Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

15 липня 2014 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до Публічного Акціонерного Товариства "Платинум Банк" (далі по тексту ПАТ "Платинум Банк" про стягнення грошової компенсації за соціальну відпустку. В заяві послалася на таке. З 28 серпня 2006 року по 18 червня 2014 рік вона працювала на посаді старшого експерта та експерта з кредитування. Після звільнення відповідач не виплатив їй грошову компенсацію за невикористану соціальну відпустку як одинока мати за 2009-2014 роки. Просила суд стягнути з відповідача грошову компенсацію за 57 днів додаткової відпустки у розмірі 14230,09 гривень та судові витрати. У судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги та просила стягнути грошову компенсацію за 40 днів у розмірі 9690,40 грн, за період з 01 липня 2010 року по 18 червня 2014 рік з відрахуванням з цієї суму податків та судовий збір в сумі 243,60грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Але надіслав письмове заперечення, позов не визнав. Не заперечував, що позивач перебувала в трудових відносинах з відповідачем. Але остання немає права на додаткову (соціальну) відпустку. Крім того у відповідача були відсутні дані, що позивачка є одинокою матір'ю. Просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Заслухавши показання позивача, свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволення з таких підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 19 Закону України " Про відпустки" жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років або дитину-інваліда, або яка усиновила дитину, одинокій матері, батьку, який виховує дитину без матері (у тому числі і в разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), а також особі, яка взяла дитину під опіку, або одному з прийомних батьків надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів. Статтею 24 цього Закону передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що позивач [PERSON], перебувала у трудових відносинах з відповідачем ПАТ "Платинум Банк". Та працювала на посаді старшого експерта та експерта з кредитування з 01 липня 2010 року по 18 червня 2014 року. Наказом № 3489 від 02 червня 2014 року звільнена з посади у зв'язку зі скороченням штату на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. (а.с.4-5). Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.7), свідоцтва про народження (а.с.6), довідки про склад сім'ї (а.с.9), позивачка з чоловіком розлучилася і на її утриманні та вихованні знаходиться син [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини також підтверджені свідками [PERSON], та [PERSON], які показали, що батько дитини не проживає разом з сім'єю з 2005 року та не надає допомоги на утримання сина та не піклується його долею. Таким чином відповідно до ст.ст.2,19 Закону України „Про відпустки" позивачка у 2010-2014 роках мала право на щорічну додаткову оплачувану відпустку тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів як одинока матір. Відповідач в порушення вимог трудового законодавства, а саме ст. 182-1 КЗпП України, ст. 19 Закону України „Про відпустки" при звільненні позивачки з роботи, порушуючи ст. 24 Закону України „Про відпустки" не виплатив їй грошову компенсацію за 2010-2014 роки за 40 календарних днів додаткової відпустки. Згідно наданого позивачем розрахунку компенсації за додаткову відпустку за період з 01 липня 2010 по 18 червня 2014 роки, з урахуванням довідки ПАТ "Платинум Банк" про заробітну плату, встановлено що грошова компенсація становить 9690,40грн, за 40 календарних днів додаткової відпустки. (а.с.45,53-54). Який заслуговує на увагу і знайшов своє підтвердження та є обґрунтований Законом. Посилання представника відповідача на ту обставину, що позивачка не мала права на додаткову відпустку і на час звільнення у них були відсутні дані про те, що вона є одинокою матір'ю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зверненням до голови правління ПАТ "Платинум Банк" та Державної інспекції праці м. Києва (а.с.37,38) і не ґрунтується на Законі, а тому суд не бере їх до уваги. Оскільки власник або уповноважений ним орган зобов'язаний вести облік відпусток, що надаються працівникам. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.92 р N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" та пункті 5 частини тринадцятої статті 10 Закону України " Про відпустки ", наведено "визначення "одинока мати", яка має право на додаткову відпустку це розлучена жінка, яка виховує дитину без батька. Суд вважає, що між сторонами існують трудові правовідносини, які витікають із норм трудового законодавства, а заява позивачки є обґрунтованою і підлягає задоволенню на підставі ст.2, ч.1 ст. 19, ч.6 ст.20, ст.24 ч.1 Закону України „Про відпустки", ст. 182-1, 231-233 КЗпП України. Суд стягує з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію за 40 календарних днів додаткової відпустки за 2010-2014 роки у розмірі 9690 гривень 40 копійок з відрахуванням з цієї сум податків згідно закону. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачці судовий збір в сумі 243 гривень 60 копійок за розгляд справи в суді.

Outcome: approved