Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Заступник керівника Калинівської місцевої прокуратури звернувся до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат, понесених закладом охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілих від злочину, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.07.2016 року приблизно о 05.30 год. [PERSON], здійснюючи виїзд з території підприємства Хмільницького районного споживчого товариства «Ринок», що по вул. Пушкіна, 72 в м. Хмільнику, рухаючись в напрямку центра міста на автомобілі «Volkswagen Transporter», державний номерний знак [NUMBER], в порушення вимог п. п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, перед проїзною частиною дороги особисто не переконався в безпечності руху керованого ним транспортного засобу, не скористався допомогою сторонніх осіб з метою безпечного виїзду автомобілем на проїзну частину дороги в місці великої концентрації транспортних засобів, виїхав на дорогу, де допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21121», внаслідок чого водій даного автомобіля [PERSON] та пасажир [PERSON] отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я, та змушені були лікуватися у реанімаційному та травматологічному відділеннях КНП «Хмільницька ЦРЛ» Хмільницької районної ради. Заклад охорони здоров»я ніс усі витрати на їх лікування, а тому, на підставі ст. 1206 ЦК України, заступник керівника Калинівської місцевої прокуратури, як представник інтересів держави в особі Хмільницької районної ради , як органу управління майном КНП «Хмільницька ЦРЛ», звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача витрат, понесених на лікування [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні прокурор Калинівської місцевої прокуратури [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд їх задоволити, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] визнав, що дорожньо-транспортна пригода при якій отримали травми потерпілі [PERSON] та [PERSON] сталася з його вини. проте він не має матеріальної можливості відшкодувати закладу охоронни здоров"я понесені витрати на лікування потерпілих. З цих підстав просить відмовити в позові. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно вироку Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області [PERSON] визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України: порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Потерпілими у даному кримінальному провадженні визнано [PERSON] та [PERSON] (копія на а.с. 5-6). Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої кульшової ямки, вивиху лівого стегна, перелому ребер справа, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 211 від 20.01.2017 належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров'я. Окрім того, [PERSON] отримані тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, який належить до легких тілесних ушкоджень, як такий, що спричинив короткочасний розлад здоров'я, а також тілесні ушкодження у вигляді саден на грудній клітці, які належать до легких тілесних ушкоджень (копія на а.с. 7-8). Потерпілий [PERSON] отримав тілесне ушкодження у вигляді пошкодження лівої власної зв'язки наколінника, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 212 від 20.01.2017 року належить до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я. Окрім того, [PERSON] отримані тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку та рани в ділянці лівого колінного суглобу, які належать до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, а також тілесне ушкодження у вигляді садна на голові, яке належить до легких тілесних ушкоджень (копія на а.с. 9-10). Згідно довідки КНП «Хмільницька ЦРЛ» Хмільницької районної ради [PERSON] дійсно перебував на стаціонарному лікуванні у реанімаційному відділенні (2 ліжко-дні) та травматологічному (3 ліжко-дні)відділенні з 27.07 по 29.07.2016 року з приводу ЗЧМТ, струсу головного мозку, переломів кісток тазу, переломів ребер зправа, вивиху лівого стегна, хворим у лікарні проведено 5 ліжко - днів, загальна вартість лікування - 2851,97 грн. (копія на а.с. 12). [PERSON] також перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Хмільницька ЦРЛ» в травматологічному відділенні з 24.07. по 29.07.2016 року з ЗЧМТ, струсом головного мозку, забійною раною лівого колінного суглобу з пошкодженням вислої зв»язки наколінника, ЗТОГК, переломом Х ребра зправа, забійною раною голови, хворим у лікарні проведено 5 ліжко - днів, загальна вартість лікування становить 1276. 65 грн. (копія на а.с. 11). Згідно калькуляції затрат на один ліжко-день на 2016 рік по відділеннях за фактичними видатками 2015 року , вартість одного ліжко-дня, проведеного у травматологічному відділенні КУ «Хмільницької ЦРЛ» складає 255.33 грн., а в реанімаційному - 1042.99 грн. (копія на а.с. 20). Як вбачається із п. 1.4 Статуту Комунального некомерційного підприємства "Хмільницька ЦРЛ" Хмільницької районної ради, затвердженого рішенням 31 сесії Хмільницької районної ради 7 скликання від 05.12.2018 року № 463 КНП "Хмільницька ЦРЛ" є об"єктом права спільного майна територіальних громад Хмільницького району Вінницької області - Засновником, Власником та органом управління якого являється Хмільницька районна рада (копія на а.с. 14-19). Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Постановою КМ України від 16 липня 1993 року N 545 затверджено Порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання (далі Порядок). У відповідності до п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Оскільки вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в результаті якого потерпілим [PERSON] та [PERSON] було завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості, належними та допустимими доказами підтверджується їх перебування у травматологічному та реанімаційному відділеннях КНП «Хмільницької «ЦРЛ» на лікуванні, вартість якого підтверджена калькуляцією затрат на один ліжко-день, затвердженою головним лікарем КУ «Хмільницька ЦРЛ», а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved