Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, якою просить визнати виданий 20 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. виконавчий напис № 13090 про стягнення з неї заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілоан" таким, що не підлягає виконанню, оскільки він, на її думку, виданий незаконно. Відповідач ТОВ "Мілоан" подав відзив на позовну заяву, яким просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування відзиву відповідач, поміж іншого, зазначив, що надав нотаріусу усі необхідні документи, які свідчать про безспірність заборгованості (а.с. 47-52). У засідання належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи учасники справи або їхні представники не з`явились, у зв`язку з чим розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 95). Відповідач подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника (а.с. 103). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 12 березня 2020 року сторони уклали електронний договір про надання кредиту № 1029014, на підставі якого відповідач надав позивачці кредит у сумі 13000 грн (а.с. 59-62). Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 1029014 від 12 березня 2020 року станом на 10 червня 2020 року заборгованість позивачки становить 29887 грн (а.с. 69). 20 липня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. видав виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 13090, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілоан" заборгованості за кредитним договором № 1029014 від 12 липня 2020 року в сумі 29887 грн (а.с. 11). Статтею 50 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно з ч. 1 ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 \далі - Порядок\). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п. 2 Порядку). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік) (п. 3.5 Порядку). Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662 було внесено зміни до Переліку, якою, зокрема, його було доповнено новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.". Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року в частині доповнення Переліку вищезазначеним новим розділом визнано незаконною та нечинною. Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 офіційно оприлюднена Кабінетом Міністрів України (https://zakon.rada.gov.ua/rada/show/v2008805-17#Text). Отже, станом на день видачі спірного виконавчого напису розділ "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку був нечинним. За змістом Переліку, документами, за якими стягнення заборгованості за кредитними договорами провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені кредитні договори (розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами"). Разом з тим, відповідачем на підтвердження безспірності зобов`язання не було надано нотаріусу нотаріально посвідченого договору, що свідчить про недотримання умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. З огляду на наведене, суд вважає за потрібне задовольнити позовну заяву та визнати спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Також суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача 840,80 грн судового збору.

Outcome: approved