Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «[PERSON] банк [PERSON]» звернулось з позовом до [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах [PERSON], третя особи: Служба у справах дітей Суворовської районної адміністрації м. Одеси, Головне управління ДМС в Одеській області, Суворовський відділ державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що Публічне акціонерне товариство "[PERSON] [PERSON] " є правонаступником Відкритого Акціонерного товариства "[PERSON] [PERSON]" відповідно до п. 1.3. Статуту, що зареєстрований 06. 06.2012 р.. Відповідно до Кредитного договору №014/83122/74/82535 від 20.09.2007 року (далі - кредитний договір) Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] [PERSON]» (далі-Банк) було надано громадянину [PERSON], ІПН-2092102033, (далі - Позичальник, Третя особа 4) кредит у сумі 768 761,00 гривень строком до 20.09.2016 року із сплатою 12,5 % річних, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначенні договором. В забезпечення належного виконання умов Кредитного договору, 20.09.2007 р. між Банком їж [PERSON] (Іпотекодавець), укладено Договір іпотеки, згідно якого виконання зобов'язань за Кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: житловим будинком № 132 з господарсько-побутовими будівлями, що розташований в м. Одесі по вулиці Пісочній та складається з одного кам'яного житлового будинку зазначеного на плані літ. «А» - житловою площею 65,1 кв.м, загальною площею 153,8 кв. м. та господарсько-побутових будівель: «Д» - сарай, №1-4 - огорожа, І - мостіння, II - цистерна, розташованих на земельній ділянці розміром 364 кв. м. (по фактичному користуванню), який належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 20.09.2007 року за р.№4487, зареєстрованого за №2362275 згідно витягу №4642372 про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів, виданого [PERSON] 20.09.2007 р. Також, в забезпечення виконання Кредитного договору, 20.09.2007 р. між Банком та [PERSON] (ІН [NUMBER]) було укладено Договір поруки №014/83122/74/82535/1 (далі - Договір поруки), відповідно до умов якого Поручитель на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед Банком відповідати по борговим зобов'язанням Позичальника. Статтею 33Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, з укладенням Кредитного договору та Договору іпотеки Кредитор втримав законне право у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, звернути стягнення на заставлене за Іпотечним договором майно, а також стягнути з Позичальника суму основного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків ш користування кредитом та пеню. У зв'язку із невиконанням Позичальником умов Кредитного договору щодо сплати кредиту, відсотків та пені, [PERSON] звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24.01.2011 р. по справі №2-312/11 позовні вимоги банку задоволено в повному обсязі. 07.06.2011 р. Суворовським районним судом видано виконавчі листи, які були пред'явлено до Суворовського ВДВС Одеського міського управління юстиції. B процесі виконання рішення суду стало відомо, що в житловому будинку за адресою: м. а, вул. Пісочна, буд. 132 зареєстрований малолітній [PERSON] [INFO], який приходиться онуком [PERSON]. На запит Суворовського ВДВС Одеського міського управління юстиції від Суворовської районної адміністрації отримано відповідь від 27.04.2016 р. про неможливість надання згоди щодо реалізації будинку за адресою: м. Одеса, вул. Пісочна, буд. 132, який належить [PERSON]. Однак на час укладення Договору іпотеки за адресою предмета іпотеки місце проживання неповнолітніх дітей зареєстроване не було. Реєстрація місця проживання неповнолітнього [PERSON] 22.12.2015 р. відбулась після укладення Договору іпотеки від 20.09.2007р. й без згоди іпотекодержателя. За таких обставин Договір іпотеки від 20.09.2007 р. при його укладенні не порушував права, неповнолітніх. Реєструючи місце проживання малолітнього онука [PERSON] в предметі іпотеки [PERSON] не виконав вимог договору щодо отримання згоди Банку на розпорядження будинком. Права малолітнього онука [PERSON], при зверненні на предмет іпотеки не порушуються, оскільки [PERSON] не є особою, яка на відповідних правових підставах піклується про малолітнього, а мати малолітнього - [PERSON] - не є власником предмета іпотеки. Відповідно до пункту 2.1.2 Договору іпотеки, Іпотекодавець ([PERSON]П.) гарантував, що на підставах, передбачених законодавством України, на предмет іпотеки може бути звернуто стягнення. На день укладення іпотечного договору своїм підписом [PERSON] підтвердив, що предмет іпотеки знаходиться у його власності, до моменту укладення цього договору, нікому не відчужений, під забороню (арештом), а також заставною, у тому числі податковою, не перебуває, судового спору щодо нього, а також прав третіх осіб (за договорами найма, оренди тощо) як у межах України, так і за межами України, немає, права неповнолітніх та малолітніх щодо користування предметом іпотеки не порушуються, як внесок до статутного фонду юридичних осіб не внесений. Договір іпотеки підписаний [PERSON] який був ознайомлений з усіма його умовами та був згодний з ними, що сторонами по справі не заперечується. Таким чином, позивач вважає, що наявність зареєстрованих осіб у спірному нерухомому майні негативно відображається на вартості майна та перешкоджає в його реалізації, чим порушуються права позивача, як Іпотекодержателя. На підставі викладеного, позивач просить визнати такими, що втратили право користування житловим будинком та зняти [PERSON]А та [PERSON] [INFO], з реєстрації місця проживання за адресою: [INFO]. В судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства «[PERSON] банк [PERSON]» просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Представник відповідача третьої особи [PERSON] [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, оскільки не існує рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, то відсутні підстави для зняття з реєстраційного обліку відповідачів. Представники органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради про розгляд справи були повідомлені належним чином, однак в судове засідання не зявились. Представники Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області просили справу розглянути у їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство "[PERSON] [PERSON] " є правонаступником Відкритого Акціонерного товариства "[PERSON] [PERSON]" відповідно до п. 1.3. Статуту, що зареєстрований 06. 06.2012 р.. Відповідно до Кредитного договору №014/83122/74/82535 від 20.09.2007 року (далі - кредитний договір) Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] [PERSON]» (далі-Банк) було надано громадянину [PERSON], ІПН-2092102033, (далі - Позичальник, Третя особа 4) кредит у сумі 768 761,00 гривень строком до 20.09.2016 року із сплатою 12,5 % річних, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначенні договором. В забезпечення належного виконання умов Кредитного договору, 20.09.2007 р. між Банком їж [PERSON] (Іпотекодавець), укладено Договір іпотеки, згідно якого виконання зобов'язань за Кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: житловим будинком № 132 з господарсько-побутовими будівлями, що розташований в м. Одесі по вулиці Пісочній та складається з одного кам'яного житлового будинку зазначеного на плані літ. «А» - житловою площею 65,1 кв.м, загальною площею 153,8 кв. м. та господарсько-побутових будівель: «Д» - сарай, №1-4 - огорожа, І - мостіння, II - цистерна, розташованих на земельній ділянці розміром 364 кв. м. (по фактичному користуванню), який належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 20.09.2007 року за р.№4487, зареєстрованого за №2362275 згідно витягу №4642372 про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів, виданого [PERSON] 20.09.2007 р. Також, в забезпечення виконання Кредитного договору, 20.09.2007 р. між Банком та [PERSON] (ІН [NUMBER]) було укладено Договір поруки №014/83122/74/82535/1 (далі - Договір поруки), відповідно до умов якого Поручитель на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед Банком відповідати по борговим зобов'язанням Позичальника. У зв'язку із невиконанням Позичальником умов Кредитного договору щодо сплати кредиту, відсотків та пені, [PERSON] звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24.01.2011 р. по справі №2-312/11 позовні вимоги банку задоволено в повному обсязі. 07.06.2011 р. Суворовським районним судом видано виконавчі листи, які були пред'явлено до Суворовського ВДВС Одеського міського управління юстиції. B процесі виконання рішення суду стало відомо, що в житловому будинку за адресою: м. а, вул. Пісочна, буд. 132 зареєстрований малолітній [PERSON] [INFO], який приходиться онуком [PERSON]. На запит Суворовського ВДВС Одеського міського управління юстиції від Суворовської районної адміністрації отримано відповідь від 27.04.2016 р. про неможливість надання згоди щодо реалізації будинку за адресою: м. Одеса, вул. Пісочна, буд. 132, який належить [PERSON]. Судом також встановлено, що [PERSON] був зареєстрований в будинку 22.12.2015р., тобто після укладення договору іпотеку. Згідно п. 3.3.4 Договору іпотеки, Іпотекодавець зобов'язалась не відчужувати Предмет іпотеки у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов'язаннями з боку третіх осіб (зокрема, не передавати його в оренду, найм, не передавати в наступну заставу, тощо), не видавати довіреності за користування та/або розпорядження Предметом іпотеки , а також не виступати поручителем за третіх осіб без отримання попередньо письмової згоди на це від Іпотекодержателя (Банку). Однак в договорі іпотеки не існує конкретного пункту щодо заборони реєстрації малолітніх дітей в квартирі, що є обєктом іпотечного договору. Відповідно ч. 1 до ст. 9 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003р. № 898- IV іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При користуванні предметом іпотеки іпотекодавець повинен не припускати погіршення стану предмета іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу). Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003р. № 898- IV у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003р. № 898- IV встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Суд вважає, що враховуючи наявність факту невиконання виконання боржником основного зобов'язання, а саме кредитного договору № 014/83122/74/82535 від 20.09.2007 року, а також наявність рішення про стягнення заборгованості, ПАТ «[PERSON] [PERSON]» набув право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003р. № 898- IV звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтями 36-38 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003р. № 898- IV передбачені також відповідні процедури звернення на предмет іпотеки. В судовому засіданні представник ПАТ «[PERSON] [PERSON]» пояснив, що на час розгляду справи не існує рішення суду або виконавчого напису нотаріуса щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, також банк не застосовував звернення стягнення на предмет іпотеки згідно 36-38 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003р. № 898- IV . Необхідно відзначити, що ст. 39 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003р. № 898- IV встановлено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Крім того, ч. 3 ст. 109 ЖК України встановлено, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Згідно ч. 2 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» 11 грудня 2003 року N 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд також звертає увагу на те, що згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» 11 грудня 2003 року N 1382-IV Батьки або інші законні представники зобовязані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Таким чином, необхідність реєстрації малолітніх дітей за місцем проживання батьків є обовязком батьків або їх законних представників. Крім того, в іпотечному договорі відсутнє застереження щодо неможливості реєстрації малолітніх дітей без згоди іпотекодержателя. На підставі викладеного, суд вважає, що будь-які майнові інтереси позивача, а саме щодо звернення стягнення на предмет іпотеки не порушені, оскільки позивач має право звернутись до суду з відповідними позовними вимогами. В той же час, суд вважає, що позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав. На підставі вищенаведеного, ст.ст.6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» 11 грудня 2003 року N 1382-IV, ст.ст. 12,33, 36-38, 39 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003р. № 898- IV, ст.ст. ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 \~\~ЦПК України, суд, - \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed