Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати квартиру № 2, що по вул. Островського, 15 в м. Рівне спільної сумісною власністю подружжя, визнати 1\\2 частини вказаної квартири його власністю, і припинити право власності на 1\\2 частини даної квартири за [PERSON] Крім того, визнати за ним право валсності на 1\\2 частини земельної ділянки, що по вул. Островського, 15 у м. Рівне та припинити право власності [PERSON] на 1\\2 частини вказаної земельної ділянки. Крім того, [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім"єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу в період з березня 1995 року по травень 2013 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що сторони проживали без реєстрації шлюбу в період з березня 1995 року по травень 2013 року , вели спільне господарство, купували різні побутові речі. Крім того за вказаний період придбали квартиру № 2, що по вул. Островського, 15 в м. Рівне та земельну ділянку по вул. Островського, 15 в м. Рівне, яка була зареєстрована за [PERSON] За таких підстав вважає, що вищевказана квартира та земельна ділянка є об"єктами спільної сумісної власності подружжя. Доказів про те, що дана квартира куплена за кошти батьків відповідачки немає, оскільки не доведено, що саме ті кошти, за які була куплена спірна квартира, належали батькам відповідачки. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги щодо факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім"єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу в період з березня 1995 року по травень 2013 року не заперечила. Що стосується квартири № 2, що по вул. Островського, 15 в м. Рівне та земельної ділянки по вул. Островського, 15 у м. Рівне то вони не є об"єктами спільної сумісної власності подружжя, оскільки позивачем не доведено факту правового обгрунтування вказаних позовних вимог. Визнання та припинення права власності на вищевказану земельну ділянку регулюється відповідними нормами Земельного Кодексу України. Крім того, хоча земельна ділянка придбана і під час спільного проживання, однак вона не підлягає поділу, як роз"яснив Пленум Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року. Вказана земельна ділянка була приватизована відповідачкою особисто. Вищевказана квартира була придбана за кошти батьків, а тому не може бути спільною сумісною валсністю подружжя. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка, повно, всебічно та об"єктивно дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З матеріалів справи вбачається і встановлено у судовому засіданні, що дійсно сторони проживали однією сім"єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу в період з березня 1995 року по травень 2013 року. Від спільного проживання мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: partial