Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що між банком АКБ "Форум" та відповідачем [PERSON] 24.10.2007 року було укладено кредитний договір № 0026/07/28-N, згідно до умов якого банком було надано відповідачеві кредит у сумі 50000,00 (п'ятдесят тисяч) доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1058 від 24.10.2007 року. За умовами кредитного договору позичальник зобов'язується оплачувати банку відсотки за користування кредитними ресурсами у розмірі 12% процентів річних та повернути кредитні кошти до 23.10.2017 року. Відповідно до п.2.3.п.2.7 кредитного договору позичальник зобов'язується здійснювати повернення кредиту частинами, відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування та сплачувати самостійно відсотки за користування кредитними коштами щомісячно не пізніше 20-го числа. В якості забезпечення виконання умов позичальника за кредитним договором було укладено договір іпотеки, але звернення стягнення на предмет застави не відбувалося. Крім того у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 0026/07/28-N від 24.10.2007 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки від 24.10.2007 року. Відповідно до умов даного договору поруки поручитель зобов'язується у разі невиконання або порушення виконання боржником своїх зобов'язань перед кредитором погасити заборгованість по кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиці (штраф, пеня) та інші платежі, передбачені кредитним договором. За умовами п.1.1. договору поруки у випадку невиконання зобов'язань по кредитному договору та договору поруки боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні відповідачі. За умови п.4.1. кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день. Позичальник не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та не вносить обов'язкове часткове повернення кредитних коштів, чим суттєво порушує умови кредитного договору Згідно до ст.1050 Цивільного кодексу України та п.3.2.2. кредитного договору, порушення позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення відсотків за користування кредитними коштами. Відповідно до п.5.3 кредитного договору невиконання або неналежне виконання умов кредитного договору є підставою для припинення банком кредитування позичальника, а позичальник зобов'язаний повернути банку отримані кредитні кошти і сплатити відсотки за користування кредитними коштами на протязі 15 календарних днів з дня надіслання банком письмової вимоги про дострокове повернення кредитних коштів. В зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором банк направив відповідачам лист-вимогу про дострокове повернення кредитних коштів від 10.10.2014 року № 9540/4.1 на ім'я [PERSON] та 11.11.2014 року № 11334/4.1 на ім'я [PERSON], що підтверджується реєстром відправки поштової кореспонденції ПАТ "БАНК ФОРУМ". Вимога про сплату заборгованості була відповідачами проігнорована, а заборгованість за кредитним договором не погашена. Оскільки відповідачами умови договору не виконувалися, то станом на 12.11.2014 року утворилась заборгованість по кредиту в сумі 227877,06грн., куди входить поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів в сумі 212086,48грн., прострочена заборгованість по нарахованим процентам - 10857,63 грн., поточна сума заборгованості за нарахуваннями процентами - 2969,28грн. та пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів в розмірі 1963,66грн. А тому вони просять стягнути солідарно з відповідачів суму боргу 227877,06грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] змінив позовні вимоги та прохав стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в доларах, пояснивши суду, що між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сум і 50000 доларів США. Також для забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором з відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого він повинен відповідати за несвоєчасне виконання боржником боргових зобов'язань солідарно з позичальником. З врахуванням того, що відповідач [PERSON] борг по кредиту не сплачував, банк звернувся до відповідачів з вимогою про дострокове погашення кредиту в повному обсязі, яка залишилась без виконання. Оскільки їм першочергово треба виплачувати депозитні вклади, то було прийнято рішення про стягнення боргу в доларах США. У зв`язку з цим просить стягнути з відповідачів заборгованість по кредитному договору, загальна сума якої становить 14343,05 долара США,та пеню в розмірі 124,68 доларів США солідарно. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнав та пояснив суду, що їхні доводи викладені в запереченні, але, крім того він хоче звернути увагу на те, що його довіритель на протязі тривалого часу був добросовісним платником і припинив сплачувати борг по кредиту тоді, коли банк припинив приймати кошти через його закриття в м.Кіровограді. Після того [PERSON] неодноразово намагався вирішити питання з банком про повернення коштів за умови фіксації відповідної суми боргу, але безрезультатно. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини своєї неявки. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем [PERSON] 24.10.2007 року було укладено кредитний договір № 0026/07/28-N, відповідно до умов якого банк надав відповідачеві кредит в сумі 50 000,00 доларів США на строк до 23.10.2017 року, при цьому відповідач як позичальник сплачує послуги банку за користування грошовими коштами з розрахунку 12% річних та зобов`язується повернути отриманий кредит, сплатити вказані відсотки за користування ним, а також виконати інші зобов`язання, передбачені даним договором. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. А, згідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи (заява на видачу готівки №1058 від 24.10.2007 року, а.с.9), що позивач свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON], передбачені кредитним договором, виконав в повному обсязі. Відповідач же в порушення умов договору та вимог ст., ст.526, 1054 ЦК України платежі в погашення кредиту та проценти за його користування своєчасно та у визначеній сумі не сплачував, у зв`язку з чим останньому 10.10.2014 року була направлена вимога про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, але заборгованість сплачено так і не було. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Суд вважає, що в даному випадку має місце неналежне виконання відповідачем як позичальником свого зобов`язання перед банком. Як вбачається з п. 4.1 кредитного договору, банк в цьому випадку вправі вимагати від відповідача сплати пені з розрахунку 0,2% від простроченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п. 3.2.2 кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором, банк має право вимагати дострокового погашення кредиту у повному обсязі. Судом встановлено та підтверджується розрахунком заборгованості, що неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, тобто несвоєчасна сплата платежів в погашення заборгованості по кредиту, розпочалося після внесення 20.05.2014 року останнього платежу. Як вбачається з вище вказаного наданого суду розрахунку (а.с.5), заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором перед банком станом на 12.11.2014 року становить 14468, 73 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 227877,06грн. Згідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем [PERSON] 24.10.2007 року було укладено договір поруки, згідно до умов якого останній зобов`язався відповідати за виконання позичальником, тобто відповідачем [PERSON], зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій солідарно. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачеві [PERSON] 11.11.2014 року банком теж направлялася вимога про дострокове виконання порушених зобов`язань за кредитним договором та договором поруки (а.с.11), яка залишилася без належного реагування. Посилання представника відповідача [PERSON] [PERSON] на те, що відповідачі таких вимог не отримували і вони надсилалися не за їх місцем проживання спростовуються даними реєстру вихідної кореспонденції (а.с.12-13), до того ж в п.3.3.4 кредитного договору, зокрема, зазначено, що у випадку зміни місця проживання, реєстрації позичальник зобов`язаний протягом трьох днів повідомити про це банк у письмовій формі (а.с.7, 58). Як пояснив суду представник позивача [PERSON], нові адреси відповідачів їм були невідомі. З врахуванням цього та умов договору поруки суд вважає, що відповідачі повинні нести солідарну відповідальність за неналежне виконання взятих на себе позичальником зобов`язань перед банком. Як зазначено в п.7.2 кредитного договору, сторони фіксують свою згоду з тим, що ними узгоджені істотні умови і зобов`язуються надалі ніяких претензій одна до одної з цього приводу не мати. Цей договір відображає повне розуміння сторонами його предмету та інших питань, зазначених в цьому договорі. Доводи представника відповідача [PERSON], що останній не мав можливості сплачувати і надалі кошти в погашення кредиту через закриття в м.Кіровограді філії банку та неможливість придбання доларів США, у зв`язку з чим намагався досягти згоди з позивачем щодо повернення боргу за умови фіксації конкретної суми не можуть бути підставою для відмови в позові, при цьому представник відповідача, не визнаючи позов, разом з тим не заперечував проти наявності такої суми заборгованості перед банком. Крім того відповідач [PERSON] не вжив всіх заходів для відвернення вказаної події, оскільки мав право звернутися до банку з вимогою переведення валютного кредиту в гривневий, яким не скористався. У відповідності до п. 4.1 кредитного договору позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,2% від простроченої до оплати суми за кожен день прострочення, при цьому посилання відповідача [PERSON] в своєму запереченні на позов на Закон України "Про відповідальність про несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" є безпідставним. Як зазначено в п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом з тим як за пред`явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленої Національним банком України на день сплати. Таким чином, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає можливим стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 14468, 73 доларів США, що еквівалентно 227877,06грн., з яких 13466,13 дол. США - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 689,39 дол. США - прострочена заборгованість по нарахованим процентам; 188,53 дол. США - поточна заборгованість за нарахованими процентами; 124,68 дол. США - пеня відповідно до наданого суду розрахунку. Крім того суд у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір в розмірі 1139,38 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved