Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Хмельницька СПМК-525» про відшкодування шкоди, завданою бездіяльністю при не проведенні атестації робочих місць, посилаючись на те, що [PERSON] [INFO] після досягнення ним 55 років, у травні 2018 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про призначення йому пільгової пенсії. Позивач працює електрозварником на умовах повного робочого дня. Вказана посада відповідно до абзацу 14 розділу ХХХ111 Списку №2, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 41 віднесена до посад з шкідливими умовами праці, які дають право на пільгову пенсію. На момент звернення [PERSON] його загальний трудовий стаж складав 31 рік з місяці 8 днів, а його спеціальний стаж, згідно записів у трудовій книжці робота електрозварником складав всього 30 років\~ 11 місяців 28 днів, на час досягнення віку 55 років, з необхідних 12 років\~ місяців. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області № 4004 від 11.08. 2018 року позивачу було відмовлено у призначення пенсії за Списком №2 по причині відсутності проведення відповідачем атестації робочого місця. [PERSON] означене рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області оскаржив в адміністративному суді, його адміністративний позов було задоволено. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року скасовано. У задоволенні позову [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 неправомірними та зобов`язання призначити пільгову пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із зарахуванням стажу роботи, що дає право на призначення пенсії у ВАТ "Хмельницька СПМ-525"( ТДВ "Хмельницька СПМК-525") з 01.09.2005 по 01.12.2008, з 02.12.2013 по 12.02.2018 та з 12.02.2018 по 12.05.2018, відмовлено. У постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду зазначено, що проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Аналогічна правова позиція висвітлена Верховним Судом у рішенні від 10.07.2018 у справі №227/545/17. [PERSON] посилається на те, що\~ при розгляді справи встановлено, що право позивача на отримання пенсії на пільгових умовах після досягнення ним 55-річного віку було порушено внаслідок бездіяльності керівника підприємства, яким не було організовано проведення атестації робочих міст. Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41. Позивач посилається на те, що\~ бездіяльність керівника товариства з додатковою відповідальністю «Хмельницька СПМК-525»\~ , яка полягає в неналежному виконанні своїх обов`язків, встановлених законодавством щодо своєчасної організації проведення атестації робочих міст, призвела до майнових втрат [PERSON] \~\~ у виді недоотриманої пенсії на пільгових умовах, вимусила його витрачати час, зусилля та змінювати звичайні плани щодо подальшого життя, завдала моральних страждань. Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України від 7 жовтня 2019 року № Д -1265УО-02.26-04 розмір пенсії на пільгових умовах [PERSON] становив би 1982,56 грн. щомісячно. Таким чином, з 8 лютого 2018 року (час досягнення 55 років) до 8 листопада 2019 року позивач недоотримав пенсію у розмірі 21 x 1982,56 грн.=41633,76 грн. Позивач посилається на те, що порушення його прав, як робітника, спричинило йому моральну шкоду, відшкодування якої прямо передбачено 237-1 КЗПП України. Розмір моральної шкоди [PERSON] визначає у 1500 грн. Просить стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Хмельницька СПМК-525» на користь [PERSON] відшкодування шкоди у виді недоотриманої пенсії за період з 8 лютого 2018 року по 8 листопада 2019 року у розмірі 41633,76 грн. та моральну шкоду в розмірі 1500 грн. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 13 листопада 2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач направив до суду відзив, просив відмовити у задоволенні позову через його безпідставність. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Хмельницька СПМК-525» на його користь відшкодування шкоди у виді недоотриманої пенсії за період з 8 лютого 2018 року по 8 листопада 2019 року у розмірі 41633,76 грн. та моральну шкоду в розмірі 1500 грн. У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, вказавши, що позов не підлягає задоволенню через його безпідставність. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , після досягнення ним 55 років, у травні 2018 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про призначення йому пільгової пенсії. Позивач працює електрозварником на умовах повного робочого дня. Вказана посада відповідно до абзацу 14 розділу ХХХ111 Списку №2, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 41 віднесена до посад з шкідливими умовами праці, які дають право на пільгову пенсію. На момент звернення [PERSON] його загальний трудовий стаж складав 31 рік з місяці 8 днів, а його спеціальний стаж, згідно записів у трудовій книжці робота електрозварником складав всього 30 років\~ 11 місяців 28 днів, на час досягнення віку 55 років, з необхідних 12 років\~ місяців. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області № 4004 від 11.08. 2018 року [PERSON] було відмовлено у призначення пенсії за Списком №2 по причині відсутності проведення відповідачем атестації робочого місця. [PERSON] рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області оскаржив в адміністративному суді, позов [PERSON] рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 було задоволено. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року скасовано. У задоволенні позову [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 неправомірними та зобов`язання призначити пільгову пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із зарахуванням стажу роботи, що дає право на призначення пенсії у ВАТ "Хмельницька СПМ-525"( ТДВ "Хмельницька СПМК-525") з 01.09.2005 по 01.12.2008, з 02.12.2013 по 12.02.2018 та з 12.02.2018 по 12.05.2018, відмовлено. У постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду зазначено, що проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 10.07.2018 у справі №227/545/17. При розгляді справи Сьомим апеляційним адміністративним судом встановлено, що право [PERSON] \~ на отримання пенсії на пільгових умовах після досягнення ним 55-річного віку було порушено внаслідок бездіяльності керівника підприємства, яким не було організовано проведення атестації робочих міст. Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41. Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації. Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих. Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року. У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Судом встановлено, що в [PERSON] по «Хмельницькій СПМК 525» наявний необхідний трудовий стаж - 13 років 11 місяців ( з 20.04.2005 року по 20.03.2019 року), що дає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Відповідно до ст. 1, ст.14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» N 1058-ІУ страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону. Товариство з додатковою відповідальністю «Хмельницька СПМК-525»для [PERSON] є страхувальником. Відповідно до п. 1, ч. 1 ст. 11, ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» N 1058-ІV, [PERSON] \~ є особою, яка підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, як громадянин України, якій працює на підприємстві (третя особа) та має право на призначення йому пенсії на пільгових умовах. Відповідно до пункту 6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 р. N 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за N 64/8663, передбачено що\~ відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах», при цьому відповідно до пп. 6.2. п. 6.6.2. витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах. Для [PERSON] - товариство з додатковою відповідальністю «Хмельницька СПМК-525»\~ є останнім підприємством, де він набув пільгового стажу для отримання пенсії. Саме відповідач у разі призначення позивачу пенсії на пільгових умовах мав відшкодовувати Пенсійному Фонду витрати на виплату і доставку пенсії, ці витрати мають статус страхових внесків. Суд приходить до висновку,\~ що\~ бездіяльність керівника товариства з додатковою відповідальністю «Хмельницька СПМК-525»\~ , яка полягає в неналежному виконанні своїх обов`язків, встановлених законодавством щодо своєчасної організації проведення атестації робочих міст, призвела до майнових втрат [PERSON] \~ у виді недоотриманої пенсії на пільгових умовах, вимусила його витрачати час, зусилля та змінювати звичайні плани щодо подальшого життя, завдала моральних страждань. Загальні підстави відшкодування шкоди, встановлені ст. 1166, 1172 ЦК України, підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, встановлені ст. 1167 ЦК України та ст. 237-1 КзПП України. Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України від 7 жовтня 2019 року № Д -1265УО-02.26-04 розмір пенсії на пільгових умовах [PERSON] становив би 1982,56 грн. щомісячно. Таким чином, з 8 лютого 2018 року (час досягнення 55 років) до 8 листопада 2019 року позивач недоотримав пенсію у розмірі 21 x 1982,56 грн.=41633,76 грн. Суд приходить до висновку, що слід стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Хмельницька СПМК-525» на користь [PERSON] відшкодування шкоди у виді недоотриманої пенсії за період з 8 лютого 2018 року по 8 листопада 2019 року у розмірі 41633,76 грн. Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожен, чиї права і свободи, викладені у цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний спосіб захисту у національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинено особами, що діяли як офіційні особи. Європейський суд з прав людини, зокрема, у справ "Атлан проти Сполученого Королівства від 14.06.2001 р., "Перна проти Італії від 25.07.2001 р., тощо, визнавав у резолютивній частині рішення, що, виходячи з обставин справи, самий факт встановлення правопорушення, вчиненого відносно особи, становить спосіб захисту порушеного права і може становити достатньо справедливу компенсацію моральної шкоди. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] у частині відшкодування йому моральної шкоди у сумі 1500 грн., відшкодування якої передбачено 237-1 КЗПП України не підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат здійснено у відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: partial