Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

23.11.2021 представник позивача - адвокат Піпко А.М. звернувся до суду із вказаним позовом мотивуючи його тим, що позивачу [PERSON] стало відомо, що Літинським відділом ДВС у Вінницькому районі Вінницької області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 67273709 від 27.10.2021 року з виконання виконавчого напису № 7625 виданого 29.07.2021 приватним нотаріусом Буждиганчук Є.Ю. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Платінум Фіненс" боргу в сумі 17453,63 грн. Виконавче провадження відкрито за заявою ТОВ "Платінум Фіненс"» № 2019899 від 20.10.2021 року, з якою надано оригінал виконавчого напису нотаріуса Буждиганчук Є.Ю. та кредитного договору. Виконавчий напис вчинено 29.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. за № 7625. Представник позивача вважає, що виконавчий напис вчинений з порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі.Крім того, встановлений законом строк вчинення виконавчого напису про примусове стягнення боргу пропущений. Таким чином представник позивача просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за № 7625 вчинений 29.07.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Платінум Фіненс" заборгованості в розмріі 17453,63 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Піпко А.М. до судового засідання не з`явились. Представником подано заяву, котрою останній просить розгляд справи провести у його відсутність. Вимоги позовної заяви підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення та просить стягнути з відповідача на користь позивача всі понесені судові витрати (а.с. 115). Представник відповідача ТОВ «Платінум Фіненс» до судового засідання також не з`явився. Представником відповідача подано клопотання, котрим останній просив розглянути справу у відсутність представника відповідача та зменшити розмір на професійну правничу допомогу внаслідок неспівмірності (а.с. 62-63). Представник третьої особи - Літинського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) до судового засідання не з`явився. Надали на адресу суду листа, котрим просили розгляд справи проводити у відсутність представника Літинського районного відділу Державної виконавчої служби (а.с. 52). Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. до судового засідання не з`явилась. Надіслала на адресу суду листа котрим зазначає, що про слухання справи вона повідомлена. Просила слухання справи проводити у її відсутність (а.с. 65).Також на виконання ухвали суду направила витребувані документи (а.с. 66-112). Зважаючи на те, що сторони не з`явились у судове засідання і справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Дослідивши заяву позивача та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Так, відповідно до постанови від 27.10.2021 відкрито виконавче провадження № 67273709 на підставі виконавчого нарису № 7625 від 29.07.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Платінум Фіненс» боргу в сумі 17453,63 грн. (а.с. 14-15). 29.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис про стягнення [PERSON] користь ТОВ «Платінум Фіненс» боргу в сумі 17453,63 грн. (а.с. 18). Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Положення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Натомість виконавчий напис, котрий є предметом розгляду, вчинений нотаріусом 29.07.2021, тобто після змін якими вже не допускалось вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався нотаріально посвідчених договорів. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір від 29.08.2008, нотаріально не посвідчений, отже, його укладено в простій письмовій формі (а.с. 22). Також відповідачем по-суті не спростовуються доводи сторони позивача, а лише ставиться під сумнів розмір витрат позивача за надання правничої допомоги. За наведених обставин суд вважає, що при вчиненні спірного виконавчого напису не було дотримано нормативно передбачених умов для його вчинення. Окрім того матеріали справи не містять достовірних та беззаперечних доказів безспірності заборгованості. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю.№ 7625 від 29.07.2021, таким що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1362,00 грн. (908,00 грн. - за подання позовної заяви (а.с. 1) та 454,00 грн. - за подання заяви про забезпечення позову(а.с. 35)). Вирішуючи питання про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7264,00 гривень суд приходить до наступного. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Стороною позивача на підтвердження вимоги про стягнення витрат надано: договір про надання правової допомоги за № 1 від 08.11.2021 (а.с. 26-28); акт приймання-передачі наданих послуг (а.с. 29); розрахунок часу витраченого на надання правничої допомоги (детальний опис робіт (а.с. 30). Таким чином представником позивача в розумінні ч. 8 ст. 141 ЦПК України, надано належні та допустимі докази на підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7264,00 грн., відповідно до чого, вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Outcome: approved