Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

В лютому 2019 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, відповідно до якого просить суд визнати незаконною та скасувати здійснену 24.10.2018 року на підставі іпотечного договору 1060 від 14.02.2007 року державну реєстрацію права власності " Укрсоцбанк" на житловий будинок загальною площею 296,2 кв. м.; житловою площею 124,7 кв.м, розташований по [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 14.02.2007 року між його дружиною - [PERSON] та АКБ СР " Укрсоцбанк" було укладено договір невідновлюваної кредитної лінії № 286/25-425 та 02.07.2009 року додаткову угоду, відповідно до яких банк надав останній у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, та цільового використання грошові кошти у сумі 392642,88 грн., зі сплатою 22 % річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 13.02.2027 року. 05.09.2008 року між банком та його дружиною - [PERSON] , було укладено договір невідновлюваної кредитної лінії № 286/25-665, відповідно до умов якого банк надав їй у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання грошові кошти в сумі 64000,00 доларів США, зі сплатою 15 % річних,з кінцевим терміном повернення до 04.09.2023 року. В якості забезпечення виконання зобов"язань за вказаними договорами кредиту було укладено іпотечні договори з позивачем, як майновим поручителем 14.02.2007 року та 06.09.2008 року, відповідно до яких він передав в іпотеку житловий будинок, загальною площею 2936,2 кв. м., житловою площею 124,7 кв.м., за адресою : м. Бердичів, провул. Котовського 16 , що належить йому на праві власності. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна йому стало відомо, що за рішенням державного реєстратора Годзь Євгена Івановича, Комунальне підприємство " Центр державної реєстрації " Садківської сільської ради Житомирської області 24.10.2018 року право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , що перебував в іпотеці, перереєстровано за АТ " Укрсоцбанк". Вважає, що реєстратор порушив Закон України " Про мораторій на стягнення майна громадян , наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", та Закон України " Про іпотеку". 02.04.2019 року на адресу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло пояснення третьої особи - АТ " Укрсоцбанк", відповідно до яких банк не погоджується із позовними вимогами та вважає їх безпідставними. Свої заперечення обґрунтовують тим, що державний реєстратор діяв у спосіб визначений Законом у повному обсязі та у чіткій відповідності до його вимог, оскільки умовами договору іпотеки передбачено, що позасудове врегулювання здійснюється шляхом передачі іпотекодержаптелю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов"язання у порядку, встановленому Законом України " Про іпотеку" ( а.с. 40-41). В судовому засіданні позивач доводи свого позову підтримав з підстав зазначених в ньому, просив задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з"явився, причину неявки суду не повідомлено. Представник третьої особи - Михніцький Г.Ю. заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених в письмовому поясненні від 02.04.2019 року, а також з тих підстав, що позивач [PERSON] звернувся до неналежного відповідача, клопотання про заміну неналежного відповідача до належного відповідача відповідно до вимог ст. 51 ЦПК України ним не подавалося. Суд, за згодою позивача, ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що 14.02.2007 року між АКБ " Укрсоцбанк" та [PERSON] , укладено договір про надання невідновлюваної кредитної лінії № 286/25-425, за умовами якого [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 350000,00 грн., зі сплатою 18 % річних. Кредит надається позичальникові на споживчі цілі. В якості забезпечення позивальником виконання своїх зобов"зань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку житловий будинок загальною площею 296,2 кв.м., житловою площею 124,7 кв. м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною вартістю 450000,00 грн. ( а.с. 7-12). 05.09.2008 року між АКБ " Укрсоцбанк" та [PERSON] було укладено договір про надання невідновлюваної кредитної лінії № 286/25-665. Відповідно до умов даного договору банк надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 64000,00 доларів США, зі сплатою 15 % річних, кінцевий термін погашення 04.09.2023 року. В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов"зань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку житловий будинок загальною площею 296,2 кв.м., житловою площею 124,7 кв. м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною вартістю 450000,00 грн ( а.с. 13-16, 18-19). Відповідно до додаткового договору № 1 про внесення змін до іпотечного договору ( з майновим поручителем) від 14.02.2007 року , укладеного 02.07.2009 року сторони визначили, що відповідно до п.п. 1.4.1 повернення кредиту в сумі 392642,88 грн., з порядком погашення , що визначений п. 1.1 договору, яким обумовлене основне зобов"язання та кінцевим терміном повернення всієї суми кредиту до 13.02.2027 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених договором, яким обумовлене основне зобов"язання . [PERSON] п. 1.4.2. сплата процентів за користування кредитними коштами встановлена у розмірі 22 % річних та комісій. Інші умови іпотечного договору ( з майновим поручителем ) від 14.02.2007 року залишаються незмінними і діють в частині , що не суперечать даному Договору ( а.с. 20). Згідно додаткової угоди № 3 про внесення змін до Договору невідновлюваної кредитної лінії № 286/25-425 від 14.02.2007 року ТА " Укрсоцбанк" та [PERSON] внесли наступні змін до умов кредитування, визначених договором : п.п.1.1.1. надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, зі сплатою 22 % річних в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 392642,88 грн. Наступним порядком надання Траншів кредиту - лютий 2007 р- лютий 2008р 350000,00 грн. липень 2009 р. - 42642,88 грн. Погашення кредиту здійснюється до 10 числа кожного місяця, починаючи з березня 2008 року, останній платіж 13.02.2027 року ( а.с. 61-62). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.03.2013 року в цивільній справі за 3 0603/2-1332/11 за позовом ПАТ " Укрсоцбанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, позовні вимоги банку задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ " Укрсоцбанк" в особі Київської міської філії публічного акціонерного товариства " Укрсоцбанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 1150022,86 грн. ( а.с. 21-22). Згідно рішення апеляційного суду Житомирської області від 06.06.2013 року рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.03.2013 року залишено без змін ( а.с. 23-24). Як вбачається з листа Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 18.01.2019 року на ім"я [PERSON] , на даний час у відділ ДВС перебуває виконавче провадження АСВП № 46800406, відносно примусового виконання виконавчого листа № 2-1332/11 від 24.09.2013 року, виданого Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення боргу 1150022,86 грн. на користь ПАТ " Укрсоцбанк". Станом на 18.01.2019 року стягнуто на користь стягувача 7802,10 грн. ( а.с. 25). Повідомленням від 01.03.2018, направленого [PERSON] , [PERSON] , ПАТ «Укрсоцбанк» на адресу: [ADDRESS] , позичальника та майнового поручителя, проінформовано про розмір заборгованості в сумі 1084941,49 грн, який виник станом на 27.02.2018р , попереджено про намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» в разі невиконання вимоги. Також повідомлено, що в разі задоволення вимог іпотекодержателя в порядку, передбаченому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», залишок заборгованості буде анульовано ( а.с. 70-75). Суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Бізнес Ассіст», 06.09.2018 року складено висновок про вартість майна, згідно якого ринкова вартість житлового будинку [ADDRESS] ), складає 2061174,00 грн ( а.с. 76-77). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна, встановлено, що 24.10.2018 року державним реєстратором Годзь Є.І. на підставі іпотечного договору , серія та номер : 1060, виданий 14.02.2007, видавник : ПАТ " Укрсоцбанк" та [PERSON] ; поштові реєстри та описи, серія та номер : б/н, видавник : Укрпошта; Рекомендовані поштові повідомлення, серія та номер : б/н , видавник : Укрпошта; Вимога банку, серія та номер : 582, виданий 01.03.2018, видавник : ПАТ " Укрсоцбанк". Підстава внесення запису : рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер : 43774460 від 30.10.2018 18:52:54, Годзь Є.І. , Комунальне підприємство " Центр державної реєстрації " Садківської сільської ради, Житомирська область. Форма власності приватна , об"єкт не рухомого майна - житловий будинок загальною площею 296,2 кв.м., житловою площею 124,7 кв.м. за адресою : [ADDRESS] , власник АТ " Укрсоцбанк" ( а.с. 5-6). В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону... Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом поза судового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки… Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Зі змісту іпотечного договору від 14.02.2007 (п.п. 4.5.3) вбачається, що сторони погодили право іпотекодержателя за своїм вибором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Матеріали справи свідчать, що оцінка предмету іпотеки була проведена, за наслідком чого складено висновок про вартість майна. Судом також встановлено, що іпотекодержателем АТ «Укрсоцбанк», дотримано положення ст. 35 Закону України «Про іпотеку», що визначають порядок повідомлення про порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору. Так, відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно поштового повідомлення направлена банком кореспонденція була вручена за адресою: [ADDRESS] (а.с. 74-75). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону протягом дії Закону «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Установлений Законом мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення на майно (відчуження без згоди власника). Крім того, протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Отже, визначальним при вирішення спору щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку протягом строку дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є настання правового наслідку, що в даному конкретному випадку передбачає фактичний перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, без згоди власника майна. Разом з тим, у своїх постановах Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що у подібних з цією справах за позовом іпотекодавця до державного реєстратора із залученням іпотекодержателя третьою особою спірні правовідносини виникають здебільшого саме між позивачем та третьою особою через невиконання договірних зобов`язань і реалізацію прав іпотекодержателя щодо предмета іпотеки - нерухомого майна позивача (постанови від 17 квітня 2018 року у справі № 815/6956/15, від 24 квітня 2018 року у справі № 825/478/17, від 29 травня 2018 року у справі № 826/19487/14, від 30 травня 2018 року у справі № 826/9417/16, від 6 червня 2018 року у справі № 804/3509/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 804/14296/15, від 14 листопада 2018 року № 826/1656/18, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц). До того ж, за змістом висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пункті 36 постанови від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. З матеріалів справи вбачається, що спір виник саме між позивачем і третьою особою з приводу порушення права позивача на будинок внаслідок дій третьої особи щодо реєстрації за нею такого права. Відповідно до вимог ч.ч. 2-3 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Позивач [PERSON] був присутній під час підготовчого судового засідання 04.04.2019 року, клопотання про заміну неналежного відповідача належним відповідачем на адресу суду не надавав ( а.с. 48). За таких обставин, судом встановлено, що позивач пред`явив позов до неналежного відповідача, отже позовні вимоги [PERSON] до Державного реєстратора Годзь Євгена Івановича Комунального підприємства "Центр державної реєстрації", третя особа: Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" про визнання незаконною та скасування державної реєстрації житлового будинку до задоволення не підлягають.

Outcome: dismissed