Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини з тих підстав, що як стверджує 22.03.2003 вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували в Апостольському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіальногоуправління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 21. Вони з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є і в свідоцтві про народження дитини записаний відповідач. Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 16.05.2019 шлюб між ними розірвано. Син проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач на утримання дитини не надає достатньої допомоги, хоча він здоровий, працездатний та має змогу це робити. Разом з тим, за час сумісного проживання (перебування у шлюбі) внаслідок психологічного тиску чоловіка вона захворіла на параноїдну шизофренію, в зв`язку з чим перебуває на обліку з 2015 року. Дана хвороба стала підставою отримання ІІ групи інвалідності. Інвалідність оформлена значно пізніше, тому що чоловіку було це не вигідно, а вона знаходилась у безпорадному стані і без сторонньої допомоги самостійно звернутись до лікаря не могла. Вона захворіла будучи в шлюбі в 2015 році, про що відомо та не заперечується відповідачем. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття; стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 2500 грн. протягом усього строку інвалідності (навіть у випадку його продовження). Ухвалою судді від 06.10.2021 відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження, запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, роз`яснено наслідки ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, право пред`явити зустрічний позов. Учасникам справи роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторонам роз`яснено також, що за клопотанням однієї зі сторін розгляд справи може проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та строки подання такого клопотання. У встановлений ухвалою термін відповідачем [PERSON] відзив на позовну заяву не подано, зустрічний позов не пред`явлено, від учасників справи клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надійшло. За вказаних обставин, суд, за правилами ст. 279 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Позивачка [PERSON] не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на утриманні у позивачки [PERSON] знаходиться неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , батьком якого є і в свідоцтві про народження дитини записаний відповідач. Ці факти підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , довідкою Джулинської сільської ради № 1716, з яких видно, що батьком дитини є відповідач [PERSON] , дитина перебуває на утриманні позивачки [PERSON] . Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п. 1 ст. 18, п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідач має змогу утримувати свою дитину, доказів про його хворобу чи наявність інших утриманців відповідач суду не надав, суд вважає справедливим стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини суд виходить з наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 2015 року перебуває на обліку в КНП "Бершадська ОЛІЛ" з діагнозом параноїдна шизофренія, що підтверджується довідкою лікаря-психіатра від 12.10.2021. Відповідно до довідки головного лікаря КНП "Бершадська ОЛІЛ Бершадської міської ради" № 950 від 12.10.2021, [PERSON] отримує психіатричну допомогу в КНП "Бершадська ОЛІЛ Бершадської міської ради" з 2015 року. Інвалідизуючий діагноз пацієнтки: параноїдна шизофренія. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 243501, [PERSON] , встановлено ІІ групу інвалідності загального захворювання. Інвалідність встановлена до 01.01.2022. Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Відповідно до ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин суд приходить до висновку, що аліменти в розмірі 2500 грн. щомісячно відповідатимуть засадам розумності, пропорційності та справедливості цивільного судочинства, забезпечуватимуть належне утримання позивача та не становитимуть надмірний тягар для відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються від дня подання позовної заяви, тобто на утримання неповнолітньої дитини з 30.09.2021, на утримання дружини з 25.10.2021. Згідно ч. 3 ст. 79 СК України якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Враховуючи, що згідно наданих суду доказів інвалідність встановлено по 01.01.2020, суд стягує аліменти на утримання дружини по 01.01.2022 (встановлений строк інвалідності), а у випадку продовження строку інвалідності, стягнення аліментів проводити без додаткового рішення суду на встановлений строк інвалідності. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, допускає негайне його виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 75, 77, 79, 80, 180-182 СК України,

Outcome: approved