Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд із позовом до ВК ТМР, третя особа - Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визначення розмірів часток [PERSON], померлої [INFO], [PERSON], померлої [INFO], [PERSON], [PERSON], померлого [INFO], [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру за [ADDRESS]. В обґрунтування вимог вказують, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира за [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Єдиними спадкоємцями її майна за законом є чоловік [PERSON] та донька [PERSON], які прийняли спадщину. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Єдиними спадкоємцями його майна за законом є дружина [PERSON] та донька [PERSON], які прийняли спадщину. [INFO] помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Єдиним спадкоємцям його майна за законом є донька [PERSON], яка прийняла спадщину. Позивачі звернувшись у нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у спірній квартирі отримали відмову, у зв'язку з тим, що частка спадкодавців [PERSON], [PERSON], [PERSON] у праві спільної сумісної власності не визначена. Посилаючись на наведене, просять позов задовольнити. У судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, зіславшись на доводи викладені у заяві. Відповідач у судовому засіданні у вирішення справи поклався на думку суду. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце його був повідомлений належним чином. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Судом встановлено, що в сім'ї [PERSON] та [PERSON] народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Тернопільським міським бюро ЗАГС, про що зроблено актовий запис за №524. 15.07.1988 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб сері [NUMBER] від 20.06.2014 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №823. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на ''[PERSON]''. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.06.2014 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1679 Згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.10.1993 року, виданого бюро приватизації житла на підставі розпорядження (наказу) від 22.10.1993 року за №380 встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира за №44, загальною проектною площею 43,6 кв.м., по [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO], виданим відділом реєстрації актів громадського стану Тернопільської міської ради, про що зроблено актовий запис за №406. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі, на належну їй частку у квартирі за [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом є чоловік [PERSON] та донька [PERSON], які у встановленому законом порядку прийняли спадщину, оскільки на день смерті постійно проживали разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою ТОВ ''Коменерго-Тернопіль-2'' за №1476 від 17.06.2014 року. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.06.2014 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №118. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі, на належну йому частку у квартирі за [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом є дружина [PERSON] та донька [PERSON], які у встановленому законом порядку прийняли спадщину, оскільки на день смерті постійно проживали разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою ТОВ ''Коменерго-Тернопіль-2'' за №1474 від 17.06.2014 року. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №731. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі, на належну йому частку у квартирі за [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги за законом є донька [PERSON], яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, оскільки на день смерті постійно проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою ТОВ ''Коменерго-Тернопіль-2'' за №1475 від 17.06.2014 року. Після смерті [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у Першій Тернопільській нотаріальній конторі заведені спадкові справи за №704/2014, №705/2014 та №706/2014, що підтверджується витягами про реєстрацію у спадковому реєстрі за №38728926, №38729045 та №38729174 відповідно. 31.10.2014 року постановою Першої Тернопільської державної нотаріальної контори за №3200/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві спільної сумісної власності на квартиру за [ADDRESS], у зв'язку з тим, що не визначена частка спадкодавців у праві спільної сумісної власності. Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення позивачів, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 370 ЦК у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або рішенням суду. В силу вимог ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу у натурі. Відповідно до роз'яснень викладених у п. 3.4 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі за № 24-753\\0\\4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Встановлено, що [PERSON], та [PERSON].є єдиними спадкоємцями майна за законом спадкодавців [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Однак, оформити своїх спадкових прав у нотконторі не мають можливості, оскільки частки спадкодавців у праві спільної сумісної власності на квартиру не визначені. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково та визначити, що частка спадкодавців [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на двохкімнатну квартиру за [ADDRESS] становить 1/5. Разом з тим, суд вважає, що не підлягають до задоволення вимоги про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [PERSON] та [PERSON], виходячи із наступного. Відповідно до вимог ст. 1 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до роз'яснень викладених у п. 17 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ за №5 від 07.02.2014 оку " Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" , розглядаючи позови, пов'язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (стаття 8 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII "Про приватизацію державного житлового фонду"); В силу вимог ст.ст. 370-371 ЦК України, частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині визначення частки [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] не підлягають до задоволення, оскільки їхні права не є порушеними, невизнаними чи оспорюваними.

Outcome: partial