Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 01.11.2011 року між ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник ТзОВ "Комерційний Банк Дельта") та відповідачем було укладено кредитний договір №002-02017-011111. У відповідності до кредитного договору, позивач надав [PERSON]. кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. Станом на 30.12.2013 р. відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 8384,85 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором на загальну суму 8384,85 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак у поданій заяві просить проводити розгляд у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає частково, оскільки в рахунок погашення заборгованості перед «ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №002-02017-011111, 22.01.2014р. та 14.02.2014р. сплатив банку 2300грн. та 2253грн., що не було враховано позивачем про поданні позову. Визнає позов на суму 3831,85 грн. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з»явились, тому згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В свою чергу, згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 01.11.2007 р. між ТзОВ "Комерційний банк "Дельта", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" та [PERSON] укладено договір №002-02017-011111 від 01.11.2011 року. Згідно п. 1.3. даного договору, банк відкрив картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні та надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100 000 гривень та на день укладення цього договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 6000 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно та не може перевищувати загальної суми кредитної лінії. Відповідно до п.3.3, 3.6. [PERSON] зобов'язався здійснювати оплату вартості послуг, які надаються банком при здійсненні розрахунково-касового обслуговування рахунку в розмірі, строки та порядку, визначені правилами та тарифами. Також зобов»ячався щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов»язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах. Із наданих суду тарифів на обслуговування платіжних карток, тарифний пакет "Кредитна картка №1" встановлено, що [PERSON] ознайомлений із тарифами, що підтверджується його підписом. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що станом на 30.12.2013 р. у відповідача є заборгованість за кредитом в розмірі 8384 грн. 25 коп., з яких: 4429 грн. 41 коп. - тіло кредиту; 1555 грн. 45 коп. - прострочене тіло кредиту; 2399 грн. 99 коп. - заборгованість за комісією. Проте, судом встановлено, що 22.01.2014 р. та 14.02.2014 р. [PERSON] здійснено часткове погашення заборгованості по кредитному договору №002-02017-011111 від 01.11.2011 р. у розмірі 2300 грн. і 2253 грн., в загальному на суму 4553 грн., що підтверджується квитанцією №31115931 та №31988558 Враховуючи те, що позивач просить стягнути з відповідача 8384 грн. 85 коп. заборгованості за кредитним договором, розмір якої визначений станом на 30.12.2013 р., однак відповідач 22.01.2014 р. та 14.02.2014 р. погасив частково заборгованість в сумі 4553 грн., що не було враховано позивачем на день подання позову, і під час розгляду справи не подано заяв про зменшення позовних вимог, тому з урахування суми проведеної оплати з відповідача підлягає стягненню 3831 грн. 85 коп. (8384,85 грн. - 4553 грн), яка визнається відповідачем. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки відповідач не виконує зобов»язання у відповідності до умов, визначених договором, тому він вважається таким, що порушив зобов»язання по даному договору. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, в ході розгляду справи судом встановлено, що між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] 01.11.2011 р. укладено договір №002-02017-011111, однак [PERSON] порушив умови його виконання, внаслідок чого утворилась заборгованість перед ПАТ "Дельта Банк" на загальну суму 3831 грн. 85 коп., яка визнається відповідачем, а тому підлягає стягненню в користь позивача, а також судові витрати.

Outcome: partial