Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму заборгованості за Кредитним договором № 0861826201 /Т/972135 від 12 липня 2013 року в розмірі 14189,00 грн., з яких: 6111,00 грн. - заборгованість за основним боргом; 1,00 грн. - заборгованість за процентами; 5827,00 грн. - заборгованість за комісією, 2250,00 грн. - штрафи, пені. Свої вимоги мотивує тим, що 12 липня 2013 року між [PERSON] та ПАТ "АКТАБАНК" було укладено Кредитний договір №0861826201/Т/972135 (далі - Кредитний договір). 22.03.2018 року між ПАТ "АКТАБАНК" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір № 2 про відступлення прав вимоги. Відповідно до Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги - Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором в сумі 14189,00 грн., з яких: 6111,00 грн. - заборгованість за основним боргом; -1,00 грн. - заборгованість за процентами; 5827,00 грн. - заборгованість за комісією; 2250,00 грн. - штрафи, пені. На виконання п. 3.4. Договору про відступлення прав вимоги, на адресу відповідача, зазначену в Кредитному договорі, простою кореспонденцією було направлено Повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних до бази персональних даних. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 23.03.2018 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до п. 5.3. Кредитного договору, термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та/або штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 10 років. Ухвалою суду від 17 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в спрощеному провадженні, ухвалено розглянути справу в загальному позовному провадженні, підготовче судове засідання призначено 14 січня 2020 року. Ухвалою суду від 14 січня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду 07 лютого 2020 року. В судове засідання позивач явку представника не забезпечив. Від представника надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в силу вимог п.4) ч.8 ст.128 ЦПК України повідомлений про час і місце розгляду справи. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що 12 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0861826201 /Т/972135 від 12 липня 2013за умовами якого: банк надає позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 10000,00 грн. (п.2.1); процентна ставка за кредитним договором встановлюється у розмірі 0,01% річних (п.2.1.1); позичальник сплачує банку щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 325,00 грн…(п.2.1.2); погашення кредиту здійснюється позичальником щомісячно рівними частинами в сумі 602,83 грн. з кінцевою датою погашення всієї заборгованості за кредитом 11 липня 2016 року (п.2.1.4); кредит надається позичальнику на споживчі потреби (п.2.2); термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та/або штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 10 (десять) років (п.5.3). (а.с. 4-5). Згідно заяви на видачу готівки № 409486 від 12.07.2013 року, ПАТ «АКТАБАНК» видано [PERSON] 10000,00 грн. відповідно до кредитного договору № 0861826201 /Т/972135 від 12.07.2013 року. 23 березня 2018 року між ПАТ «АКТАБАНК» (банк) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (новий кредитор) укладено договір № 2 про відступлення прав вимоги відповідно до п.2.1 якого банк відступає шляхом продажу новому кредитору, належні банку права вимоги до позичальників, зазначених у додатку №1 до цього договору; відповідно до п. 3.4 договору сторони зобов`язані повідомити боржників про відступлення прав вимоги за основними договорами протягом 10 робочих днів з моменту набрання чинності цим договором…Банк здійснює повідомлення Боржників шляхом розміщення відповідного інформаційного повідомлення на офіційному сайті ПАТ «АКТАБАНК» протягом 2 (двох) робочих днів у формі повідомлення, що передбачене Додатком № 2. У Витязі з Додатку № 1 до вказаного договору про відступлення прав вимоги, реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються зазначено позичальника [PERSON] , кредитний договір № 0861826201 /Т/972135 від 12 липня 2013 року, заборгованість за основним боргом - 6111,00 грн.; заборгованість за процентами - 1,00 грн.; заборгованість за комісією - 5827,00 грн., штрафи, пені - 2250,00 грн. 27 березня 2018 року ТОВ «ФК ЄАКПБ» адресовано [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по кредитному договору № 0861826201 /Т/972135 від 12 липня 2013. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. За таких обставин, дослідивши зібрані в справі докази, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд вважає позов обґрунтованим частково і доходить висновку про можливість його часткового задоволення. Матеріалами справи доведено, що [PERSON] 12 липня 2013 уклав кредитний договір № 0861826201 /Т/972135 за умовами якого отримав в ТОВ «ФК» ЦФР» кредит в сумі 10000,00 грн. строком до 11 липня 2016, в договорі обумовлено, що термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та/або штрафів за даним договором встановлюється 10 років. Відповідно до договору № 2 про відступлення прав вимоги від 23.03.2018 року, права вимоги за кредитним договором № 0861826201 /Т/972135 перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», про що 27.03.2018 року ТОВ «ФК`ЄАПБ» надіслано повідомлення [PERSON] . Згідно правової позиції ВСУ від 24.02.2016 у справі № 6-1824цс15 якщо сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності за всіма або окремими вимогами і така домовленість відповідає вимогам ст. 6 і ч.1 ст. 259 ЦК України, то розрахунок розміру пені та штрафу слід провести за кожною вимогою в межах збільшеної позовної давності, враховуючи періодичність платежів, визначених договором. Суд також враховує правову позицію, висловлену в постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року № 6-979цс1 згідно якої боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Як встановлено судом, докази сплати [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 0861826201 /Т/972135 первісному кредитору чи новому кредитору - відсутні. За таких обставин, правомірними і такими, що підлягають до задоволення є вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 6111 грн. - заборгованість за основним боргом, 1 грн. - заборгованість за процентами, 2250 грн. - штрафи, пені, а всього на загальну суму 8362 грн. грн. В той же час, суд не знаходить підстав для стягнення 5827,00 грн. заборгованості за комісією. При цьому суд виходить з того, що особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені також і Законом України «Про захист прав споживачів». Так, відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, яка була чинною 12.07.2013, тобто на момент укладання кредитного договору) кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Таким чином, законом заборонено встановлювати в договорах про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі, тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. У разі встановлення в договорах про надання споживчого кредиту будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів, тощо за дії, які не є послугою, то ці умови договору є нікчемними тобто такими, які не потребують окремого визнання судом таких норм недійсними. Верховний Суд України у постанові від 06.09.2017 у справі № 531/648/15-ц зазначив, що згідно Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб: споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»). Верховний Суд України вказує, що послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь - яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Отже, незаконним є встановлення у кредитному договорі платежів, які супроводжують кредит як компенсацію супутніх послуг за рахунок позичальника та які споживач має сплатити на користь кредитодавця за дії, які той здійснює на власну користь. Враховуючи, що 5827,00 грн. заборгованості за комісією не відносяться до поняття послуга у кредитному договорі, умова договору про стягнення комісії є нікчемною і не створює юридичних наслідки, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1133,39 грн.

Outcome: partial