Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Позивач та відповідач є спадкоємцями за законом першої черги, проте у визначений законом строк він спадщину не прийняв, оскільки протягом останніх років він не спілкувався зі своїм батьком, проживав окремо від нього. Заявою про прийняття спадщини він звернувся 14.12.2018 року, тобто поза межами визначеного законом строку для прийняття спадщини, проте державним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори Астаховою О.С. було відмовлено у вчинення нотаріальної дії, у зв`язку з пропуском визначеного законом строку для прийняття спадщини. Зазначав, що причини пропущення строку для прийняття спадщини є поважними, оскільки він військовозобов`язаний і з червня 2014 року по 23.04.2020 року в певні періоди безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення в Донецькій і Луганській областях, у зв`язку з чим отримав численні мінно-вибухові осколкові поранення, перебував на лікування. За віддану службу народу України має відзнаки і нагороди. Відповідач з заявою про прийняття спадщини після батька до нотаріуса не зверталась, навпаки надала заяву, яку посвідчено нотаріально, про відмову від прийняття спадщини на його користь. На підставі викладеного, позивач просив визначити йому додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.01.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 45). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.03.2021 року справу призначено до судового розгляду (а.с.75). 23.02.2021 року на адресу суду з Другої кам`янської державної нотаріальної контори надійшли матеріали спадкової справи (а.с.62-72). [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві обставинам, також просили повернути сплачений позивачем судовий збір, оскільки він звільнений від його сплати відповідно до закону, як учасник бойових дій. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась судом про дату та час розгляду справи належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.05.2012 року (а.с.13). Позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.04.1986 року (а.с.14). Відповідно до заяви [PERSON] від 19.12.2018 року, посвідченої приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бориско О.О., остання відмовилась від прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] як за заповітом так і за законом на користь брата - [PERSON] (а.с.16-17). 14.12.2018 року державним нотаріусом Другої кам`янської нотаріальної контори Астаховою О.С. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.18). [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 19.03.2015 року (а.с.23), в яких безпосередньо періодично приймав участь з 13.06.2014 по 23.04.2020 року, що підтверджується довідками (а.с.29), у січні 2015 року отримав поранення (а.с.30), має державні нагороди(а.с.31-33). За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження N 61-39398св18). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач поважними причинами пропуску шестимісячного строку подання заяви зазначав, що він з 2011 року по червень 2014 року проживав в м. Києві та навчався в м. Харкові, з червня 2014 року до квітень 2020 року брав участь у бойових діях, пов`язаних з антитерористичними операціями на території України у Донецькій та Луганській областях, у зв`язку з чим був позбавлений можливості вчасно прийняти спадщину після батька. Інший спадкоємець - [PERSON] відмовилась від спадщини на його користь, інших спадкоємців немає. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип "пропорційності" тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц (провадження № 61-26164св18). Ураховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд, враховує наявні у справі докази та взаємовідносини сторін, за сукупності яких приходить до висновку про наявність підстав для визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Згідно із ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] при поданні цього позову було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн (а. с. 5), проте він звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне повернути [PERSON] із державного бюджету судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial