Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

17 листопада 2014 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що 23.03.2011 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк" (правонаступником ТзОВ КБ "Дельта") було укладено договір № 005-02506-230311 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки і надано кредит на суму 5000 грн. з відновлювальною кредитною лінією на суму 30000 грн. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору. У зв`язку з чим станом на 18.08.2014 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 11133,42 грн., яка складається: тіло кредиту 7833,51 грн., прострочене тіло кредиту 1142,31 грн. та заборгованість за комісіями в сумі 2157,60 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився. У позовній заяві він просить розгляд справи провести за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що він та банк уклали додатковий договір, згідно з яким домовились здійснити прощення (анулювання) боргу на суму 2036,41 грн. На даний час він уже сплатив 3055,45 грн. в рахунок погашення заборгованості. Решту суми з урахування додаткового договору сплатить по мірі надходження коштів. Судом встановлено, що відповідно до договору № 005-02506-230311 від 23.03.2011 року [PERSON] одержав кошти у сумі 5000 грн. Загальна сума заборгованості за кредитом становить 11133,42 грн., яка складається: тіло кредиту 7833,51 грн., прострочене тіло кредиту 1142,31 грн. та заборгованість за комісіями в сумі 2157,60 грн. Ці обставини підтверджуються договором та розрахунком заборгованості (а.с.3-9). Як вбачається з п.п. 1.3, 3.14 договору та тарифів на обслуговування, банк надав відповідачу кредит на суму 5000 грн. У разі неналежного виконання зобов'язань по кредиту банк вправі розірвати договір та вимагати сплати кредиту і заборгованості по тарифах. Статтями 526, 527, 530 ЦК України, передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав та порушив свої зобов'язання перед ПАТ "Дельта Банк" за кредитним договором № 005-02506-230311 від 23.03.2011 року. Ці обставини підтверджує сам відповідач, а саме: у судовому засіданні він визнав, що брав кредит, погодившись на додатковий договір прощення (анулювання) боргу на суму 2036,41 грн., відповідач визнав суму заборгованості. Оскільки це випливає із самого додаткового договору, де зазначено, що сторони домовились анулювати суму 2036,41 грн. від боргу за основним договором № 005-02506-230311 від 23.03.2011 року, який відповідно складає 11133,42 грн. (а.с. 26). Згідно із ст. 31 ЦПК України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог... Враховуючи, що позивач не звертався до суду із вимогою про зменшення позовних вимог у зв'язку із укладенням додаткового договору, а даний договір як доказ був представлений відповідачем, тому суд вважає, що його необхідно прийняти, оскільки він містить інформацію щодо предмета доказування, однак рішення потрібно ухвалювати, виходячи із позовних вимог зазначених у позовній заяві. Твердження відповідача про часткову сплату боргу в сумі 3055,45 грн., суд не може визнати достатньою підставою для стягнення боргу в сумі меншій ніж заявлено позивачем, оскільки [PERSON] не надав суду жодного платіжного документа, де це було б зафіксовано. Однак, суд вважає за доцільне врахувати покази відповідача і покласти їх в основу судового рішення, щодо доказування того, що своїми діями, [PERSON] визнав позов повністю, а саме: кредит отримував, користувався кредитною карткою, погодився на додатковий договір прощення (анулювання) боргу та сплатив частину боргу (з його слів). Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а тому позов слід задовольнити повністю. Судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved