Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів товариства з додатковою відповідальністю "Ю.ЕС.АЙ" (далі - ТДВ "Ю.ЕС.АЙ"), [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27 грудня 2018 року на перехресті вул. Будівельників та Червоноткацької в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Hyundai Tucson, д.р.н. [NUMBER] , яким кермував [PERSON] , та Mercedes Benz S500, д.р.н. [NUMBER] , під кермуванням [PERSON] . Пригода відбулась унаслідок порушення Правил дорожнього руху відповідачем у справі. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Hyundai Tucson, д.р.н. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків, спричинених власнику вказаного транспортного засобу, становив 80655,58 грн, що підтверджується звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 25 березня 2019 року № 07/19, складеним фізичною особою - підприємцем [PERSON] (далі - ФОП [PERSON] ) Вартість відновлювального ремонту - 82647,00 грн, які були сплачені [PERSON] фізичній особі - підприємцю [PERSON] (далі - ФОП [PERSON] ). Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Mercedes Benz S500, д.р.н. [NUMBER] , була застрахована ТДВ "Ю.ЕС.АЙ" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06 вересня 2018року № АМ/5220521, позивач звернувся до цього страховика з заявою про виплату страхового відшкодування. Однак страховик сплатив потерпілому [PERSON] страхове відшкодування лише у сумі 46558,95 грн. З цих підстав позивач просив суд стягнути з відповідача ТДВ "Ю.ЕС.АЙ" на його користь страхове відшкодування у сумі 35726,63 грн (80665,55 грн + 1120,00 грн, сплачених за евакуацію автомобіля з місця дорожньо-транспортної пригоди, + 1500,00 грн, витрачених на проведення автотоварознавчого дослідження, - 46558,95 грн - 1000,00 грн франшизи = 35726,63 грн); з відповідача [PERSON] - збитки у сумі 2981,42 грн (82647,00 грн - 80665,55 грн + 1000,00 грн франшизи = 2981,42 грн). Також [PERSON] просив суд стягнути з відповідачів судовий збір у сумі 768,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн. У ході розгляду справи [PERSON] зменшив позовні вимоги, зазначив, що ТДВ "Ю.ЕС.АЙ" додатково сплатило йому страхове відшкодування у сумі 17374,87 грн, а тому просив суд стягнути з відповідача ТДВ "Ю.ЕС.АЙ" на його користь страхове відшкодування у сумі 18351,76 грн (80665,55 грн + 1120,00 грн, сплачених за евакуаціюавтомобіля з місця дорожньо-транспортної пригоди, + 1500,00 грн, витрачених на проведення автотоварознавчого дослідження, - 46558,95 грн - 17374,87 грн - 1000,00 грн франшизи = 18351,76 грн); з відповідача [PERSON] - збитки у сумі 2981,42 грн (82647,00 грн - 80665,55 грн + 1000,00 грн франшизи = 2981,42 грн). Відповідач ТДВ "Ю.ЕС.АЙ" подало до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому просило суд відмовити у задоволенні позовних вимог, пред`явлених до нього. Свою правову позицію відповідач аргументував тим, що розмір матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля Hyundai Tucson, д.р.н. [NUMBER] , становив 55726,74 грн, що підтверджується висновком про вартість майна від 04 лютого 2019 року № 07-D/49/6/0219, складеним фізичною особою - підприємцем [PERSON] (далі - ФОП [PERSON] ). Цю суму було сплачено ТДВ "Ю.ЕС.АЙ" потерпілому [PERSON] . З огляду на це, відповідач стверджував, що ним належно виконано обов`язок щодо сплати страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06 вересня 2018 року № АМ/522052. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву [PERSON] до суду не подав. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2020 року за клопотанням представника позивача призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу для з`ясування розміру збитків, заподіяних [PERSON] пошкодженням його автомобіля Hyundai Tucson, д.р.н. [NUMBER] , у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 27 грудня 2018 року, та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. 09 листопада 2020 року до суду надійшов висновок судової автотоварознавчої експертизи від 27 жовтня 2020 року № СЕ-19-20/21087-АВ, виконаний експертом Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Струком І.А., у зв`язку з чим ухвалою суду від 09 листопада 2020 року поновлено провадження у справі. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись, представник позивач подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] - задовольнити. Представник відповідача ТДВ "Ю.ЕС.АЙ" у судове засідання не з`явився, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив, заяву про розгляд справи за відсутності його представника до суду не подав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяву про розгляду справи за його відсутності до суду не подав. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. 27 грудня 2018 року на перехресті вул. Будівельників та Червоноткацької в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Hyundai Tucson, д.р.н. [NUMBER] , яким кермував [PERSON] , та Mercedes Benz S500, д.р.н. [NUMBER] , під кермуванням [PERSON] . Працівниками поліції були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо [PERSON] , а також щодо [PERSON] . Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2019 року у справі № 755/904/19 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а. с. 88). Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 червня 2019 року у справі № 755/8476/19 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу (а. с. 6). У своїй постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18 Верховний Суд зазначив, що застосування положень ст. 38 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою До того ж згідно з висновком експерта від 21 лютого 2019 року № 2019-1802 за результатами проведення дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 27 грудня 2018 року, водій автомобіля Mercedes Benz S500, д.р.н. [NUMBER] , [PERSON] порушив вимоги п. п. 8.7.3 "ґ", 8.10, 8.11 Правил дорожнього руху, що призвело до події дорожньо-транспортної пригоди. Отже, дії [PERSON] перебувають у причинному зв`язку з виникненням згаданої пригоди (а. с. 89-94). Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 27 грудня 2018 року за участю автомобілів Hyundai Tucson, д.р.н. [NUMBER] , та Mercedes Benz S500, д.р.н. [NUMBER] , є [PERSON] . Унаслідок згаданої дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Hyundai Tucson, д.р.н. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. [PERSON] , покликаючись на звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 25 березня 2019 року № 07/19, складений ФОП [PERSON] , стверджував, що вартість матеріальних збитків, спричинених позивачеві унаслідок пошкодження його автомобіля Hyundai Tucson, д.р.н. [NUMBER] , становить 80665,58 грн (а. с. 14-43). Натомість відповідач ТДВ "Ю.ЕС.АЙ" наполягав на тому, що розмір збитків, заподіяних [PERSON] , складає 55726,74 грн, на підтвердження чого надав висновок про вартість майна від 04 лютого 2019 року № 07-D/49/6/0219, складений фізичною особою - підприємцем [PERSON] (а. с. 102-110). Для усунення цих розбіжностей та визначення дійсного розміру збитків, заподіяних позивачеві пошкодженням його автомобіля, судом за клопотанням представника [PERSON] було призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 27 жовтня 2020 року № СЕ-19-20/21087-АВ, складеного експертом Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Струком І.А., вартість матеріальних збитків, спричинених [PERSON] унаслідок пошкодження у результаті дорожньо-транспортної пригоди його автомобіля Hyundai Tucson, д.р.н. [NUMBER] , становить 78251,61 грн (а. с. 154-193). Проаналізувавши згаданий експертний висновок, суд вважає, що він виконаний у повній відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/209 (далі - Методика), а тому суд приймає його для визначення розміру збитків, заподіяних власнику автомобіля Hyundai Tucson, д.р.н. [NUMBER] . За положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, за приписами ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. З огляду на викладене, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів", порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Цивільна відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Mercedes Benz S500, д.р.н. [NUMBER] , була застрахована ТДВ "Ю.ЕС.АЙ" згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06 вересня 2018 року № АМ/5220521. Цей договір був укладений шляхом видачі страхувальнику страхового поліса. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну складав 100000,00 грн, франшиза за договором - 1000,00 грн (а. с. 101). За положеннями п. 35.1 ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування та документи, перелік яких визначений п. 35.2 ст. 35 цього Закону. 29 грудня 2018 року страховика ТДВ "Ю.ЕС.АЙ" було повідомлено про дорожньо-транспортну пригоду, а 11 березня 2019 року [PERSON] звернувся до відповідача заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 11, 12). Згідно зі ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом автомобіля Hyundai Tucson, д.р.н. [NUMBER] , з урахуванням зносу, становлять 78251,61 грн. Також [PERSON] сплатив за евакуацію транспортного засобу 1120,00 грн (а. с. 13, 111). Зважаючи на те, що зазначені витрати не перевищують ліміту відповідальності страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06 вересня 2018 року № АМ/5220521, ТДВ "Ю.ЕС.АЙ" повинно було їх повністю компенсувати. Натомість відповідач сплатив [PERSON] страхове відшкодування лише у сумі 63933,82 грн (46558,95 грн + 9287,79 грн + 8087,08 грн = 63933,82 грн), про що позивач зазначив в уточненій позовній заяві. Отже, стягненню з ТДВ "Ю.ЕС.АЙ" підлягає невиплачена сума страхового відшкодування за вирахуванням франшизи у сумі 14437,79 грн (78251,61 грн + 1120,00 грн - 1000,00 грн - 63933,82 грн = 14437,79 грн). Поряд з цим суд приходить до висновку про необхідність відмовити [PERSON] у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача ТДВ "Ю.ЕС.АЙ" витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 1500,00 грн, позаяк при визначенні розміру збитку, спричиненого позивачеві пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіля, суд не прийняв до уваги звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 25 березня 2019 року № 07/19, складений ФОП [PERSON] , а тому витрати на його проведення не можуть вважатись збитками у розумінні ст. 22 ЦК України. Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За приписами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на зазначене, якщо розмір завданої шкоди перевищує належним чином визначену страхову суму (регламентну виплату), відшкодування шкоди в обсязі такої різниці здійснюється в межах окремого деліктного зобов`язання за участі деліквента (особи, яка винна у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди) та потерпілого (постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц). Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai Tucson, д.р.н. [NUMBER] , становила 82647,00 грн, що підтверджується нарядом-замовленням від 20 червня 2019 року № 0256 на надання послуг з технічного обслуговування і ремонту, складеного ФОП [PERSON] та була повністю була сплачена [PERSON] , що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 20 червня 2019 року № 0256 (а. с. 44). Враховуючи те, що для відновлення автомобіля [PERSON] окремі вузли, деталі та комплектуючі підлягали заміні, з особи, відповідальної за завдані збитки, якою є [PERSON] , на користь позивача має бути стягнута різниця між витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу, та страховим відшкодуванням, яке повинно сплатити ТДВ "Ю.ЕС.АЙ" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06 вересня 2018 року № АМ/5220521, а також франшиза у сумі 1000,00 грн (82647,00 грн - 78251,61 грн - 1000,00 грн = 3395,39 грн). [PERSON] заявлено до стягнення з відповідача [PERSON] збитків у розмірі 2981,42 грн, а отже, відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства саме така сума підлягає стягненню з відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано договір про надання правової допомоги від 18 лютого 2019 року, укладений між [PERSON] та адвокатським бюро "Синюк та партнери"; детальний опис наданих адвокатом послуг, а також їх вартість в розмірі 8000,00 грн; меморіальний ордер та квитанцію про переказ коштів, що засвідчує оплату позивачем правничої допомоги у сумі 8000,00 грн (а. с. 46-55). Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджені належними доказами. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Таким чином, з відповідача ТДВ "Ю.ЕС.АЙ" на користь [PERSON] компенсації підлягає судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 604,52 грн (14437,79 грн / 18351,76 грн х 768,40 грн = 604,52 грн); витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог у сумі 6293,80 грн (14437,79 грн / 18351,76 грн х 8000,00 грн = 6293,80 грн); витрати, пов`язані з проведенням експертизи, пропорційно до задоволених вимог у сумі 798,68 грн (14437,79 грн / 18351,76 грн х 1015,20 грн = 798,68 грн). З відповідача [PERSON] на користь [PERSON] компенсації підлягає судовий збір у сумі 107,39 грн (2981,42 грн / 21333,18 грн х 768,40 грн = 107,39 грн); витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1118,04 грн (2981,42 грн / 21333,18 грн х 8000,00 грн = 1118,04 грн); витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у сумі 141,88 грн (2981,42 грн / 21333,18 грн х 1015,20 грн = 141,88 грн).

Outcome: partial