Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

у липні 2014 року [PERSON] звернувся у суд з позовом про стягнення грошової компенсації вартості нерухомого майна. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що сторони у справі є співвласниками однокімнатної квартири [ADDRESS] жилою площею 16,10 кв.метрів, загальною площею 33,90 кв.метрів. В березні 2011 року відповідач змінив замки у вхідних дверях, чим порушив право позивача на доступ до свого майна. З вказаного часу позивач не має доступу до спільної квартири, у зв"язку з чим орендує інше житло. Зазначає, що згідно звіту про незалежну оцінку майна, складеного 23 червня 2014 року ФОП [PERSON], вартість об"єкта оцінки із заокругленням становить 621 000 грн. Таким чином, частка позивача становить 310 500 грн. Виділення частки позивача в натурі у спільній квартирі є неможливим з огляду на те, що квартира є однокімнатною. Зважаючи на неможливість спільного володіння та користування майном, [PERSON], на його думку, має право на отримання матеріальної компенсації, яка не обумовлена наявністю чи відсутністю згоди відповідача на виплату такої компенсації. Позивач просить припинити його право власності на частину квартири [ADDRESS], стягнувши на його користь з відповідача 310 500 грн. у якості матеріальної компенсації та судові витрати. У заяві про збільшення позовних вимог, з якою представник позивача звернувся до суду 31 січня 2017 року, позивач просить припинити його право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], стягнувши на його користь з відповідача 372 323 грн. 50 коп. у якості матеріальної компенсації та судові витрати у сумі 3 723 грн. 24 коп. Зазначає, що 13 серпня 2015 року під час розгляду справи № 752/6779/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання та припинення права власності проведена судова будівельно-технічна експертиза. Згідно висновку експерта ринкова вартість спірної квартири станом на 11.08.2015 р. становить 744 647 грн. 00 коп. Таким чином, частка позивача у грошовому еквіваленті становить 372 323 грн. 50 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримала збільшені позовні вимоги та просила суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] та його представники в судовому засіданні не визнали позовні вимоги та заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що [PERSON] без відома відповідача та попереднього співлвасника частки квартири [PERSON] замінив вхідні двері на металеві та здав квартиру в оренду, що підтверджується висновком дільничного інспектора Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві Хромова А.О. від 28 лютого 2011 року та договором оренди житлового приміщення від 15 листопада 2010 року, [PERSON] разом з працівниками міліції відвідав спільну квартиру, орендар якої повідомив, що [PERSON] повідомив йому про те, що власник цієї квартири лише він один, а про відповідача та попереднього співвласника [PERSON] не повідомляв. У подальшому [PERSON] пред"явив орендарю оригінали документів, які підтвердили, що [PERSON] ввів його в оману стосовно власників квартири, після цього орендар зібрав речі та поїхав з квартири. Після вказаних подій [PERSON] замок не міняв, ключі отримав від орендаря, а [PERSON] має можливість в будь-який час потрапити до даної квартири. Відповідач зазначає, що задоволення позовних вимог призведе до позбавлення єдиного наявного у нього житла, тому при вирішенні даного спору просить врахувати інтереси обох сторін, оскільки він, крім іншого, не має спроможності виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ним права власності на спільне майно. [PERSON] має на вихованні малолітню п"ятирічну дитину. Права власності, окрім як на 1/2 частку спірної квартири, у відповідача не має. У разі постановлення судом рішення про стягнення з нього на користь [PERSON] компенсації відповідач опинитися у скрутному матеріальному становищі, адже йому доведеться відчужувати своє єдине нерухоме майно з метою грошової компенсації позивачу. Вислухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності сторонам у справі, зокрема - 1/2 частина вказаної квартири належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 23 квітня 2010 року Сімнадцятою київською державною нотаріальною конторою, (а.с. 6) - 1/2 частина вказаної квартири належить [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 21 червня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 73) З технічного паспорту вбачається, що вищевказана квартира є однокімнатною, загальною площею 33,9 кв.метрів, житловою площею 16,1 кв.метрів, розташована на 14 поверсі 16-ти поверхового будинку та складається з 1 житлової кімнати, площею 16,1 кв.метрів, кухні, площею 8,1 кв.метрів, ванної кімнати 2,0 кв.метрів, вбиральні, площею 0,8 кв.метрів, коридору, площею 4,8 кв.метрів, комори, площею 1,5 кв.метрів, квартира обладнана балконом, площею 0,6 кв.метрів. (а.с. 7) Звертаючись у суд, [PERSON], як на правову підставу своїх позовних вимог, посилається на ст. 364 ЦК України. Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. При цьому слід також враховувати, що в силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 13 серпня 2015 року № 17331/14-42, ринкова вартість квартири [ADDRESS] станом на момент проведення дослідження (дата оцінки - 11 серпня 2015 року) становить 744 647 грн. Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що зобов"язання виплатити позивачу компенсацію в сумі 372 323 грн. 50 коп. завдасть істотної шкоди його інтересам, оскільки об"єктивної можливості виплатити таку суму він не має в зв"язку з відсутністю коштів. Його частка в даній квартирі становить 1/2, а тому відсутні підстави вважати, що така частка співвласника є незначною. Позивачу також належить 1/2 частина вищевказаної квартири. Стороною позивача не надано суду будь-яких належних доказів на спростування доводів відповідача та не надано доказів, що останній спроможний виплатити таку суму. На даний час відповідач не працює. Наведене свідчить про те, що для задоволення позову відсутні правові підстави. Задоволення вимог [PERSON] може призвести до звернення стягнення на частку у вищевказаній квартирі відповідача, необхідності продажу [PERSON] безпосередньо самої квартири, тобто він взагалі залишиться без житла, що завдасть істотної шкоди його інтересам. При вирішенні спору слід враховувати, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси всіх осіб та має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й відповідача. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed