Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

у березні 2015 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві про звільнення майна з-під арешту. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що в провадженні ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві знаходилося виконавче провадження № 34244918 про стягнення з її сина [PERSON] грошових коштів. В рамках даного виконавчого провадження був накладений арешт на автомобілі, належні сину позивача. На даний час вказане виконавче провадження завершене, виконавчий лист повернений стягувачу. [INFO] року [PERSON] помер. Оскільки позивач є спадкоємцем за законом першої черги, вона має право на спадщину після смерті сина, проте прийняти у спадок належні її сину автомобіл вона не має можливості, оскільки арешт, накладений ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, існує. Позивач також зазначає, що вона зверталася до начальника ВДВС із заявою про скасування постанови про повернення виконавчого листа стягувачу, просила прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження у зв"язку зі смертю боржника, проте на її звернення начальник відділу відповів, що постанова від 30 травня 2014 року ВП № 20465636 про повернення виконавчого документа стягувачу винесена у відповідності до норм Закону України "Про виконавче провадження" та не підлягає виконанню і запропонував позивачу звернутися до суду для вирішення даного питання. За таких підстав, позивач просить зняти арешт з майна, а саме автомобіля "Мерседес Бенц", реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], накладений ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві у виконавчому провадженні № 34244918. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних пдстав. Відповідач - ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві в судове засідання не забезпечив явку свого представника, у клопотанні просить розглянути справу без їх участі. Представники третіх осіб - ПрАТ "Європейський страховий альянс" та МТСБУ в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, зазначивши про те, що заборгованість до цих пір не погашена. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 липня 2010 року постановою державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Кузьменко Л.М. відкрито виконавче провадження № 20465636 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-6072, виданого 10 березня 2009 року Голосіїхвським районним судом м. Києва, про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ "Європейський страховий альянс" 20 948,27 грн. (а.с. 9) 14 вересня 2012 року постановою державного виконавця ВДВС Голосіїського РУЮ у м. Києві Кузьменко Л.М. відкрито виконавче провадження № 34244918 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-3058/12, виданого 31.08.2012 року Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з [PERSON] на користь МТСБУ коштів у сумі 28 411,70 грн. (а.с. 10) В порядку здійснення виконавчих дій в межах вказаного виконавчого провадження № 20465636, постановою від 15 серпня 2012 року державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві накладено арешт на всі транспортні засоби, що належать боржнику [PERSON] (а.с. 119) Постановою від 05.09.2012 р. державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Кузьменко Л.М. оголошено у розшук майно боржника, зокрема автомобіль "Мерседес Бенц", реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] (а.с. 118) [INFO] року [PERSON] помер, що підтврджується даними свідоцтва про смерть, виданого 11 лютого 2013 року відділом реєстрації смерті у м. Києві. (а.с. 8) Позивач [PERSON] є матір"ю [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження останнього. (а.с. 6) З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мамай І.В. 19 лютого 2013 року заведено спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с. 56) 11 червня 2013 року [PERSON] також звернулася до приватного нотаріуса КМНО Мамай І.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] (а.с. 70) Постановою від 30 травня 2014 року державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Кузьменко Л.М. виконавчий лист № 2-3058/12, виданий 31 серпня 2012 року Голосіївським районним судом м. Києва, повернено стягувачу МТСБУ на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки транспортний засіб, який оголошений в розшук не розшуканий протягом року, а боржник помер. (а.с. 130) Відповідно до положень ст. 60 Закону України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV "Про виконавче провадження" і роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року N 4 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" (зі змінами), особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. За ч. 5 ст. 60 вищеназваного Закону, у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. За змістом останньої норми, під час вирішення такого спору з'ясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття права власності на спірне майно, у зв'язку з чим зазначені вимоги є приватноправовими. Відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами цивільного судочинства, якщо вони виникають у цивільних правовідносинах. Що ж до заперечень проти арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами розділу VІІ ЦПК України. Листом начальника ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Білан С.В. від 05 лютого 2015 р. відмовлено [PERSON] у скасуванні постанови від 30.05.2014 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві по ВП № 20465636, оскільки зазначена постанова винесена у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та обставин, визначених п. 7 ч. 1 ст. 47 вказаного Закону. (а.с. 15) Вказане свідчить про відсутність незавершеного виконавчого провадження. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що автомобіль "Мерседес Бенц" реєстраційний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] (а.с. 74) Тобто, власником вказаного транспортного засобу є [PERSON], який є боржником у виконавчому провадженні та який помер, а позивач прийняла цей транспортний засіб в якості спадкового майна, то положення ст. 60 Закону на ці відносини не розповсюджується. Згідно ст. 37 Закону виконавче провадження підлягає закриттю державним виконавцем у випадках: 1) прийняття судом відмови стягувача від стягнення; 2) затвердження судом мирової угоди між стягувачем і боржником про закриття виконавчого провадження; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 4) недостатності майна юридичної особи - боржника, що ліквідується, для задоволення вимог стягувача; 5) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), яке підлягало виконанню на основі виконавчого документа; 6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника при виконанні рішення про передачу їх стягувачеві, або знищення речі, яка мала бути передана стягувачеві в натурі; 7) закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення. Відповідно до ст. 38 Закону у разі закриття виконавчого провадження припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з закриттям виконавчого провадження. Закрите виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до вимог ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема від правочинів. Згідно ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З наданих позивачем документів, вбачається, що спадкоємцями [PERSON], померлого [INFO] року, є позивач [PERSON] та його син [PERSON], [INFO], який також звернувся до приватного нотаріуса КМНО Мамай І.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. За таких підстав, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed