Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Вишнівський О.В. в інтересах ПАТ "Імексбанк" 16.07.2014 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом і вказав, що 04.03.2013 року між позивачем ПАТ "Імексбанк" та відповідачем [PERSON] був укладений договір №999-00031635/1 про надання кредиту, на підставі якого банком наданий позичальникові овердрафт за допомогою платіжної картки Visa, з максимальною сумою заборгованості 35000 грн., зі сплатою 19% річних від суми заборгованості, та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 03.03.2016 року, а також повідомив, що 04.03.2013 року між банком та позичальником [PERSON] був укладений договір №999-00031635 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки Visa для фізичної особи. Посилаючись на те, що відповідачем в порушення умов договору не виконуються особисті зобов'язання щодо здійснення фіксованих платежів, просив стягнути на користь позивача ПАТ "Імексбанк" заборгованість за кредитним договором №999-00031635/1 від 04.03.2013 року в сумі 46412,71 грн. та судовий збір в сумі 464,13 грн. Представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове не з'явився, попередньо подавши письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій підтримав заявлені вимоги у повному обсязі. Не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України за зареєстрованим місцем її проживання (а.с.21), вдруге не з'явилася в судове засідання, причин своєї повторної неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин чи заперечень проти позову до суду не представила. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про можливість постановлення рішення в порядку заочного розгляду справи, так як відповідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши представлені докази, суд доходить наступного. Даний спір належить до категорії цивільно-правових спорів позовного провадження загальної підсудності, що за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача є підсудним Жмеринському міськрайонному суду. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, в судовому засіданні установлено, що ПАТ "Імексбанк" та [PERSON] уклали кредитний договір №999-00031635/1 від 04.03.2013 року, що підтверджується копією останнього (а.с.4-6), відповідно до 1 розділу якого відповідачу банком наданий овердрафт за допомогою платіжної картки Visa, з максимальною сумою заборгованості 35000 грн., зі сплатою 19% річних від суми заборгованості, та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 03.03.2016 року. Відповідно до п.1.4. кредитного договору встановлено, що зменшення ліміту овердрафту та платежі з повернення овердрафту здійснюються згідно додатку №1, який є невід'ємною частиною цього договору. Згідно п.2.6. зазначеного договору сплата процентів позичальником здійснюється щомісячно за фактичний термін користування кредитом не пізніше 04 числа, починаючи з 04.04.2013 року, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Відповідно до п.3.3.5. договору кредиту позичальник зобов'язався повернути в повному обсязі овердрафт з нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у терміни, визначені договором. Згідно п.4.8. кредитного договору у випадку невиконання позичальником зобов'язань, визначених п.3.3. цього договору, протягом більше тридцяти днів, банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. При цьому термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит підлягає поверненню з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. Повернення кредиту здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення. Пунктом 4.9. зазначеного договору передбачена відповідальність позичальника за повне або часткове прострочення повернення кредиту (овердрафту) та/або сплати процентів за користування ним та/або інших платежів за договором сплатити банку штраф у розмірі - 200 грн. за перший прострочений платіж, та 500 грн. за кожний наступний прострочений поспіль платіж. У відповідності до змісту п.5.1. даного договору детальний розпис аарості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, погашення основного боргу, варості сукупних послуг та інших фінансових зобов'язань наведений у додатку №1, який є невід'ємною частиною договору. При цьому Додатком №1 серед іншого у розділі сукупих витрат застережено оплату комісії у розмірі 520 грн на місяць, обов'язок сплати якої визначено на увесь період дії кредитного договору. З копії листа-претензії від 14.11.2013 року (а.с.13) вбачається, що позивач попередньо звертався до відповідача з вимогами погашення простроченої заборгованості в повній сумі у добровільному порядку. З представленого позивачем розрахунку (а.с.8-9) вбачається, що відповідачем [PERSON] в порушення особистих зобов'язань нерегулярно та не у повній мірі здійснювались платежі за кредитним договором №999-00031635/1 від 04.03.2013 року стосовно щомісячної сплати обов'язкових платежів, визначених у Додатку №1, що є невід'ємною частиною договору, оскільки за нею станом на 13.06.2014 року рахується заборгованість загалом у розмірі 46412,71 грн., яка складається з суми боргу за кредитом в розмірі 31194,55 грн., суми заборгованості по відсоткам в розмірі 4288,87 грн., суми боргу по щомісячній комісії в розмірі 5529,29 грн. та суми штрафу за прострочення платежів в розмірі 5400 грн. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, ніким не спростовуються та не суперечать один одному. Відповідачем не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення нею інших платежів в рахунок виконання власних зобов'язань за вказаним договором кредиту, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов'язком особи, яка порушила зобов'язання. Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи щодо наявності простроченої заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем із погашення кредиту та відсотків за користування ним, а також комісії та штрафних санкцій, що виникла з вини позичальника, вимоги позивача є справедливими, так як заявлені до стягнення суми узгоджуються з представленим розрахунком заборгованості станом на 13.06.2014 року, не суперечать вимогам закону та відповідають положенням кредитного договору, не спростовані безпосередньо відповідачем, а тому заявлена сума підлягає стягненню з останньої на користь позивача. Також відповідно обсягу задоволення позовних вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати із сплати судового збору в розмірі 464,13 грн. (а.с.1). Враховуючи викладене,

Outcome: approved