Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 24.05.2012 року між сторонами було зареєстровано шлюб. За час спільного проживання у шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Із червня 2019 року відповідач фактично почав проживати окремо, а син залишився на її повному утриманні. Син з 2-х річного віку перебуває на обліку у педіатра, оскільки часто хворіє та потребує лікування. Окрім того, дитині рекомендовано здати алергопроби, відвідування сольових кімнат, оздоровлення на морському узбережжі. Також син потребує логопедичної корекції. Відповідач є особою працездатного віку, має постійну роботу, працює на посаді оперуповноваженого СКП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, проблем зі здоров`ям не має, а тому має змогу надавати допомогу на утримання сина. Згідно поданої відповідачем декларації за 2018 рік йому належить на праві власності автомобіль марки «Volkswagen Т5», 2008 року випуску та земельна ділянка площею 1000 м.кв. Жодних утриманців відповідач на даний час не має. Натомість, вона після народження сина постійно займалася його вихованням і не мала можливості працевлаштуватися у зв`язку з частими хворобами сина. Тому, просить позов задовольнити повністю. Ухвалою від 11.10.2019 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Представник позивача в судовому засіданні зазначила, що дитина постійно хворіє та потребує лікування, зокрема рекомендовано провести операцію на аденоїди, вартість якої складає близько 11000-13000 грн. Дитина через стан здоров`я, а саме є алергіком, має особливі потреби, зокрема у обмеженому правильному харчуванні. У зв`язку з проблемами мовлення дитині необхідно відвідувати догопеда. Окрім того, йому рекомендовано здати алергопроби, відвідувати сольові кімнати та оздоровлення 1- 2 рази в році на морському узбережжі. З позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини позивач не зверталася.Зазначила, що дитина потребує за станом здоров`я більших витрат, а звертатися кожного разу з позовом про додаткові витрати вимагає додаткових зусиль і часу, витрати є щомісячними і постійними, і на даний час дитина потребує саме таких коштів. Позивач працює, однак її мінімальної заробітної плати недостатньо для утримання сина. Відповідач інших зобов`язань не має, а отже, має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/3 його доходів, тому просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що позивачем не долучено доказів на підтвердження того, що дитина потребує лікування. Окрім того, немає підстав включати витрати, які припускаються у майбутньому, оскільки такі є додатковими і відповідач не уникатиме таких витрат. Відповідач залишив позивачці усе майно, зробив ремонт в помешканні. Відповідач погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини своїх доходів, а стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини доходів вважає необгрунтованим і не доведеним належними і допустимими доказами. Тому, просить позов задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.05.2012 року у Наконечнянській сільській раді Яворівського району Львівської області, актовий запис № 3. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що позивач та відповідач є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно із витягу з історії розвитку дитини від 28.08.2019 року [PERSON] , [INFO] з 2-х річного віку перебуває на обліку у педіатра як «часто хворіюча дитина», з діагнозом: алергічний риніт, алергічний бронхіт, гіпертрофія аденоїдів і мигдаликів ІІІ-ІV ст. Рекомендовано: обстеження на алергопроби, аденотомія, оздоровлення на морському узбережжі 1-2 рази на рік та «сольові кімнати» - 3-4 рази на рік. Згідно із письмових рекомендацій вчителя-логопеда [PERSON] від 26.08.2018 року [PERSON] відвідував корекційно-розвиткові заняття з логопедії. На даний час потребує подальшої логопедичної корекції. 28.09.2019 року позивач [PERSON] уклала трудовий договір з ФОП [PERSON] , який зареєстровано 01.10.2019 року, про працевлаштування продавцем з оплатою праці в розмірі 4300 грн. З долучених позивачем витягів з журналу обліку відвідування Наконечнянської загальноосвітньої школи І-ІІ ст імені героя України Романа Сеника Яворівської районної ради Львівської області за перший семестр 2019 року вбачається, що [PERSON] часто пропускає заняття у школі. З долучених довідок Амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Наконечне Перше КНП Яворівської районної ради Львівської області "Яворівська районна центральна лікарня" та пояснювальних записок [PERSON] встановлено, що причиною пропуску занять у школі є часті захворювання [PERSON] . Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Суд враховує положення сімейного законодавства, яким визначено, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження (що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на одну дитину). Вказаний розмір аліментів, на переконання суду, є гарантованим і рекомендованим мінімальним розміром. Водночас, при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги матеріальне становище позивача, стан здоров`я дитини - [PERSON] , який згідно із витягу історії розвитку дитини та Амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Наконечне Перше КНП Яворівської районної ради Львівської області "Яворівська районна центральна лікарня" часто хворіє, а також те, що позивач не може постійно звертатися до суду про стягнення додаткових витрат, пов`язаних з лікуванням дитини. Окрім того, суд враховує матеріальне становище відповідача, відсутність відомостей про наявність у нього інших осіб, які б знаходилися на його утриманні, відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку та доказів, які б це спростовували суду не надав, а відтак може надавати матеріальну допомогу. Зважаючи на викладене, враховуючи рівний обов`язок обох батьків щодо утримання дітей, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ст. 80 та ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved