Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду і просить встановити, що інформація поширена в.о.завідувача відділення ультразвукової діагностики [PERSON] у доповідних записках від 23.01.2015 року і 26.01.2015 року не відповідає дійсності, порушує його особисте немайнове право та шкодить його діловій репутації і зобов'язати [PERSON] протягом семи днів з дати набрання рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію шляхом відкликання поданих ним доповідних записок. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він з 09 квітня 2001 року працює в Рівненській обласній клінічній лікарні на посаді лікаря ультразвукової діагностики відділення УДЗ та малоінвазивних хірургічних втручань і наказом від 12.03.2015 року був звільнений з роботи за п.3 ст.40 КЗпП України. Підставами для винесення наказу про його звільнення слугували доповідні записки в.о.завідувача відділення ультразвукової діагностики [PERSON] Вважає, що інформація, поширена в.о.завідувача відділення ультразвукової діагностики [PERSON] у доповідних записках, не відповідає дійсності, а тому підлягає спростуванню. Позивач [PERSON] з'явився у перші судові засідання, коли вирішувались певні клопотання, однак на розгляд справи по суті він не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, з участю його представника, адвоката [PERSON] Позовні вимоги підтримує повністю і просить позов задоволити. Представник позивача, адвокат [PERSON], в судовому засіданні позов підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві, і суду пояснив, що [PERSON] стверджує, що його ніхто не викликав до ургентних хворих, а тому інформація є недостовірною. В матеріалах справи відсутні дані, що у позивача відбирались пояснення з приводу фактів, викладених у доповідних записках. У наказі про звільнення позивача з роботи не йде посилання на вказані доповідні записки, але про них згадується у запереченнях на позов [PERSON] про поновлення на роботі. Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області від 23 березня 2016 року [PERSON] поновлено на посаді лікаря ультразвукової діагностики КЗ "РОКЛ" з 12 березня 2015 року і на даний час він працює на цій посаді. Але, вважаючи, що інформація, викладена в доповідних записках, не відповідає дійсності, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON], з'явившись у перші судові засідання, позов не визнав і суду пояснив, що зміст доповідних записок відповідає дійсності. Згідно графіку з 18 до 25 січня 2015 року включно [PERSON] мав виїжджати на ургентні виклики. Такі виклики здійснює оперативна служба. Прямої відмови позивача приїхати на виклики не було, але він не відповідав на телефонні дзвінки. Тому оперативна служба зателефонувала йому як в.о.завідувача відділенням і він виїхав на виклики. В доповідних записках вказав інформацію по тих хворих, до яких виїжджав сам. Чи підміняли [PERSON] інші лікарі, йому не відомо. Вважає позов безпідставним, тому просить в його задоволенні відмовити. В подальшому у судові засідання відповідач не з'являвся, подав заяву про слухання справи у його відсутності. Представник відповідача, адвокат [PERSON], позов не визнав, підтримав пояснення самого [PERSON] Додатково пояснив, що по випадках, які викладені у доповідних записках, [PERSON] пропонувалось надати пояснення, але він їх не надав. Його відмова надати пояснення не актувалася, тому ці доповідні записки до уваги ніде не бралися і носили лише інформаційний характер, вони не були підставою звільнення позивача з роботи. Але вказані в доповідних записках факти мали місце, тому вважає позов безпідставним і просить в його задоволенні відмовити. Представник третьої особи, КЗ "Рівненська обласна клінічна лікарня", [PERSON], яка також представляє і інтереси відповідача [PERSON] позов не визнала і суду пояснила, що відповідно до наказу складається графік ургентних виїздів. Кожному працівнику, який має виїжджати на ургентні виклики надається графік, працівник надає свої контактні телефони і, в разі необхідності, його викликають до лікарні. Якщо лікар не приїздить на виклик, або до нього не можливо додзвонитися, то повідомляють керівника підрозділу. В січні 2015 року обов'язки завідувача відділенням виконував [PERSON], який і виїхав на виклики у дні, коли по графіку було чергування [PERSON] Відповідач оглянув хворих, до яких мав виїхати позивач. Це підтверджується записами у відповідному журналі, в карточках стаціонарних і амбулаторних хворих. За виїзди у вказані в доповідних записках дні [PERSON] отримав заробітну плату. Відповідно він і написав доповідні записки. Доводи позивача про те, що доповідні записки стали підставою для звільнення, не відповідають дійсності. Він був звільнений за інші проступки. На даний час позивач поновлений на роботі, працює на своїй посаді. Вважає позов безпідставним і просить відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи суд встановив, що [PERSON] з 09 квітня 2001 року працював в Рівненській обласній клінічній лікарні на посаді лікаря ультразвукової діагностики відділення УДЗ та малоінвазивних хірургічних втручань і наказом від 12.03.2015 року був звільнений з роботи за п.3 ст.40 КЗпП України. Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області від 23 березня 2016 року [PERSON] поновлено на посаді лікаря ультразвукової діагностики КЗ "РОКЛ" з 12 березня 2015 року і на даний час він працює на цій посаді. Відповідно до наказу головного лікаря РОКЛ № 216-ОД від 21 липня 2009 року до 25 числа кожного місяця складається графік ургентних чергувань лікарів відділення УЗД на наступний місяць. Такий графік було складено і на січень 2015 року, який погоджено з заступником головного лікаря [PERSON] 23.12.2014 року. Даний графік обговорювався і доводився до відома працівників на п'ятихвилинці, на якій був присутній і [PERSON] Згідно вказаного графіку позивач мав чергувати з 18 по 25 січня 2015 року включно. Як вбачається із доповідних записок від 23 і 26 січня 2015 року, [PERSON]К, не з'явився за викликами 22, 23, 24 та 25 січня 2015 року до хворих відповідно [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Цих хворих обстежував лікар [PERSON], що підтверджується оглянутим журналом реєстрації амбулаторних хворих та його записами у історіях хвороб чи амбулаторних картах вказаних хворих. За виклики як ургентного спеціаліста 22.01, 23.01, 25.01.2015 року [PERSON] нарахована заробітна плата, що підтверджується відповідною довідкою № 221 від 03.03.2016 року. Відповідно до ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Згідно ст.302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, зобов'язана переконатися в її достовірності. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Із тих доказів, які були надані суду вбачається, що в лікарні був розроблений графік ургентних виїздів лікарів на січень місяць 2015 року, з яким був ознайомлений лікар [PERSON] Це підтверджується відповідними доказами, які долучені до матеріалів справи. Вказаний графік не визнано не дійсним, не скасовано, тому він є чинним. Представник позивача в суді не заперечив того факту, що [PERSON] був ознайомлений з даним графіком. Із наданих суду доказів вбачається, що у дні, коли за графіком мав чергувати позивач, до ургентних хворих виїжджав лікар [PERSON] Виходячи з цього суд, суд приходить до висновку, що у дні чергування лікаря [PERSON] він не з'явився за викликом до ургентних хворих. Тобто, інформація, яка міститься у доповідних записках в.о.зав.відділенням [PERSON] відповідає дійсності. Суд не може взяти до уваги тверджень представника позивача, адвоката [PERSON], про те, що позивача не повідомляли про виклики, оскільки це спростовується службовою запискою лікаря приймального відділення [PERSON], в якій зазначається, що 22 січня 2015 року телефон лікаря [PERSON] не відповідав, на прохання не в свій графік приїхав лікар [PERSON] (а.с.43). Твердження позивача в позові про те, що доповідні записки стали підставою його звільнення не заслуговують на увагу, оскільки в наказі про його звільнення не йшло посилання на ці доповідні записки і як встановлено рішенням суду, він був звільнений зовсім з інших підстав. На даний час [PERSON] поновлений на роботі і продовжує працювати. Враховуючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дійсно [PERSON] у дні, зазначені в доповідних записках, не з'явився за викликом на ургентний виїзд. Тобто інформація, викладена в доповідних записках, є достовірною, а отже не підлягає спростуванню. Доказів того, що у дні, зазначені у доповідних записках, він був на ургентних викликах, позивач суду не надав. Таким чином позов є безпідставним, не доведеним належними доказами, а отже в його задоволенні необхідно відмовити. Крім того, суд враховує, що ця інформація носить лише інформативний характер, будь-яких негативних наслідків для позивача вона не носила і на даний час не носить. За цими доповідними записками не проводилось ніякого розслідування і робити на даний час це не можливо згідно закону.

Outcome: dismissed