Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

05 липня 2017 року позивач звернувся до Овідіопольського районного суду з позовною заявою, в якій просить визнати право користування земельними ділянками та витребувати їх із чужого незаконного володіння, відшкодувати збитки, завдані перешкодою у здійсненні підприємницької діяльності шляхом самовільного зайняття земельних ділянок, визнати право власності на посіви. Позивач зазначив, що в 2018 році уклав договори оренди земельних ділянок на території Йосипівської сільської ради зі строком оренди від 7 років з наступними землевласниками: -[PERSON] щодо земельної ділянки під № 17 площею 3,9366 га, кадастровий номер 5123781600:01:002:0026 на масиві № 33, -[PERSON] щодо земельної ділянки під № 18 площею 3,9368 га, кадастровий номер 5123781600:01:002:0027 на масиві № 33, -[PERSON] щодо земельної ділянки під № 6 площею 4,3642 га, кадастровий номер 5123781600:01:002:0034 на масиві № 33, -[PERSON] щодо земельної ділянки під № 7 площею 3,9383 га, кадастровий номер 5123781600:01:002:0035 на масиві № 33, -[PERSON] щодо земельної ділянки під № 20 площею 3,9366 га, кадастровий номер 5123781600:01:002:0017 на масиві № 33, -[PERSON]»ю Федорівною щодо земельної ділянки під № 13 14 площею 7,8733 га, кадастровий номер 5123781600:01:002:0386 на масиві № 33, -[PERSON] щодо земельної ділянки під № 12 площею 3,9696 га, кадастровий номер 5123781600:01:002:0021 на масиві № 33, -[PERSON] щодо земельної ділянки під № 8 площею 3,9367 га, кадастровий номер 5123781600:01:002:0036 на масиві № 33, -[PERSON] щодо земельної ділянки під № 3 площею 3,9367 га, кадастровий номер 5123781600:01:002:0031 на масиві № 33. -[PERSON] щодо земельної ділянки під № 4 площею 3,9366 га, кадастровий номер 5123781600:01:002:0032 на масиві № 33, На зазначених земельних ділянках загальною плошею 43,7654 га СФГ «Тритікум» посіяв ячмінь на площі 11,8100 га, та соняшник на площі 31,9554 га. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], в 2016 році самовільно приступили до обробітку вказаних земельних ділянок та в подальшому зібрали врожай на цих земельних ділянках. Працівниками СФГ «Тритікум» було складено акт від 20.04.2016 року. В 2017 році [PERSON] та [PERSON] ці дії повторили та самовільно обробили земельні ділянки, на яких було посіяно пшеницю, площею 31,9554 га , про що також працівниками СФГ «Тритікум» було складено акт 17.03.2017 року. За розрахунками позивача відповідачі отримали на самовільно захвачених земельних ділянках 67,10634 т. товарного соняшнику на 795210,129 грн. по ціні 11850 грн. за тону та 46,2952 тон ячменю на 264021 грн. по ціні 5703 грн. за тону. Збитки ж СФГ «Тритікум» в 2016 році склали 1059231,65 грн. Щодо 2017 року, СФГ «Тритікум» зібрало врожай в кількості 100 тонн та прийняло на зберігання, а 27821,5 кг пшениці зібрали відповідачі. В подальшому позивач надав заяву про зменшення ціни позову, та зазначив її в сумі 1415982,95 грн. Відповідачі [PERSON] та представник відповідача [PERSON] позов не визнав та заявив, що самовільного захоплення земельних ділянок, зазначених позивачем у позові не здійснював, обробляв вказані земельні ділянки за усною домовленістю з позивачем щодо зміни земельних ділянок. Зазначив також, що позивачем не доведено наявність збитків та причинного звязку між протиправною поведінкою відповідачів та збитками, а розраховані збитки не у відповідності з Методикою визначення розміру шкоди при заподіянні внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженого постановою КМУ № 963 від 25.07.2007р., право оренди зазначених в позові договорів оренди земельних ділянок, укладених з СФГ «Тритікум», не було зареєстровано у відповідності до чинного законодавства. Просив відмовити в позові в повному обсязі. Заслухавши представника позивача та представників відповідача, свідків [PERSON], [PERSON] перевіривши доводи сторін наданими до справи доказами, оцінивши докази відповідно до ст.ст.\~76-80 ЦПК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст.93 ч.1 ЗК України \~право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ст. 212 ЗК України Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Так судом встановлено, що у користуванні позивача СФГ «Тритікум» (код 30420824) на правах оренди земельних ділянок знаходилися земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення сільськогосподарського виробництва, а саме: - земельної ділянки під № 17 площею 3,9366 га, кадастровий номер 5123781600:01:002:0026 на масиві № 33 на території Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, яка належить [PERSON] (договір оренди земельної ділянки від 01.02.2016р., право оренди зареєстровано 19.04.2017р.), - земельної ділянки під № 18 площею 3,9368 га, кадастровий номер 5123781600:01:002:0027 на масиві № 33, на території Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, яка належить [PERSON] (договір оренди земельної ділянки від 01.02.2016р., право оренди зареєстровано 19.04.2017р.), - земельної ділянки під № 6 площею 4,3642 га, кадастровий номер 5123781600:01:002:0034 на масиві № 33, на території Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, яка належить [PERSON] (договір оренди земельної ділянки від 01.02.2016р., право оренди зареєстровано 07.10.2016р.), - земельної ділянки під № 7 площею 3,9383 га, кадастровий номер 5123781600:01:002:0035 на масиві № 33, на території Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, яка належить [PERSON] (договір оренди земельної ділянки від 01.02.2016р., право оренди зареєстровано 03.10.2016р.), - земельної ділянки під № 20 площею 3,9366 га, кадастровий номер 5123781600:01:002:0017 на масиві № 33, на території Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, яка належить [PERSON] (договір оренди земельної ділянки від 01.02.2016р., право оренди зареєстровано 07.10.2016р.), - земельної ділянки під № 13 14 площею 7,8733 га, кадастровий номер 5123781600:01:002:0386 на масиві № 33, на території Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, яка належить [PERSON] (договір оренди земельної ділянки від 01.02.2016р., право оренди зареєстровано 16.08.2016р.), - земельної ділянки під № 12 площею 3,9696 га, кадастровий номер 5123781600:01:002:0021 на масиві № 33, на території Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, яка належить [PERSON] (договір оренди земельної ділянки від 01.02.2016р., право оренди зареєстровано 16.08.2016р.), - земельної ділянки під № 8 площею 3,9367 га, кадастровий номер 5123781600:01:002:0036 на масиві № 33, на території Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, яка належить [PERSON] (договір оренди земельної ділянки від 01.02.2016р., право оренди зареєстровано 03.10.2016р.), - земельної ділянки під № 3 площею 3,9367 га, кадастровий номер 5123781600:01:002:0031 на масиві № 33. на території Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, яка належить [PERSON] (договір оренди земельної ділянки від 01.02.2016р., право оренди зареєстровано 07.10.2016р.), - земельної ділянки під № 4 площею 3,9366 га, кадастровий номер 5123781600:01:002:0032 на масиві № 33 на території Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, яка належить [PERSON] (договір оренди земельної ділянки від 01.02.2016р., право оренди зареєстровано 07.10.2016р.).(а.с. 14-58) Земельні ділянки, щодо права користування яких виник спір, належать громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності, сторонами дані обставини не оскарджуються. В\~2016\~році позивач\~мав посіяти\~ячмінь та\~соняшник на\~вищезазначених земельних\~ділянках,\~але ці\~ділянки були\~самовільно захоплені\~відповідачем [PERSON]\~(код\~[NUMBER])\~та відповідачем\~[PERSON] (код\~[NUMBER]),\~які і\~посіяли сільгоспкультури\~та зібрали\~врожай,\~що відповідач\~[PERSON]\~фактично підтвердив\~під час\~судового розгляду\~та \~свідки [PERSON], [PERSON], які пояснили, що відповідачі самовільно обробляли земельні ділянки. Маючи договори оренди з власниками земельних ділянок, СФГ «Тритікум» розрахувався з ними за 2016 рік. В 2017 році відповідачі [PERSON] та [PERSON] знову засіяли зазначені земельні ділянки пшеницею, але врожай було зібрано частково СФГ «Тритікум» в кількості 100 тон пшениці, частково відповідачами в кількості 27821,6 кг пшениці. Позивачем заявлено вимоги: -щодо визнання права користування як наймача (орендаря) вищезазначеними земельними ділянками сільськогосподарського призначення, -зобовязання [PERSON] та [PERSON] припинити самовільні дії, що порушують права СФГ «Тритікум», як землекористувача (орендаря) та повернути СФГ «Тритікум» з їх незаконного володіння ці земельні ділянки, -стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] збитки в сумі 949046,55 грн. у вигляді неодержаного доходу від врожаю 2016 року товарного соняшнику в кількості 67106,34 кг на суму 731459,11 грн. та ячменю в кількості 46295,2 кг на суму 217587,44 грн., -визнати право власності за СФГ «Тритікум» як землекористувачем земельних ділянок право власності на весь врожай пшениці 2017 року не менше 127821,6 кг на суму 671063,40 грн. Відповідачі надали суду заперечення з яких видно, що з позовними вимогами не погоджуються та просять відмовити у задоволені позову (а.с.73) . Відповідно до\~ст. 27 Закону України "Про оренду землі"\~орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Відповідно до\~ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) та право оренди (суборенди) земельної ділянки є речовими правами, похідними від права власності. Частиною 1\~ст.\~95\~Земельного кодексу\~України \~встановлено права землекористувача, зокрема, на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом. Відповідно до досліджених судом доказів, позивач є землекористувачем спірних земельних ділянок, які зареєстровані належним чином у компетентних установах, що сторонами фактично не оспоруюється та знайшло свого підтвердження під час судового розгляду (а.с.14-58), виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що позовні вимоги визнання права користування як наймача не підлягають повторному захисту, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до\~ст. 125 Земельного кодексу України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 126 Земельного кодексу України\~встановлено, що оформлення речових прав на земельну ділянку здійснюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Законом України "Про державний контроль за використанням та охороною земель"\~визначені правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, та передбачено, що цей Закон спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля (преамбула Закону). Згідно зі\~ст. 1 вказаного Закону, у якій міститься визначення термінів, самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~п.\~2\~Постанови пленуму\~ВСУ \~від 16.04.2004р.\~№ 7 "Про практику\~застосування судами\~земельного \~законодавства при\~розгляді цивільних\~справ» у порядку цивільного судочинства вирішенню підлягають категорії спорів, засновані на положеннях\~статей 151,\~153-158,\~161,\~210,\~212\~Земельного кодексу\~України, зокрема, про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки чи про звільнення земельної ділянки особою, що займає її без належних на те підстав; про вирішення майнових спорів, пов'язаних із земельними відносинами, в тому числі про відшкодування власникам і землекористувачам збитків, заподіяних вилученням (викупом) визначених угідь, обмеженням їхніх прав або порушенням земельного законодавства. Згідно ст.ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно\~ст. 22 Цивільного кодексу України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). В процесі розгляду справи доказів домовленості позивача з відповідачами про обмін земельних ділянок суду надано не було, тому суд зазначає, що\~Постанова КМУ від 19 квітня 1993 року № 284 "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам"\~регулює інші відносини, а саме визначає порядок відшкодування збитків, зокрема при тимчасовому зайнятті земельних ділянок з дозволу або за згодою землекористувача. У такому разі збитки визначаються комісіями, створеними районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад, або за угодою між власниками землі або землекористувачами та підприємствами, установами й організаціями. Задовольнити вимоги позивача добровільно відповідач відмовляється. Отже, при самовільному зайнятті земельних ділянок, зокрема при розгляді цієї справи цей порядок не застосовується. \~ \~ \~ \~Під час розгляду справи позивач зробив та надав суду розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, згідно [PERSON], затвердженої \~постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963., яка склала за 2018-2017 роки суму 102796,14 грн. Але при цьому позивач зазначив, що розмір шкоди, розрахованої за цією Методикою не відтворює фактично завданої СФГ «Тритікум» шкоди, а тому не може бути використаний при розгляді цієї справи. Розмір збитків, заподіяної СФГ «Тритікум» внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] повинен розраховуватись згідно з Методикою, затвердженою \~постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963. Отже,\~розмір шкоди, заподіяної СФГ «Тритікум» внаслідок самовільного зайняття гр. [PERSON] та [PERSON] земельних ділянок в 2016 році загальною площею 43,7654 га становить: 43,7654 х 728 грн. х 1 х 3,3 х 1,756 х 1,249 х 1,2 = 102796,14 грн. Позивач надав розрахунок збитків за 2017 рік, суд, відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає позов в межах позовних вимог, позивач суд не просив стягнути збитки за 2017 рік, тому суд вважає взяти за основу розрахунок за 2016 рік. З огляду на правовідносини сторін суд вважає, що факт самовільного зайняття земельних ділянок в 2016 році загальною площею 43,7654 га та в 2017 році площею 31,3554 га встановлений. Тому вимога позивача щодо припинення самовільних дій, що порушують права СФГ «Тритікум» як землекористувача (орендаря) та повернення з незаконного володіння відповідачів земельних ділянок № 3,4,6,7,8,12,13,14,17,18,20 сільськогосподарського призначення, розташованих на масиві № 33 на території Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області відповідно до ст.. 212 ЗК України підлягає задоволенню. Вимога позивача щодо визнання права власності на весь врожай пшениці 2017 року задоволенню не підлягає, так як позивачем не зазначено родові ознаки пшениці її сорт, клас у відповідності до ч.2 ст.184 ЦК України, як не підлягає задоволенню вимога про визнання права СФГ «Тритікум» на користування земельними ділянками як наймача (орендаря), так як це право підтверджено державною реєстрацією речових прав і додатково судом такого підтвердження непотрібно. При подані позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 8\~800 грн. (а.с. 36,38), суд прийшов до висновку, що позов знайшов своє обґрунтування, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягнення судового збору в розмірі 4\~400 грн. з кожного.

Outcome: partial