Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

[PERSON] \~ звернулась\~до Приморського\~районного суду\~м.\~Одеси з\~позовом до\~ОМР в\~якому просить: встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , померлою [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , як між донькою та батьком; Позов мотивовано тим, що [INFO] померла мати Позивача - [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері, Позивач звернулася до приватного нотаріуса ОМНО Гуляєвої Н.В. із заявою про прийняття спадщини, як єдиний спадкоємець померлої. Однак, згідно Постанови приватного нотаріуса ОМНО Гуляєвої Н.В. від 09.06.2020 року, Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та зазначено, що [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у вигляді квартири, частка якої належала померлій матері [PERSON] , а інша частка належала [PERSON] (діду Позивача та батьку [PERSON] ), який помер [INFO] . Спадкоємцем [PERSON] була [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Мати Позивача, не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька - [PERSON] , через той факт, що не було надано нотаріусу підтверджуючих документів родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Зокрема, у свідоцтві про народження [PERSON] батьком зазначений [PERSON] , а також, спадкоємцем не було надано правовстановлюючих документів на квартиру. Таким чином, на даний час, позивач надала нотаріусу правовстановлюючі документи на квартиру, але не надала документів, які підтверджують родинні відносини між її матір`ю та дідом як доньки та батька. Ухвалою суду від 17 серпня 2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 27 жовтня 2020 року. Судове засідання 27 жовтня 2021 року відкладено на 01 лютого 2021 року з підстав знаходження судді на лікарняному. У судове засідання 01 лютого 2021 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином . Судове засідання відкладено на 15 квітня 2021 року . Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів по справі. У судове засідання 15 квітня 2021 року сторони не з`явилися, про час, дату і місце судового засідання повідомлені належним чином, представником позивача подано заяву про розгляд справи за її участі, заявлені вимоги підтримали. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши докази у їх сукупності приходить до висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , згідно Свідоцтва про смерть від 11.11.2018 року, яка є матір`ю позивача згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 13.11.1975 року, виданому міським ЗАГСом м. Одеси. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернулася 06.05.2019 року до приватного нотаріуса ОМНО Гуляєвої Н.В. із заявою про прийняття спадщини, в зв`язку з чим була заведена спадкова справа №16/2019, згідно Витягу від 06.05.2019 року. Згідно Повідомлення приватного нотаріуса ОМНО Гуляєвої Н.В. № 203/02-84 від 04.11.2019 року, позивач є єдиною спадкоємицею своєї матері Відповідно до\~ постанови\~приватного нотаріуса\~ОМНО Гуляєвої\~Н.В.\~від 09.06.2020\~року,\~їй було\~відмовлено у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину,\~з підстав\~того,\~що [PERSON] \~звернулася до\~нотаріуса із\~заявою про\~прийняття спадщини\~у вигляді\~квартири,\~частка якої\~належала померлій\~матері [PERSON] ,\~а інша\~частка належала\~ [PERSON] (діду\~Позивача та\~батьку [PERSON] ),\~який помер\~ [INFO] .\~Спадкоємцем [PERSON] \~була [PERSON] ,\~яка прийняла\~спадщину,\~але не\~оформила своїх\~спадкових прав.\~Мати позивача\~- [PERSON] , не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька - [PERSON] , через той факт, що не було надано нотаріусу підтверджуючих документів родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Зокрема, у свідоцтві про народження [PERSON] батьком зазначений [PERSON] , а також, спадкоємцем не було надано правовстановлюючих документів на квартиру. На даний час, позивач надала нотаріусу правовстановлюючі документи на квартиру, але не надала документів, які підтверджують родинні відносини між її матір`ю та дідом як доньки та батька. Відповідно до вимог\~ст. 293 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку може бути встановлений факт як родинних відносин, так і належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, згідно копії паспорта серії [NUMBER] померлої [PERSON] , вона народилася [INFO] . Однак, її батьком записаний - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.09.1954 року, виданим Кагановицьким райбюро ЗАГСу м. Одеси. При цьому, згідно Ордеру№ 045655 від 31.12.1982 року, [PERSON] отримала квартиру [ADDRESS] , з правом на житлову площу [PERSON] (донька) та [PERSON] (батько). Крім того, згідно Військового квитка № 34996 від 13.11.1948 року, виданого на ім`я [PERSON] , зазначаються дані про його сімейний стан, де вказана дружина [PERSON] та дочка [PERSON] 1938 року народження. Також, згідно Свідоцтва про право власності на житло від 31.01.1994 року та Розпорядження органу приватизації від 31.01.1994 року, зазначається, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . При цьому, згідно записі в актовому записі про смерть № 3489 від 05.04.1995 року, складеного Першим Приморським відділом ДРАЦСу ОМУЮ, померлий [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою квартири: [ADDRESS] . Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин та факту належності документів можуть бути, зокрема, спадкоємця померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин або факту належності документа мають настати певні юридичні наслідки. Позивач не має іншої можливості підтвердити факт родинних відносин між померлою матір`ю і дідом, а також не може підтвердити факт належності своєму дідусю документів на квартиру, але їх встановлення породжує юридичні наслідки, оскільки з такими фактами законодавство пов`язує можливість реалізації спадкових прав Позивача. Відповідно до п.1, п.6 ч.І ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , але юридично оформити спадщину у неї немає можливості, оскільки при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини їй було відмовлено та запропоновано звернутися до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин між матір`ю та її батьком. За таких обставин, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені засобами доказування, а відтак, є всі підстави для задоволення вимог про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , померлою [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , як між донькою та батьком; Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 31.01.1994 року №17-873 та Розпорядження органу приватизації від 31.01.1994 року №29471, виданих на ім`я [PERSON] та [PERSON] , їм на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та- інших речових прав" передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності. Згідно п. 224 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. №20/5 нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визнання) частки померлого у спільному майні. Згідно ст. 372 ЦК України майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Згідно роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п.3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. При цьому, зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Таким чином, суд робить висновок, про підтвердження факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме того, що [PERSON] та [PERSON] є донькою та батьком.

Outcome: approved