Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

23.06.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» ( надалі ВАТ НАСК «ОРАНТА») про відшкодування матеріальних збитків та моральної (немайнової) шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що 24.09.2013 року сталася ДТП за участю двох автомобілів [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON] та автомобіля Шкода Октавия д.н. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] Відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні даного ДТП постановою суду, притягнуто до відповідальності. Його відповідальність була застрахована в ВАТ НАСК «ОРАНТА» за договором від 23.05.2013 року. Оскільки автомобілю позивача були нанесені механічні ушкодження від зіткнення, він звернувся до страховою компанії з заявою про відшкодування матеріальної шкоди. Листом від 10.04.2014 року його було повідомлено, що виплата страхового відшкодування буде проведена найближчим часом, однак до теперішнього часу страхове відшкодування йому не було відшкодовано. Просить, уточнивши позовні вимоги стягнути з [PERSON] на його користь суму матеріальних збитків ( шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу) у розмірі 2905,66 грн., витрати за проведення оцінки 650 грн., витрати за виклик експерта 400 грн., у відшкодування моральної шкоди 5000 грн. Просить стягнути з ВАТ НАСК «ОРАНТА» на його користь вартість матеріального збитку за оцінкою від 23.05.2014 року у розмірі 37363,32 грн., пеню у розмірі 4201,13 грн., понесені судові витрати по оплаті судового збору та 2500 грн. витрат на правову допомогу, моральну шкоду в розмірі 2000 грн. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. При цьому зазначив, що до теперішнього часу страхове відшкодування позивачу не виплачене, транспортний засіб не відремонтований. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні з позовними вимогами до нього не погодився, зазначаючи, що він вчасно повідомив страхову компанію про страховий випадок, оскільки його відповідальність була застрахована, вважає, що його винних дій в невиплаті страхового відшкодування та спричинення позивачу моральної шкоди немає. Представник ВАТ НАСК «ОРАНТА» в судовому засіданні з позовними вимогами погодилась частково, зазначаючи про те, що страховою компанією визначено розмір страхового відшкодування згідно автотоварознавчого дослідження від 10.10.2013 року в розмірі 20953,86 грн., яку і повинна страхова компанія виплатити позивачеві. Також пояснила, що страхове відшкодування не виплачено до теперішнього часу із-за тяжкого матеріального становища. Стосовно інших заявлених позовних вимог заперечувала. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 24.09.2013 року сталася ДТП за участю двох автомобілів [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON] та автомобіля Шкода Октавия д.н. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] Згідно представленого до суду свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіль Шкода Октавия д.н. [NUMBER] належить позивачу [PERSON] на праві власності. (а.с.6). Відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2013 року [PERSON] визнаний винним у порушенні ПДР під час ДТП 24.09.2013 року, притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. Постанова набула чинності 18.10.2013 року, даних про її скасування у суду немає. (а.с. 7). Судом встановлено, що на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ВАТ НАСК «ОРАНТА» було видано поліс № АС/2435910 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну згідно п. 2 полісу становить 50000 грн., розмір франшизи -0 грн., застрахований транспортний засіб - Мерседес- Бенц д.н. [NUMBER] , строк дії договору з 24.05.2013 оку по 23.05.2014 року (а.с. 53). Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує на те, що автомобілю Шкода Октавия д.н. [NUMBER], який належить йому на праві власності спричинені механічні пошкодження, і вартість відновлювального ремонту складає 40268,98 грн. ( з яких 2905,66 грн. - шкода, пов'язана із втратою товарного вигляду транспортного засобу) згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 52 від 23.05.2014 року. (а.с. 8-27). Згідно пояснень представника позивача пошкоджений транспортний засіб не відремонтований у зв'язку з відсутністю коштів та невиплатою страхового відшкодування. В судовому засіданні експерт [PERSON] підтвердив правильність висновків та розмір матеріальної шкоди, визначеної в висновку автотоварознавчого дослідження № 52 від 23.05.2014 року. Посилання представника ВАТ НАСК «ОРАНТА» на наявність автотоварознавчого дослідження № АХ3724СК-10.10/5 від 10.10.2013 року, проведеного ТОВ «Гарант-Асістанс», згідно якого матеріальний збиток, завданий власникові Шкода Октавия д.н. [NUMBER] в результаті пошкодження при ДТП складає 20953,86 грн., суд вважає необґрунтованим, оскільки транспортний засіб не відремонтований і страхове відшкодування не виплачено позивачу в будь-якому розмірі взагалі. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором. Дослідивши представлені суду докази, суд вважає, що відповідачем не виплачено страхове відшкодування позивачу, пропущено строки виплати відшкодування, у зв'язку з чим суд вважає вимоги [PERSON] про стягнення зі ВАТ НАСК «ОРАНТА» страхового відшкодування у розмірі 37363,32 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно п.36.5. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Судом встановлено, що рішення про виплату страхового відшкодування позивачу прийнято ВАТ НАСК «ОРАНТА» 01.11.2013 року, листом від 10.04.2014 року повідомлено [PERSON] про здійснення виплати страхового відшкодування найближчим часом. (а.с. 72-74). На підставі вищевикладеного та враховуючи, що виплата страхового відшкодування не проведена до теперішнього часу, суд погоджується з доводами позивача про стягнення пені за затримку виплати за період з 15.04.2014 року по 20.10.2014 року в розмірі 4201,13 грн. та стягує дану суму з відповідача ВАТ НАСК «ОРАНТА». Стосовно вимог позивача про стягнення з ВАТ НАСК «ОРАНТА» моральної шкоди в розмірі 2000 грн., суд відмовляє в задоволенні цих позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 26-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Оскільки доказів на підтвердження того, що позивачу спричинена моральна шкода, заподіяна ушкодженням здоров*я суду під час розгляду справи не надано, а тому не підлягають задоволенню дані позовні вимоги. Відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України майнова шкода, завдана діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, що завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до вимог ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини ДТП, яка сталося 24.09.2013 року за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] є встановленими при розгляді справи про адміністративне правопорушення, та є обов'язкові для суду при розгляді справи за позовом [PERSON] про відшкодування шкоди, спричиненої ДТП. Суд приходить до висновку, що шкода, завдана позивачу спричинена неправомірними діями [PERSON] - відповідача по справі. Доказів на підтвердження того, що шкода завдана не з його вини відповідачем суду не надано. Також не представлено суду доказів в обґрунтування того, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальних збитків у розмірі 2905,66 грн., які не відшкодовуються страховою компанією, знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим завдана позивачу шкода у вигляді матеріальних збитків від пошкодження автомобіля у вигляді втрати товарного вигляду транспортного засобу підлягає стягненню з винної особи в ДТП - [PERSON] Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Відповідно до роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] суд враховує, що в результаті неправомірних дій відповідача завдано моральних страждань позивачу, що вплинуло на його спокій та стан здоров*я. Суд приймає до уваги, що позивач втратив можливість користуватися транспортним засобом і його право власності було порушено, і він вимушений збирати кошти для відновлення автомобіля. Враховуючи викладене та обставини скоєного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної (немайнової) з відповідача [PERSON] підлягають задоволенню в розмірі 1000 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позивачем понесені витрати по оплаті судового збору та ці витрати документально підтверджені, суд задовольняє заявлені позовні вимоги та стягує з відповідача ВАТ НАСК «ОРАНТА» понесені витрати по оплаті судового збору пропорційно від задоволеної частини. Згідно ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. На підтвердження витрат в розмірі 2500 грн., пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката суду надані повноваження представника та розрахунок цих витрат. (а.с. 31-34). Постановою Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» №590 від 27 квітня 2006 р. № 590 встановлено, що граничний розмір компенсації витрат у цивільних справах, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, має не перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Згідно наданого розрахунку 100 грн. сплачено за консультацію клієнта, 400 грн. - складання позовної заяви, 2000 грн. - представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції. Враховуючи даний розрахунок та ті обставини, що представник позивача приймав участь в суді першої інстанції 1 годину 30 хвилин, суд задовольняє позовні вимоги частково та стягує витрати на правову допомогу у розмірі 1230,80 грн. з відповідача ВАТ НАСК «ОРАНТА». Стосовно позовних вимог про відшкодування витрат за проведення оцінки в розмірі 650 грн. та витрат на виклик експерта 400 грн. суд зазначає наступне. Згідно вимог ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати за проведення судових експертиз та витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту експерта. За таких обставин, оскільки сплачені позивачем витрати за проведення експертного дослідження в розмірі 650 грн. та витрати по виклику до суду експерта 400 грн. не відносяться до судових витрат відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України, та відсутній їх розрахунок, суд відмовляє позивачу у відшкодуванні даних витрат та стягненню їх з відповідача.

Outcome: partial