Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

16.12.2016 року представник позивача [PERSON] в інтересах позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, за змістом якого просить стягнути з відповідача на користь позивача суму фактично витрачених коштів на організацію навчання в розмірі 3030,53 грн., покласти на відповідача судові витрати в розмірі 1378,00 грн. 04.10.2016 р. між позивачем та [PERSON] був укладений договір №720/1 про професійне навчання, предметом якого є зобов'язання «Підприємства» забезпечити професійне навчання «Слухача курсів» за професією водій тролейбуса з 06.10.2016 р. по 07.04.2017 р., а «Слухача курсів» - виконувати вимоги викладачів з вивчення предметів, передбачених навчальною програмою з підготовки водіїв тролейбуса; своєчасно здати всі заліки та іспити на підприємстві; в разі відрахування повернути підприємству фактично виплачені йому кошти, а також фактично витрачені кошти на організацію навчання, на підставі розрахунку, який є невідємним додатком до договору. Підприємство "Запоріжелектротранс" забезпечує професійне навчання "Слухача курсів" за професією водій тролейбуса за власні кошти та на підставі рішення Акредитаційної комісії «Навчально-методичного центру з питань якості освіти» № 1939-АК від 08.12.2015 р. Згідно з п. 3 наказу генерального директора підприємства «Запоріжелектротранс» № 459-к/тр від 04.10.2016 р. [PERSON] було зараховано в групу № 720 слухачем курсів «водій тролейбуса» з 06.10.2016 р. Відповідно до п 3.1.5. даного Договору «Слухач курсів» зобовязаний повернути Підприємству фактично виплачені йому кошти, передбачені п. 2.1.6. Договору, а також фактично витрачені кошти на організацію навчання, на підставі розрахунку, який є невідємним додатком до договору, протягом 3 робочих днів з моменту відрахування «Слухача курсів» у випадках його звільнення за власним бажанням. Згідно з п. 1 наказу генерального директора підприємства «Запоріжелектротранс» № 556-к/тр від 22.11.2016 р. [PERSON] було відраховано з групи № 720 з 15.11.2016 р. у звязку зі звільненням за прогули без поважних причин. В момент звільнення і до сьогоднішнього часу відповідач не погасив суму заборгованості в розмірі 3030,53 грн., що сформувалася, виходячи з умов договору № 720/1 від 04.10.2016 р. та на підставі розрахунку. З підстав, передбачених ст.ст. 11, 509, 526, 530, 610, 611 ЦК України, позивач просить задовольнити позовні вимоги. Представник позивача за довіреністю [PERSON] згідно з клопотанням, вх.№ від 30.03.2017 року, просить розглядати справу без його участі, винести заочне рішення у справі, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою реєстрації, що підтверджено поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи, письмових заперечень проти позову, заяв та клопотань до матеріалів справи не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив. В зв'язку із чим, причина його неявки визнана судом неповажною. У відповідності до ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224, ч.1 ст. 225 ЦПК України, суд, враховуючи думку представника позивача, постановляє ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення на підставі наявних в справі доказів.. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню у звязку із наступним. У відповідності до ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Як передбачено ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст. 530 ЦК України. Так, судом на підставі досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що 04.10.2016 р. між позивачем та [PERSON] був укладений договір №720/1 про професійне навчання, предметом якого є зобов'язання «Підприємства» забезпечити професійне навчання «Слухача курсів» за професією водій тролейбуса з 06.10.2016 р. по 07.04.2017 р., а «Слухача курсів» - виконувати вимоги викладачів з вивчення предметів, передбачених навчальною програмою з підготовки водіїв тролейбуса; своєчасно здати всі заліки та іспити на підприємстві; в разі відрахування повернути підприємству фактично виплачені йому кошти, а також фактично витрачені кошти на організацію навчання, на підставі розрахунку, який є невідємним додатком до договору. Підприємство "Запоріжелектротранс" забезпечує професійне навчання "Слухача курсів" за професією водій тролейбуса за власні кошти та на підставі рішення Акредитаційної комісії «Навчально-методичного центру з питань якості освіти» №1939-АК від 08.12.2015 р. (а.с.5, 12). Згідно з п. 3 наказу генерального директора підприємства «Запоріжелектротранс» № 459-к/тр від 04.10.2016 р. [PERSON] було зараховано в групу № 720 слухачем курсів «водій тролейбуса» з 06.10.2016 р. (а.с.6). Відповідно до п 3.1.5. Договору «Слухач курсів» зобовязаний повернути Підприємству фактично виплачені йому кошти, передбачені п. 2.1.6. Договору, а також фактично витрачені кошти на організацію навчання, на підставі розрахунку, який є невідємним додатком до договору, протягом 3 робочих днів з моменту відрахування «Слухача курсів» у випадках його звільнення за власним бажанням. Згідно з п. 1 наказу генерального директора підприємства «Запоріжелектротранс» № 556-к/тр від 22.11.2016 р. [PERSON] було відраховано з групи № 720 з 15.11.2016 р. у звязку зі звільненням за прогули без поважних причин. (а.с.8). В момент звільнення і до сьогоднішнього часу відповідач в порушення вищезазначених норм цивільного законодавства та положень договору не сплатив суму заборгованості в розмірі 3030,53 грн., що сформувалася, виходячи з умов договору № 720/1 від 04.10.2016 р., та підтверджується наданим розрахунком. (а.с.7). Отже, судом встановлено, що позов є обґрунтованим, стягненню з відповідача підлягає сума фактично витрачених позивачем коштів на організацію навчання [PERSON] За змістом ст. 88 ЦПК України, на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідача стягується судовий збір у розмірі 1378,00 грн., сплачений позивачем, що підтверджено платіжними дорученнями (а. с. 2).

Outcome: approved