу здійснення інвестиції можливе виникнення будь-яких питань щодо об'єкту інвестування, в тому числі такі, які можуть виникнути в майбутньому з урахуванням захисту прав та інтересів інвесторів. Зокрема, згідно п. 4.6. абз. 2 Правил Банк здійснює контроль за ходом будівництва та цільовим використанням коштів, а також згідно п. 3.11 Правил. Банк має право без доручення представляти інтереси інвесторів перед третіми особами та здійснювати інші дії щодо захисту їх інтересів. Тому ПАТ «Банк «Український капітал», при виявленні будь-яких змін в умовах за якими було укладено інвестиційні договори, повинен повідомити інвестора про наявні зміни (ризики виникнення таких змін), отримати від інвестора згоду на таки зміни, або відмову від інвестиційного договору, з наступною реалізацією об'єкта інвестування іншому інвестору, згодному з новими умовами (обставинами) на інших умовах. Забудовником (виконавцем підрядних робіт) спірного будинку є ТОВ «Київське будівельне підприємство № 3», яке взяло на себе зобов'язання дотримуватись Правил. Однак, на його скарги до Товариства в особі Генерального директора [PERSON] ([NUMBER] та ([NUMBER] відносно порушень його прав, в тому числі самим Товариством, який не тільки надавав згоду на так звану реконструкцію, але й приймав безпосередню участь у будівництві надбудови, відповіді від останніх не отримав. Крім того, Товариство проігнорувало його вимоги про надання копії фасадного плану та будівельного проекту житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Тобто, ТОВ «Київське будівельне підприємство № 3», знаючи, що будівельні роботи, які він виконує призводять до порушення прав третіх осіб та його (позивача) згідно Правил, попередньо не перевіривши чи будуть порушувати будівельні роботи чиїсь права та інтереси приступив до їх виконання, а в наступному вже маючи його законні вимоги про припинення робіт, що порушують права і інтереси останнього не припинив виконання таких робіт, та не застосував заходи щодо вирішення цього питання, як особисто так і шляхом повідомлення замовника та проектанта робіт, щодо наявності спірних питань. Зазначені вище співвідповідачі, своїми солідарними діями (бездіяльністю) спричинили виникнення ситуації, наслідком якої стало спричинення йому моральної шкоди. Вважає, що укладені інвестиційні договори, не повинні порушувати умови та інтереси інвесторів, які уклали інвестиційні договори з ПАТ «Банк «Український капітал» раніше. Дії Банку по укладенню інвестиційних договорів з [PERSON] - Договір № ВПП-18-7 від 22.09.2010 року (об'єкт - вбудоване нежитлове приміщення площею 290,35 кв.м.), Додаткова угода від 31.05.2012 року до договору № ВПП-18-7 від 22.09.2010 року (об'єкт - вбудоване нежитлове приміщення площею 265,4 кв.м.), Договір № ВПП-18-12 від 31.05.2012 року (об'єкт - нежитлове приміщення площею 85.68 кв.м.), Додаткова угода від 07.08.2013 року до договору № ВПП-18-12 від 31.05.2012 року (об'єкт - вбудоване нежитлове приміщення площею 105.58 кв.м.), без попередньої згоди та повідомлення про зміну умов, за якими він (позивач) погодився на інвестування, є незаконними. Наявність зазначеної вище надбудови викликає у нього емоційно-моральні переживання щодо нахабних дій одних власників приміщень щодо інших власників, які дотримуються правил спільного користування майном в багатоквартирному будинку на засадах добросусідства, взаємної поваги та користування майном без заподіяння шкоди іншим. Отримана у власність квартира не виправдовує його сподівань, щодо можливості проживання в ній, тому він змушений витрачати кошти на проживання в іншій квартирі, яка відповідає його вимогам щодо умов проживання та житла взагалі. Крім того, незаконними діями (бездіяльністю) відповідачів щодо реконструкції приміщень в будинку [ADDRESS], в тому числі улаштуванням надбудові над першим цокольним поверхом, які призвели до перешкод у здійсненні його права користування майном, було завдано моральної шкоди в розмірі 1 200 000 грн. Зазначена моральна шкода полягала та полягає (дія продовжується і до тепер) у душевних стражданнях, яких він зазнавав та зазнає у зв'язку з протиправними діями співвідповідачів щодо нього особисто, його майна та його прав. А саме - переживаннями з приводу вкладення значних грошових коштів; переживання з приводу порушення строків здачі будинку та отримання квартири більш ніж у два рази; переживання щодо неможливості проживання в квартирі, яка за результатами дій співвідповідачів, по суті стала непридатною для нормального (очікуваного) проживання; переживання з приводу несення великих витрат, з пенсійних коштів, на проживання в іншому місті; переживання з приводу необхідності утримання квартири (квартплата), в якій фактично не може проживати; погіршення стану здоров'я, підірваного перебуванням в Чорнобильській зоні, що загострилося з причини моральних переживань на фоні ігнорування його законних звернень (вимог) та отримання принижуючих його гідність, як законослухняної людини, образ. В процесі розгляду справи збільшив вимоги в частині моральної шкоди, та просив стягнути з відповідачів моральну шкоду по 1 000 000,00 грн. з кожного. В судовому засіданні позивач та представник підтримали усі обставини викладені в позовній заяві, уточнені та збільшені позовні вимоги, просили їх задовольнити. Позивач просив врахувати надані ним в письмовому вигляді судові дебати. Представник додатково просив врахувати, що позивач є кандидатом юридичних наук, заслуженим юристом, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. В судовому засіданні представник відповідача - [PERSON] позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Пояснив, що проект будівництва житлового будинку за адресою - [ADDRESS], затверджений 08.11.2009 року, з самого початку передбачав спорудження прибудови, законність існування якої оспорює позивач, і запроектована вона була саме 2-х поверховою. Тому твердження позивача, на його думку, про самовільне спорудження 2-го поверху прибудови є необґрунтованим. Проведення реконструкції зазначених приміщень у відповідності до розробленого робочого проекту не є порушенням норм чинного законодавства. Крім того, Сертифікатом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві серії КВ № 16512090791 від 01 червня 2012 року, який видано на підставі Акту готовності об'єкта до експлуатації, засвідчено відповідність закінченого будівництвом об'єкта: житлового будинку з підземним паркінгом на [ADDRESS], проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації. Зазначений Сертифікат містить перелік та площу приміщень, що ввійшли до складу збудованого об'єкта, в числі яких значиться і фізкультурно-оздоровчий комплекс. Цей документ спростовує твердження позивача про те, що Відповідачі в порушення його прав розпочали самовільно споруджувати прибудову, оскільки 2-х поверхова прибудова, законність якої оспорює позивач, була споруджена і здана в експлуатацію разом з будинком. Також представник відповідача [PERSON] зазначив, що після завершення будівництва передача квартир власникам у спорудженому будинку здійснювалась шляхом підписання з кожним власником акту передачі, в тому числі такий акт складався і з позивачем [PERSON] На момент підписання такого акта позивачем [PERSON] прибудова (настройка) в 2-х поверхах, як це і передбачено проектом, вже була побудована. Тому твердження Позивача про необхідність погодження з ним спорудження надбудови надумані, як і визначення «видовою» квартири [ADDRESS]. Згідно з проектом, вікна лише однієї кімнати і кухні квартири позивача виходять в сторону прибудови, де також розміщується паркінг і проїзна частина, що не є "зеленою зоною". Вікна двох інших кімнат виходять в двір будинку, в сторону між будинкового скверу. Державними будівельними нормами передбачено наступні регламенти: це освітленість приміщення і інсоляція приміщення. Освітленість передбачає пряме або пасивне освітлення. Інсоляція передбачає попадання прямих променів світла. Зазначені вимоги щодо освітленості і інсоляції квартири [ADDRESS] повністю дотримані. В наданих позивачем документах немає жодного доказу того, що квартири [ADDRESS] є, або має бути "видовою". Такого визначення, або посилання немає і в проектній документації на будинок. Крім того, визначення "видового" житлового приміщення та його характеристик на теперішній час немає в жодному чинному нормативно-правовому акті України. Зазначене вказує на те, що відповідач не міг порушити норми права якої не існує, і відповідно права позивача також порушені не були. Також зазначив, що ОСББ "ТЕЛЬБІН-КОМФОРТ" в даному окремому випадку було створене лише декількома власниками житла для виконання посередницьких функцій між власниками квартир і нежилих приміщень та підприємствами які надають комунальні та інші послуги. Разом з тим сам будинок та його інженерні комунікації на баланс ОСББ не передавався. Враховуючи це, та те, що Проект будівництва житлового будинку за адресою - [ADDRESS] з самого початку передбачав спорудження 2-х поверхової прибудови, а сама прибудова була побудована ще до створення ОСББ "ТЕЛЬБІН-КОМФОРТ", вважає посилання Позивача про те, що спорудження прибудови мало бути погоджене з ОСББ помилковим. Посилання позивача на норми ДБН В.3.2-2-2009, є також помилковим, оскільки прибудова не є житловим приміщенням і його реконструкція зазначеним документом не регламентується. Не відповідає дійсності і посилання позивача на неправильне проектування покрівлі надбудови та відсутність можливості її природної вентиляції. Згідно з проектною документацією дах прибудови знаходиться на відстані 5-ти метрів від квартири позивача і відгороджений парапетом. Сам же дах виконаний з матеріалів які убезпечують будь-які негативні впливи на житлові поверхи. По Проекту вони виконані з керамічної плитки та захисного шару гравію (замінено мансардну покрівлю на стандартну). Посилання позивача на ст. 26 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», на ч.2 ст.382 та ч.1-2 ст. 369 ЦК України щодо погодження реалізації прав власника приміщення на здавання приміщення в оренду та питань користування і розпорядження майном, яке знаходиться у спільній сумісній власності, є некоректним, оскільки приміщення прибудови є приватною власністю, воно є відокремленим і його реконструкція згідно з Законом України "Про основи містобудування" та Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не потребує та не передбачає погодження з позивачем чи ОСББ. Також зазначив, що пункт 2 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" прямо визначає, що Замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності. Таку Декларацію відповідачем [PERSON] було подано і вона зареєстрована Інспекцією ДАБК у м. Києві 26.12.2013 року за № КВ083133611085. Робочим проектом реконструкції фізкультурно-оздоровчого комплексу (прибудови) під приміщення культурно-масової роботи з населенням, зазначеному об'єкту присвоєно третю категорію складності. У відповідності з пунктом 3 ст. 31 цього ж Закону, проекти будівництва об'єктів І-ІІІ категорій складності навіть не підлягають обов'язковій експертизі. За таких обставин відповідач [PERSON] діяла і діє у повній відповідності до вимог чинного законодавства України. У відповідності до встановленого порядку, 19.07.2014 року було подано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, яку Інспекцією ДАБК у м. Києві зареєстровано за № 143141980576. Надані в судовому засіданні представником третьої особи Інспекції ДАБК у м. Києві рішення № 2 від 17.09.2015 року про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та рішення № 1 від 21.09.2015 року про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, на його (представника) думку, не мають відношення до справи, оскільки згідно вимог законодавства реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт втрачає свою силу з дня прийняття рішення про реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації, тобто - скасовувати те, що вже не діє, неможливо. Стосовно рішення № 1 від 21.09.2015 року про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації зазначив, що за змістом даного рішення мова іде зовсім про інші об'єкти, до яких [PERSON] не має ніякого відношення. Крім того, [PERSON] не отримувала жодного із зазначених рішень. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не порушувала прав позивача, вимоги про відшкодування моральної шкоди також є безпідставними. Крім того що вимоги позивача в цілому є безпідставні, просив звернути увагу і на те, що позивач зазначає обґрунтуванням збільшення розміру моральної шкоди - вплив девальвації гривні, що взагалі не відповідає вимогам законодавства. Крім цього, зазначив, що [PERSON] не порушувалися права позивача, вона не чинила йому ніяких перешкод в користуванні його власністю - квартирою. У зв'язку з викладеним представник відповідача [PERSON] у задоволенні позову просив відмовити повністю та врахувати його пояснення, надані в судових засіданнях, та викладених в письмових запереченнях. В судовому засіданні представник відповідача ПАТ Банк "Український капітал" позовні вимоги не визнав в повному обсязі, посилаючись на заперечення, які долучені до матеріалів справи. (Т.2 а.с 187-188). Додатково зазначив, що Банк не міг завдати позивачу шкоди, оскільки не порушував прав позивача, про що свідчить відписаний Акт звірки розрахунків по Договору ФФБ від 11.12.2014 року, в якому чітко зазначено, що сторони не мають одна до одної претензій щодо виконання умов Договору ФФБ. Крім того, Проектом будівництва житлового будинку за адресою - [ADDRESS], було передбачено спорудження 2-х поверхового вбудованого нежитлового приміщення, законність існування якого оспорює позивач. Сертифікатом ДАБІ України, який виданий на підставі Акта готовності об'єкта до експлуатації, засвідчено відповідність збудованого об'єкта до проектної документації та підтверджено його готовність до експлуатації. У Сертифікаті міститься перелік та площі приміщень, що ввійшли до складу збудованого та зданого в експлуатацію об'єкта, в числі яких значиться і фізкультурно-оздоровчий комплекс. Крім цього, просила врахувати, що посилання позивача на те, що після отримання у власність об'єкту інвестування банк повинен обслуговувати його (позивача), є безпідставне, оскільки згідно умов Правил ФФБ, Договору ФФБ, закону України "Про ФФБ" визначено підстави припинення строку дії Договору ФФБ та управління майном Довірителя ФФБ, і такі підстави настали, що підтверджено вказаним Актом звірки розрахунків від 11.12.2014 року. Правом здійснювати контроль за Забудовником управитель ФФБ наділений саме під час будівництва об'єкту. Крім того, здійснювати контроль за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів, законодавець наділив саме на відповідний державний орган, на даний час яким є ДАБІ України. Зазначила, що безпідставним є і посилання позивача на те, що вони (Банк) повинні здійснювати експертизу своїх послуг, так як жодними нормами права цього не передбачено, а позивач взагалі не посилався на будь-яку норму закону та і в усному порядку не зміг послатися на закон, яким визначено обов'язок банку здійснювати експертизу. Безпідставним є і посилання позивача на те, що Банк має право без доручення представляти інтереси довірителів, які беруть участь у ФФБ, перед третіми особами та здійснювати інші дії щодо захисту їх інтересів, оскільки позивач до них не звертався з відповідними заявами і крім цього, управитель має право, саме за письмовою заявою довірителя виступати в інтересах довірителя позивачем у разі невиконання забудовником своїх зобов'язань щодо строків спорудження і якості об'єктів будівництва та передачі довірителям у власність об'єктів інвестування. Твердження позивача, що Банк мав повідомити його та погодити з ним зміни проектної документації на весь об'єкт будівництва, є необґрунтованими. Такі повідомлення, отримання дозволу, згоди інвестора можливе лише при змінах об'єкту інвестування, в даному випадку - позивач є інвестором квартири № 4, а не всього будинку. Претензій у позивача до збудованої квартири не було, про що свідчить підписаний Акт прийому-передачі квартири. Щодо проектної документації об'єкту будівництва (будинку) зазначила, що правом розробляти, змінювати проектну документацію наділені Генеральний проектувальник ПП "Коматек", ПП "Проектно-консультаційне бюро "Хебітет", контролюючим органом є ДАБІ України, а забудовник зобов'язаний відповідно до проектної документації виконати усі будівельні роботи. Відповідно до проекту на будівництво житлового будинку було передбачено спорудження 2-х поверхового вбудованого нежитлового приміщення (фізкультурно-оздоровчого комплексу) і саме з цим нежитловим приміщенням був введений будинок в експлуатацію, видано Сертифікат ДАБІ України. Підтверджено це і експертним звітом ДП "Укрдержбудекспертизи" про затвердження проекту житлового будинку. Отже, твердження позивача про відсутність приміщення на час будівництва будинку є необґрунтованим. Щодо моральної шкоди зазначила, що позивач не надав жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності та розміру. Є абсолютно абсурдними аргументи, зазначені позивачем в письмових поясненнях щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, а саме, що Банк має достатній капітал і фінансовий стан стабільним високим та стійким; що вартість об'єкта інвестування становила 250 000 доларів США (згідно договору про участь у ФФБ, Акту звірки розрахунків, Акту прийому-передачі вартість становила 624 685 грн.); що строк здачі будинку в експлуатацію завдав морального страждання (були додаткові угоди, листи про перенесення строків, на що позивач не мав заперечень і предмет спору по справі є реконструкція приміщення, а не здача будинку в експлуатацію); що Банк не маючи ніяких документів уклав договори на приміщення; що саме цими діями і був створений правовий конфлікт. Зазначила, що на їх думку, враховуючи предмет спору і надані до справи документи, Банк залучений позивачем в якості співвідповідача безпідставно; Банк не має ніякого відношення до реконструкції приміщення, що є предметом спору. За таких обставин просила у задоволенні позову відмовити та врахувати їх пояснення, надані в судових засіданнях, та викладені в письмових запереченнях, письмовій промові в судових дебатах. Крім цього, просила врахувати, що позивач, як учасник процесу, прагнучи досягти бажаного результату, зловживав своїми процесуальними правами, використовував свої права всупереч їх призначенню - заявляв чисельні необґрунтовані клопотання; процесуальні документи, які ним подавалися, були складені з порушенням норм ЦПК України; штучно ускладнював розгляд справи; мала місце недобросовісна поведінка позивача, а саме факт відвертого шантажу судді. Також зазначила, що ОСББ "Тельбін-Комфорт" надали до справи копію проекту, який містить недостовірні дані, відрізняється від того, що є в ПП "Коматек". В судовому засіданні представник відповідача - ТОВ «Київське будівельне підприємство № 3», позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Повністю погодився та підтримав пояснення представника ПАТ Банк "Український капітал". Зазначив, що до складання проектної документації вони не мають ніякого відношення, після отримання збудованих приміщень ні позивач, ні відповідач [PERSON] зауважень не мали. Їх (ТОВ "КБП №3") дії були законні, приміщення збудоване відповідно до проекту корегування, складеного в 2013 році, до складання та підписання Акту вводу будинку в експлуатацію. В судовому засіданні представник третьої особи - Державної архітектурно-будівельної інспекції України пояснив, що ними реєструвалися надані [PERSON] декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації, за достовірність даних, внесених в декларації несе відповідальність [PERSON] На даний час реєстрація вказаних декларацій ними скасована, при останній перевірці були виявлені порушення. Позовні вимоги позивача підтримують. Крім вказаних пояснень представника Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в матеріалах справи містяться письмові пояснення даної третьої особи, з яких вбачається, що вони проти позову заперечують, оскільки, у порядку, передбаченому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та відповідно до Порядку № 466, Інспекцією зареєстровано замовнику будівництва - [PERSON] декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежитлових вбудованих приміщень з № 1 по № 21 (групи приміщень № 231) та приміщення № 1 (групи приміщень № 232) на [ADDRESS]» № КВ 083133611085 від 26.12.2013. Реєстрація зазначеної декларації, на думку представника третьої особи Державної архітектурно-будівельної інспекції України, здійснена відповідно до вимог чинного законодавства за результатами перевірки повноти наведених у ній даних. В судове засідання представник третьої особи - ПП "ПКБ "Хебітет" не з'явився, до справи надано письмові пояснення, з яких слідує, що проектною документацією було передбачено будівництво двох поверхів вбудовано-прибудованих приміщень громадського призначення, в тому числі 2-поверхову прибудову у секції № 2 з фасадної частини будинку. Відповідно до проекту будівництво було виконане, що підтверджується переліком вбудованих приміщень житлового будинку Сертифікату відповідності, де ці приміщення вказані як магазин непродовольчих товарів (1-й поверх) та фізкультурно-оздоровчий комплекс (2-й поверх). У зв'язку із введенням Міністерством регіонального розвитку, будівництва і архітектури з 1 червня 2012 року сертифікації архітектурної діяльності, на директора ПП "ПКБ "Хебітет", як на власника сертифіката відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єкта архітектури (Кваліфікаційний сертифікат серія АА №000217) було передано авторське право на побудовані об'єкти, де він виступав у якості автора - головного архітектора проекту. Після введення будинку в експлуатацію до ПП "ПКБ "Хебітет" звернувся директор ТОВ "Київське будівельне підприємство №3" з пропозицією виконати робочий проект реконструкції двох секцій житлового будинку в частині перепланування вбудованих приміщень (лист від 03.07.2132 року № 75). Зокрема на замовлення інвестора вбудованого фізкультурно-оздоровчого комплексу гр. [PERSON] був розроблений робочий проект реконструкції фізкультурно-оздоровчого комплексу на приміщення культурно-масової роботи з населенням. Крім того, представник третьої особи ПП "ПКБ "Хебітет" зазначав, що відповідно до інвестиційних договорів замовник (забудовник) залишав за собою право вносити зміни до проектних рішень з метою оптимізації якісних показників об'єкту будівництва, які інвестор мав право заперечити в процесі будівництва чи передачі об'єкта інвестиції в експлуатацію. Оскільки вказана надбудова безпосередньо не примикає до приміщень квартири позивача, її дах знаходиться нижче рівня вікон квартири позивача, не впливає на рівень освітленості та час інсоляції приміщень квартири позивача, діючі регламенти у будівництві не передбачають обов'язку забудовника погоджувати архітектурно планувальні рішення зі сторонніми особами. Проектна документація реконструкції приміщення виконувалась на підставі документів, які засвідчують майнові права інвестора на існуюче приміщення а також на прилеглі до приміщення ділянки експлуатованого даху приміщень першого поверху. Будівництво проводиться на підставі Декларації, що була видана інвестору відповідним органом відповідно до розробленої проектної документації з врахуванням зауважень та внесення коригувань як у вихідні документи, так і в проектні рішення. В судове засідання представник третьої особи - ПП "Коматек" не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні представник третьої особи - ОСББ "Тельбін-комфорт" позов підтримав та просив його задовольнити, виходячи з доводів викладених у письмових поясненнях. Додатково суду повідомив, що ОСББ "Тельбін-Комфорт" вважає, що забудовник навмисно не передає будинок на баланс ОСББ, та вже після введення будинку в експлуатацію проводить неузгоджені будівельні роботи - добудови, надбудови, прибудови, влаштування не передбачених проектом двірних прорізів та інші дії, які призводять до зміни зовнішнього фасаду будинку, зміни площі, цільового призначення технічних та допоміжних приміщень, які є спільною власністю всіх співвласників будинку. Зокрема, було виявлено незаконну надбудову до нежитлових вбудованих приміщення за № 1 по № 21 (групи приміщень №231 та приміщення № 1 (групи приміщень №232) на [ADDRESS], власником якої є [PERSON], про що було складено акт №1 від 20.03.2014 року. Починаючи з березня 2014 року, [PERSON], за погодженням з забудовником, здійснила реконструкцію тераси житлового будинку, шляхом будівництва на ній нової добудови. Внаслідок цього, вона знесла частину стін та перекриттів для облаштування окремого входу на другий поверх та звела нові капітальні конструкції, а також збудувала новий дах над добудовою, що фактично збільшило площу її приміщення. Вважав, що наявність декларації на початок будівельних робіт не означає, що роботи проведено без порушень ДБН та СНІП. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в суді та не підлягають задоволенню. В суді встановлено, що між [PERSON] та ВАТ "Банк "Український капітал" було укладено договір про участь у Фонді фінансування будівництва № 18-1-4 від 29.01.2008 року, за умовами якого позивач надав згоду на участь у Фонді фінансування будівництва, з метою отримання у власність об'єкта інвестування - квартири [ADDRESS]. (Т.2 а.с. 29). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.02.2014 року [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. За Договором про участь у Фонді фінансування будівництва № ВПП-18-7 від 22.09.2010 року та Додатковою угодою від 31.05.2012 року до договору, відповідач [PERSON] виступила Довірителем Фонду фінансування будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та набула право на отримання у власність об'єкта інвестування - вбудованого нежитлового приміщення у житловому будинку, загальна площа 265,40 кв.м. (проектна), номер приміщення №7 (будівельний), розташоване на 1-2 поверсі. Згідно із Договором про участь у Фонді фінансування будівництва № ВПП-1812 від 31.05.2012р. та Додатковою угодою від 07.08.2012р. до договору, відповідач [PERSON] виступила Довірителем Фонду фінансування будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та набула право на отримання у власність об'єкта інвестування. - вбудоване нежитлове приміщення (фізкультурно-оздоровчий комплекс) у житловому будинку, загальна площа 105,58 кв.м. (проектна), номер приміщення № 12 (будівельний), розташоване на 2 поверсі. За даними свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 24.12.2013 року [PERSON] на праві приватної власності належать нежиле приміщення № 1 (групи приміщень № 232) (в літ. А), по [ADDRESS] площею 105,4 кв.м. (т.2 а.с.105) та нежиле приміщення з № 1 по № 21 (групи приміщень № 231) (в літ. А) по [ADDRESS] площею 265,0 кв.м. (т.2 а.с.119). Таким чином, Відповідач [PERSON] на законних підставах, шляхом участі Фонді фінансування будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS], набула право власності на вбудовані нежитлові приміщення № 1 (групи приміщень № 232) (в літ. А), площею 105,4 кв.м. та з № 1 по № 21 (групи приміщень № 231) (в літ. А) площею 265,0 кв.м., що розташовані на 1 та 2 поверсі. Тобто вбудоване нежитлове приміщення було передбачено проектом забудови і збудоване 2-х поверховим згідно генерального плану. Відповідно до сертифікату серії КВ № 13512090791, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 01.06.2012 року, Інспекція засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта: житлового будинку з підземним паркінгом по [ADDRESS], та підтверджує його готовність до експлуатації. Житловий будинок включає вбудовані приміщення, зокрема фізкультурно-оздоровчий комплекс 90 кв.м та салон-перукарню площею 266,2 кв. м., що належать на праві власності відповідачу [PERSON] Згідно із Декларацією про початок виконання будівельних робіт замовника [PERSON], зареєстрованої Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві 26.12.2013 року за № КВ083133611085, розпочато реконструкцію нежитлових вбудованих приміщень з № 1 по № 21 (групи приміщень № 231) площею 265,0 кв. м. та приміщення № 1 (групи приміщень № 232) площею 105,4 кв. м. на [ADDRESS]. (т.1 а.с. 83) Проектна документація за зазначеною реконструкцією розроблена ПП «Проектно-консультаційне бюро "Хебітет" на підставі замовлення ТОВ «Київське будівельне підприємство № 3» від 03.07.2013 року (т.1 а.с. 221) З матеріалів справи вбачається, що ОСББ "Тельбін-комфорт", зверталось зі скаргами щодо незаконності реконструкції нежитлових вбудованих приміщень з № 1 по № 21 (групи приміщень № 231) та приміщення № 1 (групи приміщень № 232) на [ADDRESS] до Прокуратури м. Києва, Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в м. Києві, Прокуратури Дніпровського району м. Києва (т.1 а.с. 112-119). За даними Декларації про готовність об'єкта до експлуатації замовника [PERSON], зареєстрованої у Державній архітектурно-будівельній інспекції України 17.07.2014 року, вважати закінчений будівництвом, об'єкт готовий до експлуатації групи нежитлових приміщень № 231 площею 303,9 кв.м., та № 232 площею 124,4 кв. м. на [ADDRESS]. (т.2 а.с. 48-52). Питання виконання будівельних робіт регулюється Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядком виконання будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466. Судом встановлено, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві зареєстровано замовнику будівництва - [PERSON] декларацію про початок виконання будівельних робіт "Реконструкція нежитлових вбудованих приміщень з № 1 по № 21 (групи приміщень № 231) та приміщення № 1 (групи приміщень № 232) на [ADDRESS]" № КВ 083133611085 від 26.12.2013 року у порядку, передбаченому Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" та відповідно до Порядку № 466. Згідно із п. п. 3,4 акту прийому передачі об'єкту інвестування від 15 травня 2013 року підписаного між ТОВ "Київське будівельне підприємство № 3" та [PERSON], квартира [ADDRESS] побудована згідно з існуючими будівельними нормами і відповідає оздоблювальним показникам, які вказані у п. 1.3 договору. Сторони підтверджують, що претензій до виконання умов Договору не мають. (т.2 а.с. 164). Відповідно до п.п.6, 8 акту звірення розрахунків по договору про участь у Фонді фінансування будівництва № 18-1-4 від 29.01.2008 року, підписаним між [PERSON] та ПАТ "Банк Український капітал" від 11.12.2014 року, останній виконав усі зобов'зання перед позивачем за договором про участь у Фонді фінансування будівництва і сторони не мають одна до одної претензій щодо кінцевих розрахунків по об'єкту інвестування та виконання умов договору про участь у ФФБ. (т.2 а.с. 165). Між [PERSON] та ТОВ "Київське будівельне підприємство № 3" 07 листопада 2013 року підписано аналогічні за замістом акти прийому-передачі об'єкту інвестування: нежитлового приміщення № 231 площею 265,0 кв.м., та № 232 площею 105,40 кв. м. на [ADDRESS]. (т.2 а.с. 168,169). Отже, суд приходить до висновку, що позивач, підписуючи акт прийому -передачі належної йому на праві приватної власності квартири [ADDRESS], не мав претензій щодо виконання умов договору про участь у Фонді фінансування будівництва № 18-1-4 від 29.01.2008 року та не оспорював відповідність побудованого об'єкту інвестування з існуючими будівельними нормами і оздоблювальними показниками. У тому числі, позивач не мав ніяких претензій і щодо перенесення строку здачі будинку в експлуатацію. Згідно із ч.1-3, 5,7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, в суді встановлено, що дії всіх відповідачів відповідали вимогам законодавства, укладеним договорам. В суді не встановлено, що відповідачами порушені права позивача. Як зазначалося вище, питання виконання будівельних робіт, їх відповідність встановленим нормам, згідно вимог законодавства вирішуються відповідними державними органами, саме ними здійснюються перевірки, обстеження, за результатами яких видаються відповідні документи. В даному випадку було видано Сертифікат про відповідність проектній документації закінченого будівництвом об'єкта: житлового будинку з підземним паркінгом по [ADDRESS], з 2-х поверховим вбудованим нежитловим приміщенням. Підтверджено це і експертним звітом ДП "Укрдержбудекспертизи" про затвердження проекту житлового будинку. Проектна документація на реконструкцією належного [PERSON] на праві власності вказаного нежитлового приміщення, розроблена ПП «Проектно-консультаційне бюро "Хебітет", є також відповідною вимогам законодавства, оскільки доказів протилежного не було надано. Крім того, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києва проводилася реєстрація Декларацій про початок будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації. Судом враховується і те, що на розгляді Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала справа за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києва до [PERSON] про проведення перебудови до попереднього стану. Згідно ухвали суду від -7.-6.2012 року провадження по вказаній справі було закрите за клопотанням відповідача у зв'язку з затвердженням скорегованого проекту житлового будинку на [ADDRESS] в частині фізкультурно-оздоровчого комплексу згідно експертного звіту ДП "Укрдержюудекспертиза" №00-04441-11/ЦБ від 15.02.2012 року та видачею сертифіката серії КВ №16512090791 про готовність вищевказаного об'єкта до експлуатації, виданого інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києва 01.06.2012 року. В даному судовому рішенні вказано, що представник позивача проти закриття провадження у справі не заперечував, вказав про досягнення примирення. Надані в останніх судових засіданням представником третьої особи - Державної архітектурно-будівельної інспекції України копії рішень про скасування реєстрацій декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкту до експлуатації, судом не можуть бути прийняті до уваги, виходячи з наступного. Наявність реєстрації вказаних декларацій чи їх скасування, ніяким чином не відноситься до предмету спору, так як права позивача, як зазначалося вище, наявністю нежитлових приміщень, які належать на праві власності [PERSON], не порушені і позивач не є державним органом, наділеним правом визначати відповідність чи ні об'єкту будівництва вимогам законодавства. Крім того, рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 17.09.2015 року про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт "Реконструкція нежитлових приміщень з №1 по №21 (групи приміщень №231) та приміщення №1 (групи приміщень №232) на [ADDRESS]" від 26.12.2013 року - є невідповідне, оскільки реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт на час постановлення вказаного рішення вже не діяла, втратила свою силу, з дати реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, а саме - з 17.07.2014 року. Крім цього, на час постановлення вказаного рішення не була скасована реєстрація декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Стосовно рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 21.09.2015 року про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, суд приходить до того, що воно не має ніякого відношення до справи, оскільки в ньому зазначено про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації: "Реконструкції вбудованих нежитлових приміщень з №1 по №7 (групи приміщень №229) та з №1 по №19 (групи приміщень №230) від 17.07.2014 року. Тобто, в даному рішенні мова іде про об'єкти, які не мають ніякого відношення до справи, до належного на праві приватної власності [PERSON] об'єкту. Суд не приймає до уваги акт № 1 обстеження будівництва приміщення на терасі (даху першого поверху) [ADDRESS] від 20 березня 2014 року, складений Комісією ОСББ "Тельбін-Комфорт" спільно з мешканцями будинку, яким засвідчено при зовнішньому обстеженні факт незаконного будівництва приміщення на терасі (даху першого поверху) з облаштуванням окремого входу на другий поверх. Оскільки законність такої надбудови підтверджується належними доказами дослідженими судом. Викладене вище свідчить про те, що вимоги позивача до всіх відповідачів є безпідставні, недоведені, не підлягають задоволенню, порушень або обмежень права позивача у здійсненні права користування, володіння та розпорядження своїм майном судом не встановлено. Суд вважає за необхідне звернути увагу і на те, що позивачем зазначені обгрунтування моральної шкоди, які суперечать вимогам законодавства, ст.23 ЦК України. Девальвація гривні, наявність у відповідачів стабільного матеріального стану - не може бути підставами моральної шкоди. Не можуть впливати на вирішення спору і такі обставини, як те, що позивач є кандидатом юридичних наук, заслуженим юристом, має посвідчення учасника ліквідації насідків на ЧАЕС, про що зазначав представник позивача в судових дебатах до обгрунтування позовних вимог. Посилання позивача на ст.ст.369, 382, 383 ЦК України в обгрунтування своїх позовних вимог, які позивач зазначав в змістах текстів позовної заяви, не мають жодного відношення до обставин справи, предмету спору. Безпідставним є і посилання на ст.48 Закону України "Про власність", оскільки даний Закон втратив свою дію ще з 27.04.2007 року. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Твердження позивача, що доказувати свою позицію мають відповідачі, а він не повинен цього робити, є невідповідним вказаній вимозі закону. На підставі викладеного, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed