Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

16 березня 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави. В позові зазначено, що 27.02.2008 року між Пат КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № HMAWAK12700672, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 95 927,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,48% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 26.02.2015 року. Взяті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором [PERSON] належним чином не виконала у зв'язку з чим станом на 22.01.2015 рік має заборгованість у розмірі 17 976,22 гривень яка складається з: 16040.,98 гривень - заборгованості за кредитом; 126,51 гривень - заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 38,97 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; 675,65 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи: 500 гривень - фіксована частина та 844,11 гривень - процентна складова. В забезпечення виконання вказаного кредитного договору [PERSON] надала в заставу автомобіль Opel Vektra, 2008 року випуску, тип ТЗ: легковий седан; № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належав їй на праві власності. Порушивши умови кредитного договору відповідач предмет застави (автомобіль) в заклад банку не передав. На підставі викладеного просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HMAWAK12700672 від 27.02.2008 року у сумі 17 976,22 гривень вилучити у [PERSON] та передати в заклад Банку предмет застави: автомобіль Opel Vektra, 2008 року випуску, тип ТЗ: легковий седан; № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить їй на праві власності; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) вказаного ТЗ; звернути стягнення на предмет застави: автомобіль Opel Vektra, 2008 року випуску, тип ТЗ: легковий седан; № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію ТЗ замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по Свідоцтву про реєстрацію ТЗ або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Просила справу розглянути за її відсутності. Перевіривши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. 27 лютого 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір № HMAWAK12700672 за умовами якого [PERSON] отримала в кредит у сумі 95 927 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 15,48 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту до 26 лютого 2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором відповідно до п.п.2.2., 17.9 [PERSON] надала в заставу ПАТ КБ «Приватбанк» автомобіль марки «Opel Vektra», рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить їй на праві власності. Взяті на себе зобов'язання за вищевказаним кредитно-заставним договором [PERSON] належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 22.01.2015 рік її заборгованість за довго ром склала 17 976,22 гривень з яких: 16040.,98 гривень - заборгованість за кредитом; 126,51 гривень - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 38,97 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; 675,65 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи: 500 гривень - фіксована частина та 844,11 гривень - процентна складова. Вказані обставини підтверджуються представленим кредитно-заставним договором № HMAWAK12700672 від 27.02.2008 року, розрахунком заборгованості за договором, витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно із ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами 1 та 6 статті 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Пунктом 13.1 Кредитно-заставного договору передбачено, що після настання події дефолту та спливу строку, встановленого у статті 12.2.5 Договору для добровільного погашення забезпечених вимог, Предмет застави може бути використаний для задоволення з його вартості всіх забезпечених вимог у їх максимальному розмірі, що визначається на дату фактичного задоволення таких вимог. Відповідно до ст.25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Частинами 2 та 3 ст.28 вказаного Закону передбачено, якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими ст.8 цього Закону. Якщо божник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст.44 Закону України "Про заставу" заклад - застава рухомого майна, при якій майно, що складає предмет застави, передається заставодавцем у володіння заставодержателя. За угодою заставодержателя із заставодавцем предмет застави може бути залишено у заставодавця під замком та печаткою заставодержателя (тверда застава). Згідно пунктів 12.2.1 та 12.2.2 кредитно-заставного договору, укладеного між сторонами, в разі настанні події дефолту (поняття якої містять положення п.12.1. договору) банк надає позичальнику письмове повідомлення про зазначену подію та реєструє в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави. Позичальник зобов'язаний усунути подію дефолту негайно або передати предмет застави у володіння банку протягом 30 днів з моменту реєстрації відомостей про звернення стягнення на предмет застави. Якщо протягом строку, вказаного у статті 12.2.5., Позичальник не усунув Подію Дефолту, він повинен негайно повернути суму Кредиту в повному обсязі, виплатити винагороди, проценти за користування Кредитом, виконати усі інші грошові зобов'язання за Договором у повному обсязі, або негайно передати предмет застави у володіння банку за актом прийому-передачі, а Банк має право, за своїм вибором, здійснити одну або декілька дій, в тому числі звернути стягнення на Предмет Застави, в порядку визначеному п.13 Договору (п.12.2.6 Договору). Позивачем 1612.2014 року відповідачу було направлено повідомлення за № 30.1.0.0/2-193 про наявну заборгованість та повідомлено, що у разі несплати простроченої заборгованості у термін не пізніше 30 календарних днів, на підставі ст.1050 ЦК України та умов договору, вимагають повернути суму кредиту в повному обсязі, нараховані проценти, комісії та штрафні санкції, а також попередили про намір звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу або будь-яким іншим чином, передбаченим договором або законом. З копії витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 46029617 вбачається, що позивачем 06.01.2015 року зареєстровано звернення стягнення на заставлене майно, таким чином позивачем дотримано положення Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". Згідно п. 12.2.2 договору позичальник зобов'язаний усунути подію дефолту негайно або передати Предмет застави у володіння банку за актом приймання-передачі за адресою, що вказана у ст.17.13 договору протягом 30 днів з моменту реєстрації відомостей про звернення стягнення на предмет застави у Державному реєстрі. Беручи до уваги зазначене та виходячи з того, що договором застави від 27.02.2008 року № HMAWAK12700672 сторонами було погоджено, що у випадку порушення заставодавцем зобов'язань за кредитним договором, останній зобов'язується передати в заклад заставодержателю предмет застави, вимоги ПАТ „КБ „ПриватБанк" про передачу в заклад шляхом вилучення у відповідача належного йому майна разом з приналежностями, що є предметом застави, ґрунтуються на законі та договорі і є такими, що підлягають задоволенню. Згідно з кредитно-заставним договором, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та кредитно-заставним договором, шляхом безпосереднього продажу предмета застави третій особі. Пунктом 13.5 договору також визначено, що положення договору не обмежують право банку використовувати для реалізації прав банку чи примусового виконання обов'язків позичальника за цим договором будь-який інший порядок і засоби захисту прав, що прямо не передбачені в цьому договорі, але дозволені чинним законодавством. З позовних вимог слідує, що обраний позивачем спосіб звернення стягнення на предмет обтяження не суперечить вимогам статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 року. З огляду на викладене позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є обґрунтованим та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк». На підставі викладеного,

Outcome: approved