Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок, розташований по [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого була бабуся позивача [PERSON] , що доводиться свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 09.03.1990 та випискою з інвентаризаційних матеріалів ОКП "Коломийське МБТІ" № 8539 від 11.05.2018. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,1758 га, що належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯМ № 530683, яку позивач успадкував згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.07.2019. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого ОКП "Коломийське МБТІ" житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літ. "А" загальною площею 84,3 кв. м, житловою площею 53,5 кв.м, літньої кухні, стайні, стодоли, сараю, навісу, вбиральні, колонки, огорожі та вимощення. Будівництво житлового будинку здійснено у 1964 року. [INFO] [PERSON] померла. Єдиним сином у бабусі був батько позивача [PERSON] , який раптово помер [INFO] . З метою реалізації своїх спадкових прав позивач звернувся до Городенківської РДНК, де була заведена спадкова справа № 510/2017. Позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за законом за правом представлення на належні бабці земельні ділянки. Однак, нотаріус відмовила позивачу у видачі документів на спадщину на житлове господарство через реєстрацію спадкового житлового господарства як колгоспного двору, без виділу часток його членів, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.07.2019. З довідки Поточищенської сільської ради № 632 від 31.07.2019 вбачається, що станом на 15.04.1991 у житловому господарстві проживали: голова двору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та позивач. ніхто з вище перелічених осіб не звертався з приводу виділу частки у колгоспному дворі. Спадкоємець була бабусею позивача, мала єдиного сина - його батька. Позивач теж є єдиним у його батьків. Після смерті бабки позивач фактично вступив в управління спадщиною, отримав свідоцтво про право на спадщину на частину майна, користується спадковим майном на власний розсуд, оплачує комунальні послуги, обробляє земельну ділянку, виготовив технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняв спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору. Відповідно до звіту про оцінку майна ЕТВО "Придністров`я" ринкова вартість житлового господарства по [ADDRESS] становить 107 000 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку, встановлено його відповідальність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. До суду поступила заява, через поштове відділення, про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. На частку у спадковому майні не претендує та на частку у колгоспному дворі теж не претендує, не зверталася за її виділом та не має наміру звертатися в майбутньому. Не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташованими по [ADDRESS] , в цілому за [PERSON] . Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 9 березня 1990 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 23 від 14.02.1990, слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . З довідки № 632, виданої 31.07.2019 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області слідує, що станом на 15.04.1991 в житловому будинку по [ADDRESS] проживали і були зареєстровані: голова двору [PERSON] , 1930 р.н., син [PERSON] , 1953 р.н., невістка [PERSON] , 1957 р.н., внук [PERSON] , 1981 р.н. [PERSON] помер [INFO] у віці 45 років в Городенківській ЦРЛ Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 від 12.01.1999, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.01.1999 Поточищенською с/Радою Городенківського району. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Ст. 548 ЦК України (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Довідкою № 633, виданою 31.07.2019 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області підтверджується, що [PERSON] до дня смерті проживав і був зареєстрований по [ADDRESS] , разом з ним проживали та були зареєстровані на постійне місце проживання: мати [PERSON] , 1930 р.н., дружина [PERSON] , 1957 р.н. З копії спадкової справи № 333/2003 наданої суду державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В. слідує, що відповідачка [PERSON] 23 травня 2003 року подала до Городенківської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] . Копією свідоцтва про право на спадщину за законом виданим 23 травня 2003 року державним нотаріусом Городенківської РДНК Паньків Д.М. стверджується, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка, яка складається з грошового вкладу з процентами по рахунку в Ощадбанку № 6342 в м. Городенка Городенківського району Івано-Франківської області. З наведеного слідує, що відповідачка, мати позивача, [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] у віці 87 років в с. Поточище Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 20 від 01.08.2017, про що доводиться копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданою 01.08.2017 виконкомом Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України). В четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до ст. 1265 ЦК України - у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З довідки № 634, виданої 31.07.2019 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області слідує, що [PERSON] , яка померла [INFO] до дня проживала і була зареєстрована по [ADDRESS] , разом з нею проживала і була зареєстрована [PERSON] , 1957 р.н. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.04.1981 Поточищенською с/Радою Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що позивач [PERSON] народився [INFO] в с. Поточище Городенківського району Івано-Франківської області, його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31.07.1953 с/Радою с. Поточище Станіславської області стверджується, що батько позивача, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Наведене свідчить, що позивач [PERSON] є онуком [PERSON] , по батьковій лінії, та належить до п`ятої черги її спадкоємців за законом. Із копії спадкової справи № 510/2017 наданої суду державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В. встановлено, що позивач [PERSON] , прийняв спадщину за законом після смерті бабки [PERSON] . 12 грудня 2017 року він подав до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50246312 виданий 12.12.2017 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою стверджує про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 61722157, номер у нотаріуса 510/2017. Копіями свідоцтв про право на спадщину за законом виданих 29 липня 2019 року державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В., зареєстрованих в реєстрі за № 883, № 884, № 885, № 886, 887 (спадкова справа № 510/2017) стверджується, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка складається з земельної ділянки площею 1,0488 га кадастровий номер 2621683400:07:001:0329 призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,1339 га кадастровий номер 2621683401:01:002:0051 призначена для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1197 га кадастровий номер 2621683401:01:002:0049 призначена для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1958 га кадастровий номер 2621683401:01:002:0050 призначена для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1758 га кадастровий номер 2621683401:01:002:0048 призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належали померлій згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 063982, ЯМ № 530686, ЯМ № 530684, ЯМ № 530685, ЯМ № 530683. Витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57027709, № 57027678, № 57027647, № 57027620, № 57027597 сформованих 29.07.2019 Городенківською РДНК підтверджують про внесення до Спадкового реєстру реєстраційних записів про видачу свідоцтв про право на спадщину, номер у Спадковому реєстрі 61722157, спадкова справа 510/2017. Крім того, з копії вищезгаданої спадкової справи № 510/2017 вбачається, що [PERSON] , що проживає в с. Поточище Городенківського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті вчинила заповіт згідно якого жилий будинок з надвірними будівлями, земельні ділянки, що належать до особистого підсобного господарства, земельні та майнові паї, що знаходяться в оренді в ПФГ "Поточище" та все інше майно рухоме і нерухоме , де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і на що він за Законом матиме право, заповіла [PERSON] . Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Поточищенської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 307. [PERSON] , яка є відповідачкою по справі, подала до Городенківської районної державної нотаріальної контори 12.12.2017 (спадкова справа 510/2017) заяву про відмову від прийняття спадщини і видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] . З наведеного слідує, що позивач прийняв спадщину після смерті бабки [PERSON] , як спадкоємець за законом п`ятої черги. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані [ADDRESS] . Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 8539 виданою 11.05.2018 ОКП "Коломийське МБТІ" стверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 224 право власності по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] головою колгоспного двору на підставі свідоцтва про право власності виданого Городенківським РВК 9.03.1990 на підставі рішення цього ж виконкому № 23 від 14.02.1990. Загальна площа з 83,7 кв.м. на 84,3 кв.м та житлова з 51,3 кв. на 53.5 кв.м змінилися за рахунок реконструкції печі, що згідно .3.2 інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації не є самочинним. З технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1964 році, господарські будівлі та споруди збудовані в 1980, 1990 роках. Як вбачається із Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я" на підставі договору № 153 від 30.07.2019, вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS] - становить 107 000 грн. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач, як спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звертався до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1369/02-31 від 30.07.2019 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що вищезгадане господарство відносилося до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991 належить відповідна частка житлового будинку. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON] , права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідачка, колишні члени колгоспного двору, не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316,317, 328, 1216, 1222, 1223, 1258, 1261, 1265, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України,

Outcome: approved