Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вищенаведеним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі договору дарування від 27.03.1993 позивач прийняв у дар цілий житловий будинок [ADDRESS] . Даний договір посвідчений державним нотаріусом Городенківської ДНК, зареєстрований в реєстрі № 94. Згідно із записами будинкової книги в господарстві позивача зареєстровані: позивач, колишня дружина позивача (відповідачка) [PERSON] та дочка (відповідачка) [PERSON] . З відповідачкою по даній справі [PERSON] позивач перебував у зареєстрованому шлюбі в період з 04.09.1993 по 21.10.2011. В ході розгляду справи про розірвання шлюбу судом встановлено, що фактично їхня сім`я розпалася в січня 2011 року, із вказаного часу вони живуть окремо. Цим же рішенням суду відповідачка [PERSON] (дочка позивача) залишена проживати з матір`ю. Тобто, з січня 2011 року відповідачі проживали в квартирі по [ADDRESS] . На даний час дочка має власне житло (квартиру) в [ADDRESS] , де проживає постійно. Уже десять років відповідачі не живуть в будинку позивача, не приймають участі в його утриманні. При цьому, знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою в добровільному порядку не бажають, чим порушують його право власності на майно. Зняття з реєстраційного обліку в будинку позивача не завдасть істотної шкоди відповідачам, так як потреби у його житлі вони не мають. Звернення позивача до суду із даною позовною заявою - є однією із форм захисту власником своїх прав. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, через канцелярію суду, від представника позивача - адвоката Бундзяк У.М. поступила заява про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які за даними реєстру територіальної громади Городенківської міської ради від 14.07.2021 зареєстровані по [ADDRESS] , - в судові засідання призначені по справі не з`явилися з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в тому числі через сайт "Судова влада". Однак, до суду повернулися поштові конверти без вручення із відміткою укрпошти "за закінченням терміну зберігання", "адресат відсутній за вказаною адресою". Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідачів не надійшло. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду теж не надходило. Передбачених ч.2 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння. користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно копії договору дарування від 27.03.1993, посвідченого державним нотаріусом Городенківської ДНК Паньків Д.М., зареєстрованого в реєстрі за № 94, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар цілий житловий цегельний будинок житловою площею 34,2 кв.м: позначеного в плані під літ. "А", літня кухня "Б", сарай "В", вбиральня "Г", відмостка, огорожа, що знаходяться на земельній ділянці розміром 600 кв.м в [ADDRESS] . На зворотній стороні даного договору міститься відмітка Коломийського МБТІ, про те, що будинковолодіння за [ADDRESS] зареєстровано на праві особистої власності за [PERSON] в цілому на підставі договору дарування, про що внесено запис в реєстру книгу під № 2290 від 06.04.1993. Копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 283560849 формованого 09.11.2021 [PERSON] Гвіздецька селищна рада Івано-Франківська обл., доводиться, що за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа 149,8 кв.м, житлова площа 101,7 кв.м, що розташовані по [ADDRESS] на підставі договору дарування виданого 27.03.1993 державним нотаріусом Городенківської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Паньків Д.М. Із копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в буд. [ADDRESS] вбачається, що в даному житловому будинку зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року у справі № 686/8440/16-ц. Копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 04.09.1993 виконкомом Ясеневопільнівської с/Ради Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що 04 вересня 1993 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 18. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21.05.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Городенківського районного управління юстиції слідує, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 21 жовтня 2011 року по справі № 2-669/11 позов [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований 04.09.1993 року у виконкомі Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 18 - розірвано. Дочку [PERSON] , [INFO] , залишено проживати біля матері [PERSON] . Рішення набрало законної сили 01.11.2011. Обґрунтовуючи позовні вимоги про розірвання шлюбу позивач зазначив, що з січня 2011 року вони з відповідачкою почали проживати окремо. Письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , які подані через канцелярію суду, підтверджується, що вони особисто знайомі з учасниками даної справи. [PERSON] є власником будинку по [ADDRESS] , відповідачка [PERSON] - колишня дружина позивача, після розірвання шлюбу близько 10 років не живе за вказаною адресою, має інше житло. Відповідачка [PERSON] є дочкою позивача та вибула його житла разом з мамою, на даний час проживає у власній квартирі в м. Івано-Франківськ. Копіями видаткових накладних, калькуляції від 28.04.2012 та квитанцій про оплату комунальних послуг підтверджується те, що позивач сам оплачує комунальні послуги та сам ніс витрати по обслуговуванню житла ( ремонтні роботи). З наведеного слідує, що відповідачі фактично не проживають в житловому будинку по [ADDRESS] . В матеріалах справи відсутні та відповідачами не подано належних і допустимих доказів того, що вони з позивачем пов`язані спільним побутом та мають взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1,5 ч.ч.3, 4 ст.71 цього Кодексу. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідачі не є членами сім`ї власника житла, договору найму жилого приміщення з позивачем не укладали. Судом встановлено, що відповідачі не проживають в будинку позивача, хоча зареєстровані в ньому. Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Те, що відповідачі фактично не проживаючи в будинку позивача, зареєстровані в ньому, перешкоджає позивачу належно реалізовувати свої права власника об`єкта нерухомості. При вищенаведених доказах і обставинах справи суд приходить до висновку, що відповідачі втратили право користування житловим будинком, що знаходиться по [ADDRESS] . При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області . На підставі ст. ст. 71, 72, 150, 156, 163 Житлового кодексу України, ст.ст. 317, 319, 321, 383 ЦК України,

Outcome: approved