Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

До Чернівецького районного суду звернулася [PERSON] з позовом до ТОВ «Шендерівський лан», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на прикмет спору Мазурівська сільська рада Чернівецького району Вінницької області в особі державного реєстратора [PERSON], про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. Позовні вимоги мотивує тим, що 03 лютого 2017 року позивачу під час оформлення спадщини після смерті батька [PERSON], після отримання витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, стало відомо, що 01.11.2016 року між [PERSON] та ТОВ «Шендерівський лан» було укладено договір оренди на належну [PERSON] земельну ділянку, кадастровий № 0524980900:02:000:0198, даний договір зареєстровано 12.12.2016 року державним реєстратором Мазурівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області [PERSON]. Позивач вказує на те, що договір оренди землі від 01.11.2016 року укладений між [PERSON] та СТОВ «Шендерівський лан» повинен бути визнаний недійсним, оскільки її батько - [PERSON] помер 20.09.2016 року, у звязку з чим його правоздатність та дієздатність припинені, тому він 01.11.2016 року не міг підписувати договір оренди землі з ТОВ «Шендерівський лан». Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити. Окрім того, просять відшкодувати вартість понесених позивачем судових витрат, зокрема, судового збору, витрат на правову допомогу та витрат, що пов'язані з явкою позивача до суду, на підтвердження розміру яких долучено копії документів. Представник відповідача позовні вимоги заперечив з тих підстав, що спірний договір оренди земельної ділянки [PERSON] підписав за життя у серпні 2016 року, а дата на договорі проставлена пізніше, вже коли фактично договір подавався на державну реєстрацію. Державний реєстратор\~ [PERSON] не заперечує щодо задоволення позовних вимог, при цьому надав пояснення, що договір оренди було подано на реєстрацію з додатками, з яких заява та квитанція про сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав на нерухоме майно в паперовій формі долучено до матеріалів реєстраційної справи, а договір оренди з додатками відскановані та знаходяться в реєстраційній справі в електронному варіанті.\~\~\~\~Окрім того, зазначив, що державна реєстрація спірного договору оренди проведена ним у відповідності до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015року за №1127. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Оскільки відповідач явку представника в судове засідання 19.05.2017року не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується наявною в матеріалх справи розпискою [PERSON] про повідомлення про судове засідання 19.05.2017 року, відтак, зважаючи на погодження позивача, її представника про заочний розгляд справи, ухвалою суду від 19.05.2017 року вирішено провести розгляд справи заочно. Судом встановлено наступне: [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку № 323506 від 28.04.2005р., виданого Чернівецьким районним відділом земельних ресурсів, належала земельна ділянка, кадастровий №0524980900:02:000:0198, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.6945 га, що знаходиться на території Білянської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.02.2017 р. та копією Державного акту. [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОМ № 292557, виданим Стрижевською селищною радою Олександрівського району Томської області від 03.02.1972 року та свідоцтвом про одруження, виданим Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану [PERSON] серії КГ № 004472 від 20.11.2001 р. 20 вересня 2016 р. батько [PERSON] [PERSON] помер у м.Сімферополь Автономної Республіки Крим, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Суворовським районним у м.Херсоні ВРАЦС ГТУЮ у Херсонській області від 22.11.2016 та рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01.11.2016 у справі № 766/13497/16-ц. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, серед іншого майна, також входить земельна ділянка площею 1.6945 га, кадастровий №0524980900:02:000:0198. За заявою [PERSON] про прийняття спадщини від 22.11.2016 р. державний нотаріус Чернівецької державної нотаріальної контори [PERSON] 29.11.2016р. зареєстрував спадкову справу № 254/2016, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45971036 від 29.11.2016 року. У зв'язку із відсутністю Державного акту на право власності на земельну ділянку №323506 від 28.04.2005 р., [PERSON] звернулась до правоохоронних органів із відповідною заявою та для отримання інформації до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З даного реєстру їй стало відомо, що після смерті [PERSON] від його імені було укладено з ТОВ «Шендерівський лан» договір оренди землі від 01.11.2016 року. Відповідно до умов договору оренди землі від 01.11.2016 року, оригінал якого долучено до матеріалів справи представником відповідача, належна на праві власності [PERSON] земельна ділянка була передана відповідачу в оренду строком на 49 років.Даний договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.12.2016року. Також, згідно позовної заяви та долучених до матеріалів справи документів вбачається, що 05.09.2014 року ТОВ «Урожай С» та [PERSON] укладено договір оренди землі, предметом якого є оренда спірної земельної ділянки строком на 5 років, однак, такий договір не зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відтак, відповідно до ст.20 Закону України «Про оренду землі» та ст.210 ЦК України, такий договір є неукладеним. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 28.04.2017року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] в порядку спадкування набула права власності на земельну ділянку № 0524980900:02:000:0198. Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, думку державного реєстратора [PERSON], оцінивши докази у справі, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне: Згідно ч. 4\~ст. 124 Земельного кодексу України\~, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до ст.ст.14,20 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. У кладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Згідно ст.210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2016 року між [PERSON] та ТОВ «Шендерівський лан» укладено договір оренди землі, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав 12.12.2016 року, відтак, такий договір є укладеним, а отже оспорюваним та за рішенням суду може бути визнаний недійсним. Однак, 20 вересня 2016 р. [PERSON] помер у м.Сімферополь Автономної Республіки Крим, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.11.2016 р. та рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01.11.2016 р. у справі № 766/13497/16-ц. Згідно з частиною 2 та 4\~ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Відтак, як на момент підписання договору, так і на момент його державної реєстрації цивільна правоздатність [PERSON] була припинена, тому він не міг вчиняти будь-які\~\~правочини, що є підставою для визнання договору оренди землі недійсним відповідно ст.ст.203,\~215 ЦПК України. Доводи представника відповідача, що оспорюваний правочин підписано [PERSON] в серпні 2016 року, а дата проставлена при проведенні державної реєстрації, не знайшло свого підтвердження належними та допустимими доказами, відтак, такі доводи не беруться судом до уваги. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України,\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст. 1218 ЦК України,\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК України,\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про підставність заявлених [PERSON] позовних вимог та доведеність таких вимог належними та допустимими доказами у відповідності до вимог ст.ст.58-60 ЦПК України. Суд при ухваленні рішення виходив із засад\~ст. 11 УПК України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у справі. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правову допомогу та витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду. Згідно ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно ч. 1 ст.85 ЦПК України, витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також наймання житла, несуть сторони. При стягненні витрат на правову допомогу судом враховано, що правова допомога надана позивачу адвокатом [PERSON] на підставі договору, що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №488 від 15.11.2013року, посвідченням адвоката, ордером серії ХС №777352 від 10.02.2017року, витягом з договору про надання правової допомоги №24/222 від 28.10.2016року. Витрати на правову допомогу документально підтверджені, зокрема, квитанціями до прибуткового касового ордера від 28.02.2017року на суму 2300грн. та 06.04.2017року на суму 1500грн. Окрім того, на підтвердження наданої правової допомоги до матеріалів справи долучено звіти адвоката про надану правову допомогу від 13.04.2017 та 15.05.2017 року, згідно яких обчислено години участі адвоката в судових засіданнях під час розгляду справи та за вчинення інших дій поза судовим засіданням, які безпосередньо пов'язані із наданням правової допомоги у даній справі. При цьому, судом перевірено підставність наданої правової допомоги та відповідність розміру витрат на оплату правової допомоги Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних і адміністративних справах". На підтвердження витрат, пов'язаних з переїздом з міста [PERSON] (місця постійного проживання позивача) до Чернівецького районного суду для розгляду справи позивачем долучено копії проїзних документів ПАТ "Укрзалізниця" за 18.03.2017 (Херсон-Жмеринка), 21.03.2017 (Жмеринка-Херсон), 15.04.2017 (Жмеринка-Херсон) на загальну суму 453грн. Відтак, судові витрати, понесені позивачем за розгляд даної справи, складають 4893грн., з яких 640грн. сплачений судовий збір; 3800грн. витрати на правову допомогу; 453грн. витрати, пов'язані з переїздом позивача до іншого населеного пункту. На підставі\~ст. 88 ЦПК України, з врахуванням\~Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних і адміністративних справах»\~\~з відповідача на користь позивача слід стягнути 4893грн. судових витрат.

Outcome: approved