Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що з 02 серпня 2003 року по 23 травня 2014 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. За час перебування у шлюбі у них народилось троє дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення суду після розірвання шлюбу дітей залишено на проживанні з матір`ю. Також згідно заочного рішення суду від 15 жовтня 2014 року з нього стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Зазначає, що з жовтня 2014 року неповнолітні діти проживають з ним, окремо від матері, яка увесь час перебувала за межами країни і повернулась лише у вересні 2018 року. Вважає, що оскільки з часу присудження аліментів діти увесь час проживають з ним, то підстави для стягнення аліментів відсутні і від заборгованості по сплаті його слід звільнити, одночасно визнавши виконавчий лист, на підставі якого стягуються аліменти, таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судове засідання не з"явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання також не з"явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Взявши до уваги заяву позивача, дослідивши подані ним докази у сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому народилось троє дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 23 травня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, неповнолітніх дітей залишено на проживанні з матір`ю (а.с.8-9). Згідно заочного рішення Коломийського міськрайонного суду від 15 жовтня 2014 року з позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття (а.с. 10-11). Довідка № 1090-27/6 від 10 травня 2019 року, видана Коломийським міськрайонним відділом державної виконавчої служби, вказує, що заборгованість [PERSON] по аліментах на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей станом на 10 травня 2019 року становить 66893 гривень (а.с.16). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 197 СК України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Вказана стаття містить дві підстави для їх коригування:а) шляхом зміни розмір аліментів у бік зменшення або збільшення;б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення та і у бік покращення. Звільнення від сплати аліментів - те саме припинення їх сплати, оскільки відпали підстави. Звільнення від сплати аліментів суд вирішує в кожному конкретному випадку з наданням достовірних доказів при поданні позовної заяви зацікавленою особою. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", встановлено, що суд за передбачених ст. 197 СК України умов може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. Із довідки товариства з обмеженою відповідальністю "Коломия 911" за № 87 від 07 березня 2019 року вбачається, що неповнолітні діти сторін зареєстровані разом із батьком, [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.12). У відповідності до довідок №№ 179, 180 від 14 вересня 2019 року діти [PERSON] та [PERSON] навчаються у Коломийській гімназії імені М.Грушевського, проживають разом із батьком, бабусею та дідусем, які займаються їх вихованням та вирішують питання участі дитини у навчально-виховному процесі. Матір дітей навчальний заклад не відвідує, участі у вихованні дітей не приймає (а.с.13, 14). Також, неповнолітній син сторін, [PERSON] є учнем третього класу Коломийського навчально-виховного комплексу № 9 "Школи природничо-математичного ліцею", його вихованням займається батько, який відвідує батьківські збори, спільні заходи, екскурсії, свята. За період навчання дитини, матір жодного разу не з"явилась у школі. Наведене стверджується довідкою навчального закладу за № 181 від 01 жовтня 2018 року (а.с.15). Інформаційний лист Головного центру обробки спеціальної інформації, Державної прикордонної служби України від 22 серпня 2019 року вказує, що відповідачка з 28 листопада 2014 року по 31 серпня 2018 року постійно перебувала за межами держави. Після чого 07 вересня 2018 року, тобто через тиждень після в"їзду в Україну, знову виїхала і повернулася 15 квітня 2019 року. На даний час, починаючи з 19 травня 2019 року, також перебуває за кордоном. Таким чином, суд задовольняє вимоги позивача про звільнення від сплати аліментів, з врахуванням того що вже протягом кількох років він зобов"язаний сплачувати аліменти на користь відповідачки, в той час коли діти проживають не з матір"ю, а разом із ним і зрозуміло, що він витрачає особисті кошти на їх утримання. Чинним законодавством України не передбачено можливість внесення змін до виконавчого листа про стягнення аліментів, однак передбачена можливість визнання його таким, що не підлягає виконанню. Так, згідно ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Враховуючи те, що аліменти є платежем цільового призначення, який підлягає сплаті тим з батьків, який добровільно не утримує дитину та стягуються на користь того з батьків, з ким дитина проживає і на чиєму утриманні перебуває, то за обставин, коли неповнолітні діти проживають з батьком, окремо від матері, та знаходяться на його утриманні, вимоги про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає обгрунтованими. На підставі наведеного та ст.ст. 15 ЦК України, ст.ст. 179, 180, 181, 183, 192, 197, 273 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",

Outcome: approved