Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» 30.05.2018 року звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу, свої вимоги мотивує наступним. 07.09.2014 року [PERSON] уклав з ТОВ "Служба миттєвого кредитування" кредитний договір № 140907-102500 та отримав кредит в розмірі 400,00 грн. Відповідно до п. 3.3. Договору відповідач зобовязаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 400,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 112, 00 грн., що разом складає 512,00 грн., у строк до 20.09.2014 року. Але, відповідач не виконує свої зобов'язання за договором. Згідно п. 6.2 кредитного договору у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту, до позичальника застосовуються штрафні санкції у виді неустойки - пені з розрахунку 2% за кожен день прострочення платежу. Враховуючи викладене, сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 11.05.2018 року становить 11 144, 00 грн, яка складається з наступного: - 400, 00 грн -сума основного боргу; - 112, 00 грн. - проценти за договором; - 10 632, 00 грн. - пеня за договором. Просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 400, 00 грн - основного боргу, 112, 00 грн - проценти за договором, 10 632, 00 грн - пеня за договором. та судові витрати по справі в розмірі 17779, 62 грн, а всього 12 923, 62 грн. Ухвалою про відкриття провадження від 13.06.2018 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, день і час розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України , опублікованого 21.06.2018 року (а.с. 50). З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки відповідача суду не відомі. Відповідач не скористався своїм на подання відзиву на позовну заяву, письмових заперечень щодо його вимог і змісту до суду не направив. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд на підставі ст.280 ЦПК України розглянув справу заочно. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково на підставі наступного. Судом встановлено, що 07.09.2014 року відповідач [PERSON] уклав з ТОВ "Служба миттєвого кредитування" кредитний договір № 140907-102500 та отримав кредит в розмірі 400,00 грн (а.с. 4) Відповідно до п. 3.3. Договору відповідач зобовязаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 400,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 112, 00 грн., що разом складає 512,00 грн., у строк до 20.09.2014 року. Відповідно до п. 6.2 Договору за порушення строків повернення кредиту Клієнт зобов'зується сплачувати неустойку у вигляді пені з розрахунку 2 відсотки від суми кредиту, що вказана в п..1. Договору за кожен день прострочення платежу за кредитним договором. Таким чином, сума пені за кредитним договором із розрахунку: 512,00 грн - сума заборгованості, 1 329, 00 грн. - кількість днів (з 21.-09.2014 - 11.05.2018р.р.), складає - 10 632, 00 грн. А, отже, станом на 11.05.2018 року прострочена заборгованість [PERSON] перед ТОВ "Служба миттєвого кредитування" за кредитним договором № 140907-102500 від 07.09.2014 року становить 11 144, 00 грн, яка складається з наступного: - 400, 00 грн -сума основного боргу; - 112, 00 грн. - проценти за договором; - 10 632, 00 грн. - пеня за договором., а всього 11 144, 00 грн. (а.с. 9-30). Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 140907-102500 від 07.09.2014 року в сумі 11 144,00 грн. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1762,00 грн виходячи з такого. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно статті 4 (Розміри ставок судового збору) Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» від 07.12.2017 № 2246-19, у 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2018 року - становитиме 1762 гривень. Поштові витрати не належать до витрат, пов'язаних з розглядом справи, в розумінні ст.134 ЦПК України, а, тому, стягненню з відповідача не підлягають. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial