Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості де посилаючись на невиконання відповідачкою своїх зобов'язань за кредитним договором №DNH4KP88060010 від 26.12.2005 року, просило стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №DNH4KP88060010 від 26.12.2005 року в сумі 30567 грн. 75 коп. і судові витрати в сумі 305 грн. 68 коп. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 06.11.2014 року цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості прийнято до свого провадження суддею Казанківського районного суду Сябренко І.П. Представник позивача за довіреністю Тимошенко О.А. в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить оголошення про її виклик до суду, опубліковане в газеті «Рідне Прибужжя» №51 від 18 грудня 2014 року, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В силу ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Дійсно між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» і [PERSON] 26 грудня 2005 року був укладений кредитний договір №DNH4KP88060010, який складається з заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Відповідно до якого Банк надав позичальнику строковий кредит у сумі 2156 грн. 70 коп., строком на 12 місяців починаючи з 26.12.2005 року по 26.12.2006 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 2,09% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві позичальника та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) строки. Відповідно до Заяви позичальника, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 10 по 17 число кожного місяця позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 205 грн. 43 коп., для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, комісії, а також інших витрат. Згідно п.4.1. умов, за користування кредитом у період з дати укладання даного договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у Тарифах та Заяві. Відповідно до п.5.1 умов, при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості, що відповідає вимогам п.5.3 умов кредитного договору. Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Тобто, суб'єкти цивільного права можуть укладати договори і визначати їх зміст на свій розсуд. Згідно вимог ст.ст.1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач в порушення умов кредитного договору не виконав зобов'язання по сплаті кредиту та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 30567 грн. 75 коп., так відповідачка порушила вимоги ст.ст.526, 530 ЦК України відповідно до яких зобов'язання повинно виконуватись належним чином і у встановлений договором строк. Заборгованість по кредитному Договору відповідачем не погашено, тому відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №DNH4KP88060010 від 26.12.2005 року станом на 16.01.2014 року сума заборгованості складає 30567 грн. 75 коп. у тому числі: заборгованість за відсотками у розмірі 8871 грн. 52 коп., заборгованість з пені за несвоєчасність виконання зобов'язання у розмірі 19764 грн. 43 коп.,заборгованість по штрафу (фіксована частина) 500 грн., заборгованість по штрафу (процентна складова) 1431 грн. 80 коп. Разом з тим, при вирішенні питання про стягнення неустойки слід також врахувати наступне. За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Конституційний Суд України у рішенні від 7 липня 2013 р. по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22 липня 1996 р. дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Крім того, вимога про нарахування та сплати неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст.33, ч.3 ст.509 та ч.ч.1, 2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове значення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача а джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитора. Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 9 квітня 1985 р. № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Тому Конституційний Суд України зазначив, що захист цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема ч.3 ст.551 ЦК України. Враховуючи, що розмір нарахованої Банком на підставі умов кредитного договору неустойки (пені та штрафів) є надмірно великий порівняно з розміром заборгованості за відсотками за його користування та, враховуючи положення ч.3 ст.551 ЦК України, суд вважає за можливе зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до 10000 грн. Відповідно підлягає корегуванню розмір штрафу, нарахованого на підставі п.5.3 умов кредитного договору: 500 грн. + 943 грн. 58 коп. (5% від (8871 грн. 52 коп. + 10000 грн.) = 1443 грн. 58 коп. За таких обставин, суд приходе висновку про те, що з відповідачки [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 20315 грн. 10 коп., яка складається з: суми заборгованості за відсотками у розмірі 8871 грн. 52 коп., суми заборгованості з пені за несвоєчасність виконання зобов'язання у розмірі 10000 грн., заборгованості по штрафам у розмірі 1443 грн. 58 коп. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача належить стягнути судові витрати, понесені ним у зв'язку з розглядом справи, у розмірі 463 грн. 60 коп. (243 грн. 60 коп. судового збору та 220 грн. витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача).

Outcome: partial