Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

У зв'язку з тим, що позивач працював на підприємстві ПАТ "Рівнеазот" з 03.04.1995 року, останні роки на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування (чергового), і 20.03.2017 року був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником законодавства про працю (ст.38 КЗпП України), йому були нараховані заробітна плата та розрахункові в сумі 45125,98 грн., яку в добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити, позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути нараховану, але не виплачену заробітну плату, а також середній заробіток за час затримки розрахунку. В ході розгляду справи, позивач [PERSON] подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить вважати його заяву позовною заявою і зазначив, що в зв'язку з тим, що розрахунок з ним відповідачем так і не проведений, тому просить стягнути нараховану, але не виплачену заробітну плату, та середньомісячну заробітну плату за час затримки розрахунку по день ухвалення рішення судом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з урахуванням вищевказаної заяви про уточнення позовних вимог і суду пояснив, що за 2016 рік з ним розрахувалися повністю, але при звільненні йому не була виплачена заробітна плата з січня по 20 березня 2017 року і з ним не був проведений повний розрахунок, тому він звернувся з даним позовом до суду. Зазначив, що ніяких коштів не надходило, на підприємстві надали лише довідку про заборгованість по заробітній платі. З огляду на це, просить позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково і суду пояснив, що сума заборгованості по заробітній платі підприємством не оспорюється. Посилаючись на ч.5 ст.5 Закону України "Про судовий збір" заявив, що позивач немає пільги по сплаті судового збору, судовий збір ним не сплачено, отже це є підставою для відмови в позові в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Вважає, що ця вимога передчасна, оскільки при повному розрахунку позивачу буде нараховано середній заробіток за час затримки розрахунку. Також вказав, що працюючим працівникам заробітна плата виплачувалася. З огляду на вищевикладене, просить позов задоволити частково, а саме: позовну вимогу по стягненню заборгованості по заробітній платі задоволити, а в задоволенні позовної вимоги про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку - відмовити, оскільки були наявними поважні причини невиплати заробітної плати. Зокрема, зазначив, що РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" заборгував ПрАТ "Рівнеазот" станом на 16 травня 2017 року 11238581 грн. 67 коп. за утримання очисних споруд для всього міста Рівне і в розпал підготовки до весняних польових робіт їм повністю обмежили поставку природного газу, не давши змоги виробити продукцію для українських аграріїв, фактично замінивши українські мінеральні добрива імпортом їх з Росії, що призвело до повної зупинки підприємства. Про ці обставини представник відповідача вказав і у поданих на позов запереченнях. Виходячи з цього просить позов задоволити частково. Судом встановлено, що [PERSON] працював на підприємстві ПАТ "Рівнеазот" з 03.04.1995 року по 20.03.2017 року, що підтверджується записами в трудовій книжці [PERSON], копія якої долучена до матеріалів справи, і це ніким не оспорюється. Він був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником законодавства про працю (ст.38 КЗпП України). При звільненні ПАТ "Рівнеазот" не виплатило [PERSON] заробітну плату за січень-березень 2017 року, внаслідок чого утворилася заборгованість ПАТ "Рівнеазот" перед [PERSON] в сумі 45125,98 грн. Згідно довідки ПрАТ "Рівнеазот" № 944 від 10.05.2017 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] за січень-березень 2017 року становить 45125 грн. 98 коп., яка належить до виплати. З цією сумою позивач погоджується і саме цю суму заборгованості по заробітній платі просить стягнути у заяві про уточнення позовних вимог від 16.08.2017 року. Про цієї суми не заперечує і представник відповідача. Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові не рідше двох разів на місяць. А ст.116 КЗпП України передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що беззаперечно з ПрАТ "Рівнеазот" на користь [PERSON] має бути стягнута заборгованість по заробітній платі в сумі 45125 грн. 98 коп. і з цією сумою сторони погоджуються. Тепер що стосується стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку, а саме з 21 березня 2017 року по день ухвалення рішення судом і суд вважає, що є законні підстави стягнути на користь позивача середньомісячну заробітну плату за весь час затримки розрахунку. Згідно п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" № 100 від 08 лютого 1995 року (з подальшими змінами і доповненнями), нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Оскільки відповідачем не проведено розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку з позивачем, а представник відповідача не погоджується на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, то виходячи із вимог п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, враховуючи довідку про середню заробітну плату, видану ПрАТ "Рівнеазот" 04 вересня 2017 року за № 1816, судом проведено розрахунок середнього заробітку за період затримки розрахунку з [PERSON] Згідно вказаної вище довідки заробітна плата позивача у січні, лютому 2017 року (повні робочі місяці) становить 18179,46 грн. У ці місяці було 40 робочих днів, тому одноденний заробіток становить 454,49 грн. (18179,46 грн. : 40 роб.дн. = 454,49 грн.). За період з 21.03.2017 року по 08.09.2017 року було 117 робочих днів. Отже сума середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 21.03.2017 року по 08.09.2017 року становить 53175,33 грн. (454,49 грн. х 117 роб.дн. = 53175,33 грн.), яка підлягає стягненню, оскільки суд вважає, що заборгованість по заробітній платі у позивача виникла з вини власника підприємства. Своєчасний розрахунок з позивачем не було проведено з вини ПрАТ "Рівнеазот", оскільки суду не надано жодного доказу того, що підприємство перебувало у скрутному фінансовому становищі і немало коштів для виплати заробітної плати, а представник відповідача в суді пояснив, що працюючим працівникам заробітна плата виплачувалася. Суд не може прийняти до уваги посилань представника відповідача на те, що вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку є передчасна, оскільки при повному розрахунку позивачу буде нарахований середньомісячний заробіток по день фактичного розрахунку. Навіть знаючи, що справа слухається судом, позивачу на день ухвалення рішення судом не виплачена значна сума заборгованості по заробітній платі. Відповідачу ніщо не заважатиме провести нарахування середнього заробітку, починаючи з 09.09.2017 року по день фактичного розрахунку. Також не заслуговують на увагу і доводи представника відповідача про те, що РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" заборгував ПрАТ "Рівнеазот" станом на 16 травня 2017 року 11238581 грн. 67 коп., оскільки це є договірні відносини двох підприємств, вказана сума стягнута в судовому порядку і ця заборгованість не може бути підставою для невиплати працівникам заробітної плати. Інших доказів неплатоспроможності відповідачем суду надано не було. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим, доведеним належними доказами, а тому позов підлягає до задоволення і стягненню підлягають вищевказані суми заборгованості по нарахованій і не виплаченій заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Відповідно до ст.367 ч.1 п.2 ЦПК України рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць допустити до негайного виконання. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути і судовий збір, як це передбачено ст.88 ЦПК України, від сплати якого був звільнений позивач при подачі позову до суду.

Outcome: approved