Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

У березні 2020 р. [PERSON] звернувся з вказаним позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] аліменти на його користь на його утримання у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ним 23 років, за умови, що він продовжуватиме навчання, посилаючись на те, що він навчається у Комунальному навчальному закладі "Бердичівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат" Житомирської обласної ради, через що не може себе самостійно забезпечувати, [PERSON] є працездатною. Від [PERSON] заяви про визнання позову або відзиву не надходило. Судом з`ясовано, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.06.2001 р. (а. с. 5). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.06.2015 р. у справі № 274/6337/14-ц, яке набрало законної сили 15.06.2015 р., було, зокрема, вирішено позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , який народився [INFO] , з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.11.2014 р. і до повноліття дитини, а саме: до [INFO] , та аліменти перераховувати на депозитний рахунок школи (а. с. 6 - 7). [PERSON] , який народився [INFO] , навчається у Комунальному навчальному закладі "Бердичівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат" Житомирської обласної ради, термін навчання - з 11.04.2005 р. по 31.08.2020 р., що підтверджується довідкою від 06.05.2020 р. № 339, виданою цим навчальним закладом (а. с. 18). Суд зазначає, що навчання [PERSON] у Комунальному навчальному закладі "Бердичівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат" Житомирської обласної ради перешкоджає йому працевлаштуватись, та, разом з цим, вимагає від нього купувати канцелярські вироби та інші необхідні для навчання речі та/або послуги, що, в свою чергу, ускладнює задоволення його потреб у харчуванні, одязі та інших необхідних потреб. За таких обставин Суд приходить до висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання. Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином [PERSON] зобов`язана утримувати повнолітнього сина - [PERSON] , до припинення останнім навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, однак за умови, що вона може надавати матеріальну допомогу. Доказів, які б вказували на те, що [PERSON] не може надавати матеріальну допомогу сину - [PERSON] , матеріали справи не містять. Зважаючи на це, Суд виходить з того, що [PERSON] може надавати таку матеріальну допомогу. Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, повнолітньої дочки у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Матеріали справи не містять доказів, які б містили відомості про обставини, які мають враховуватись при визначенні розміру аліментів, які має сплачувати [PERSON] на утримання сина, а відтак Суд вважає за можливе визначити розмір цих аліментів, виходячи з позовної вимоги, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно. Статтею 201 Сімейного кодексу України встановлено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином позов [PERSON] підлягає задоволенню, при цьому аліменти підлягають стягненню, починаючи від 26.03.2020 р. Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тобто рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає допущенню до негайного виконання. На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved