Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

22 січня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Кам`янсько-Дніпровська районна державна адміністрація Запорізької області як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Кам`янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області, Кам`янсько-Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій, про визначення фактичного місця проживання дитини, звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 05 жовтня 2013 року уклав шлюб з [PERSON] (далі - Відповідачка по справі). [INFO] у родині народився син - [PERSON] . Згодом відносини в родині почали псуватись, відповідачка постійно провокувала конфлікти, влаштовувала сварки при дитині, у зв`язку з чим сімейне життя не складалося .Відповідачка прийняла рішення піти з родини, в односторонньому порядку забрала сина [PERSON] та переїхала проживати до своєї матері в [ADDRESS] окремо від відповідача. 28.10.2015 році на підставі рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області шлюб між сторонами було розірвано, рішення набрало законної сили 21.11.2015 р. (02.12.2015 р. позивач уклала шлюб з та змінила прізвище на [PERSON] ). 19 лютого 2016 року Великолепетиським районним судом Херсонської області ухвалено рішення по справі №649/798/15-ц, яким вирішено відібрати у нього сина [PERSON] , та повернути дитину матері [PERSON] .. Визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з його матір`ю [PERSON] , стягнути з нього, аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 07.09.2015 року і до досягнення сином повноліття. Проте вказане рішення суду фактично не виконано й неповнолітній [PERSON] фактично залишився постійно проживати з позивачем. Син проживає разом з ним, для нього створені усі належні умови для його фізичного та духовного розвитку. Відповідно до висновку спеціаліста психолога за результатами проведеного психологічного обстеження [PERSON] [INFO] , що наданий кандидатом психологічих наук, доцентом, завідувачем кафедри психології Запорізького національного університету [PERSON] , зроблено висновок щодо неможливості розлучення дитини з батьком, та рекомендовано пристосування дитини до спілкування з матір`ю повинно проходити під наглядом (присутності) батька, та на перших етапах рекомендовано за участю спеціаліста психолога, для подальшого коригування спілкування (побачень, відвідань, тощо). 09 січня 2019 року, заступником начальника Кам`янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби під час проведення виконавчої дії з виконання виконавчого листа Великолепетиського районного суду Херсонської області, було складено акт про неможливість виконання, враховуючи, що дитина [PERSON] , не бажає йти до матері. Позивач зазначив що він має позитивну характеристику, постійне місце роботи, не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра, а також те що ним створені належні умови для розвитку та виховання дитини. Просив в інтересах дитини та з урахуванням його думки щодо категоричного заперечення проживання разом з матір`ю, визначити місце проживання неповнолітнього сина та визначити його місце проживання разом з батьком, у зв`язку з чим припинити стягнення з нього аліменти на утримання сина, стягнути аліменти на його користь з відповідача. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Васильченко А.Є. у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи без особистої участі сторони позивача, підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. 21.03.2019 року представником відповідача адвокатом Дьяченко В.В. подано відзив на позов, в якому позовні вимоги позивача ним не визнано, зазначено, що позивач добровільно не виконав рішення по справі №649/798/15-ц ухвалене 19 лютого 2016 року Великолепетиським районним судом Херсонської області, яким вирішено відібрати у нього сина [PERSON] , та повернути дитину матері [PERSON] визначене місце проживання малолітнього [PERSON] з його матір`ю [PERSON] .. Вважає, що спір, що є предметом позову вирішений судами всіх інстанцій. Звертає увагу, що більшість обставин, вказаних в доводах позову на нібито підтвердження позовних вимог, вже дана оцінка в судовому рішенні, винесеному вже після відкриття провадження у цій справі. У справі за участю позивача та відповідача - а саме в ухвалі Великобілозерського районного суду Херсонської області від 30.01.2019 року у справі №649/798/15-ц. Наголошує, що позивач самостійно змінив місце проживання дитини, а тому суд правомірно визначив місце проживання дитини з нею. Проте дитина протиправна до цього часу знаходиться у позивача. Зазначає, що батько дитину переховував, через що мати верталася до органів внутрішніх справ, проте рішення суду залишилося фактично не виконаним. Посилається на те, що позивач є підозрюваним у кримінальному провадженні, відомості про яке включенні до ЄРДР за №12016080260000218 від 23.02.2016 року за ч.1 ст. 382 КК України, досудове розслідування щодо якого здійснюється СВ Кам`янсько-Дніпровьким ВП ГУНП в Запорізькій області. Просить відмовити у задоволені вимог [PERSON] .. Відповідач [PERSON] , та її представник адвокат Дьяченко В.В. неодноразово у судове засідання не з`явилися, про дату та час судових засідань були повідомлені судом, про поважні причини неявки суд не повідомили. Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кам`янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області як органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Кам`янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області 29.01.2020 року подано через канцелярію суду та заяву про розгляд справи без участі представника служи у справах дітей, позовні вимоги [PERSON] в частині визначення місця проживання [PERSON] згодні в повному обсязі та просить під час прийняття рішення врахувати висновок органу опіки та піклування. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача, суд, враховуючи викладену в заяві позивача думку про можливість винесення заочного рішення, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані сторонами письмові докази та оцінивши усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та їх достатності у їх взаємозв`язку, суд дійшов переконання, що позовні вимог [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі з 05.10.2013 року, який розірвано рішенням Великолепетиського районного суд Херсонської області від 28.10.2015 року, та мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданим 12.02.2014 року виконавчим комітетом Нововодянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області (а.с.11). Після розірвання шлюбу дитина проживала з матір`ю, батько спілкувався з дитиною. 01.09.2015 року відповідач разом з дитиною в місті Енергодар. В цей час [PERSON] приїхав до м. Енергодар та попросив [PERSON] надати йому дитину для спілкування на 40 хв., проте після не повернув дитину. З цієї підстави [PERSON] звернулася з позовом до суду про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини з нею, стягнення на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] . Рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 19 лютого 2016 року по справі №649/798/15-ц, вирішено відібрати у [PERSON] сина [PERSON] , та повернути дитину матері [PERSON] . Визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з його матір`ю [PERSON] .. Відповідно до рішення Ведиколепетиського районного суду Херсонської області 04.06.2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 07.09.2015 року і до досягнення сином повноліття. З 01 вересня 2015 року дитина [PERSON] , проживає з батьком, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та повертатися до матері не бажає враховуючи прив`язаність до батька. В матеріалах справи міститься висновок спеціаліста психолога - кандидатв психологічих наук, доцентв, завідувача кафедри психології Запорізького національного університету [PERSON] , за результатами проведеного психологічного обстеження [PERSON] [INFO] , що наданий, зроблено наступний висновок: Інтелектуальний рівень розвитку [PERSON] на момент обстеження знаходиться в межах норми дітей даної вікової категорії, незважаючи на виявлені проблеми в мовному і психічному розвитку (дані проблеми на даний момент коригуються логопедом, психологом і педагогом) таким чином [PERSON] самостійно, без впливу третіх осіб формує своє ставлення і емоційну прихільність до кожного з батьків, спираючись на досвід взаємодії з ними. [PERSON] взаємодіє з батьком [PERSON] позитивно, проявляє до нього любов і прихильність, в силу свого віку, індивідуальних особливостей розвитку, емоційної прихильності, а також статевої ідентичності. [PERSON] орієнтований на тісний контакт з татом. з яким йому спокійно, комфортно і який підтримує його в процесі розвитку розуміючи то, що він хоче сказати і зробити (зокрема в ситуаціях, пов`язаних з комунікацією через проблеми з мовним розвитком). Для дитини з порушенням мовлення, це є значущим фактором у процесі його формування. До матери [PERSON] у [PERSON] нейтрально-байдуже ставлення як до людини якого він не знає і не пам`ятає. [PERSON] проживає на даний момент і бажає проживати в подальшому з татом [PERSON] .. У процесі обстеження спостерігаючи за стилем спілкування батька [PERSON] з сином можна стверджувати, що це позитивна взаємодія спрямована на розуміння, усвідомлення проблем наявних у дитини (мовного і психологічного плану) і готового працювати на усунення виявлених проблем, через організацію систематичних занять [PERSON] з необхідними фахівцями і самостійно займаючись з дитиною. З огляду на результати обстеження [PERSON] , спостерігаючи за його стилем взаємодії з батьком [PERSON] , відзначаючи як батько спокійно реагує і виправляє мовні помилки сина, допомагає йому продемонструвати результат їх спільних занять, можна стверджувати, що [PERSON] спрямованний на розвиток і виховання свого сина [PERSON] . Аналіз результатів психологічного обстеження [PERSON] показує тісний зв`язок дитини, його любов, емоційну близькість до батька [PERSON] з яким дитина проживає на даний момент, з яким відчуває себе спокійно і комфортно. З огляду на виявлені в обстеженні труднощі у розвитку [PERSON] і те, що на даний момент, батько [PERSON] систематично займається корекцією наявних проблем як самостійно так і за допомогою фахівців (логопеда, психолога, педагога) спираючись на все це, можна стверджувати, що станом на момент проведення дослідження, не рекомендована зміна місця проживання дитини від батька до матері, оскільки це може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, погіршити позитивну динаміку розвитку, зважаючи не ототожнення дитини своєї родини лише з батьком та несприйняття ним матері як рідної людини. Пристосування дитини до спілкування з матір`ю повинно проходити під наглядом (присутності) батька, та на перших етапах рекомендовано за участю спеціаліста психолога, для подальшого коригування спілкування (побачень, відвідань, тощо) (а.с.13-17). Згідно Акту державного виконавця від 09 січня 2019 року складеного заступником начальника Кам`янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Андрієнко С.В., при примусовому виконані виконавчого листа №649/798/15-ц від 19.02.2016 року Великолепетиського районного суду Херсонської області про відібрання у [PERSON] його сина [PERSON] [INFO] , та повернути дитину матері [PERSON] , за участю понятих, в присутності слідчого СВ Кам`янсько-Дніпровського ВП с.лейтенанта Полєжаєвої В.П., представника служби у справах дітей [PERSON] встановлено, в приміщенні Кам`янсько-Дніпровського відділення Енергодарського ВП дитина [PERSON] відмовився їхати додому з матір`ю до [PERSON] . Висловив бажання жити з батьком [PERSON] , проживати з матір`ю відмовляється. Фізичний вплив до дитини не застосовувався (а.с.30). Згідно Акту державного виконавця від 09 січня 2019 року складеного заступником начальника Кам`янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Андрієнко С.В., при примусовому виконані виконавчого листа №649/798/15-ц від 19.02.2016 року Великолепетиського районного суду Херсонської області про відібрання у [PERSON] його сина [PERSON] [INFO] , та повернути дитину матері [PERSON] , за участю понятих, в присутності слідчого СВ Кам`янсько-Дніпровського ВП с.лейтенанта Полєжаєвої В.П., представника служби у справах дітей [PERSON] встановлено, в приміщенні Кам`янсько-Дніпровського відділення Енергодарського ВП дитина [PERSON] відмовився їхати додому з матір`ю до [PERSON] . Висловив бажання жити з батьком [PERSON] , проживати з матір`ю відмовляється. Фізичний вплив до дитини не застосовувався. Згідно Акту державного виконавця від 05.02.2019 року складеного заступником начальника Кам`янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Андрієнко С.В., при примусовому виконані виконавчого листа №649/798/15-ц від 19.02.2016 року Великолепетиського районного суду Херсонської області про відібрання у [PERSON] дитини [PERSON] , та передачі [PERSON] , в присутностДОПСП К-Дніпровського ВП Енергодарського ВП лейтенанта [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , представника [PERSON] , психолога [PERSON] КЗ Нововодянська ЗОШ І-ІІІ ст.начальника служби у справах дітей [PERSON] , психолога Д/с "Топольок" [PERSON] встановлено, на примусовому виконанні вищевказаного виконавчого документа за адресою: [ADDRESS] , дитина [PERSON] відмовляється йти до матері , вчепився роками у батька [PERSON] , не повертається до психолога, виконавця, матерів. На запитання дитина не відповідає, зі слів психолога дитині потрібна соціалізація. Згідно Акту державного виконавця від 28 лютого 2019 року складеного заступником начальника Кам`янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Андрієнко С.В., при примусовому виконані виконавчого листа №649/798/15-ц від 19.02.2016 року Великолепетиського районного суду Херсонської області про відібрання у [PERSON] його сина [PERSON] [INFO] , та повернути дитину матері [PERSON] , за участю представника боржника [PERSON] зазначено, що на 28.02.2019 року призначено проведення виконавчих дій за адресою м. Кам`янка-Дніпровська про. Толстого, бд. 7 у приміщенні Кам`янсько-Дніпровського районного ВДВС. На проведення виконавчих дій не з`явились представники Служби у справах дітей. [PERSON] на проведення виконавчих дій не з`явилась. Боржник разом з [PERSON] з`явились. Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного 15 січня 2019 року Службою у справах дітей Кам`янсько-Дніпровської районної державної адміністрації, за адресою: с. Нововодяне, вул. Маяковського, 1, проживає [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Умови проживання добрі. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: дитина має спільну кімнату з батьком, де є окреме дитяче ліжко, в кімнаті двоспальне ліжко, шафа для речей, комод. Дитина забезпечена одягом та взуттям відповідно до сезону та потреб,у дитини є велика кількість іграшок, є олівці, альбоми, зошити. Стосунки в сім`ї доброзичливі. Для виховання та розвитку дитини створено належні умови (а.с. 27). Відповідно до довідки, дитячим садком "Ромашка" Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області за №01-10/656 віл 17.09.2019 року, [PERSON] [INFO] дійсно відвідує зазначений дитячий садок у селі Нововоядне Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області з 02 вересня 2019 року. Відповідно до Витягу з картки розвитку дитини від 17.10.2019 року, дитина [PERSON] має затримку розвитку мовлення (а.с.24). Згідно висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 06 листопада 2018 р. №ІРЦ-85014/2018/1002 [PERSON] [INFO] , який проживає з батьком [PERSON] , отримував психолого-педагогічні та корекційно-розвиткові послуги в Комунальній установі "Інклюзивно-ресурсний центр" Енергодарської міської ради Запорізької області (а.с.20-23). Згідно листа-інформування №32 від 20.03.2019 року Комунальній установі "Інклюзивно-ресурсний центр" Енергодарської міської ради Запорізької області, [PERSON] для проведення комплексної оцінки дитини [PERSON] [INFO] зареєструвався у 19.10.2018 року. Комплексна оцінка розвитку дитини [PERSON] , фахівцями ІРЦ була проведена 23.10.2018 року. За результатами засідання було складено висновок про комплексну оцінку, в якому зазначено загальні дані про дитину з особливими освітніми потребами, її сім`ї. Протягом 25.10.-22.11.2018 року батько [PERSON] та дитина [PERSON] відвідували Інклюзивно-ресурсний центр Енергодарської міської ради Запорізької області. Дитині були надані корекційно-розвиткові послуги, а саме: 9 занять у практичного психорога [PERSON] та 9 занять у вчителя-дефектолога [PERSON] .. 28.02.2019 року батько [PERSON] звернувся в Інклюзивно-ресурсний центр з проханням відновити заняття з [PERSON] . На даний час раз на тиждень дитина відвідує ІРЦ. Де отримує корекційно-розвиткових послуг за індивідуальним графіком (а.с.103). Орган опіки та піклування - Кам`янсько-Дніпровська районна державна адміністрація Запорізької області як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Кам`нсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області, згідно висновку від 28 січня 2020 року №01-26/0047, вважає що кожним із батьків створені належні умови для проживання дитини, але виходячи із інтересів самої дитини, яка тривалий час проживає разом з батьком, прив`язаність його до матері не відома у зв`язку з чим зміна постійного місця проживання дитини може негативно вплинути на його психічне та фізичне здоров`я, орган опіки та піклування в найкращих інтересах дитини визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З зазначеного висновку від 28 січня 2020 року №01-26/0047 органу опіки та піклування також вбачається, що на підставі зроблених запитів встановлено, що представником Вояднської сільської ради було на запит служби було проведено бесіду з [PERSON] , під час якої сло відомо, що він любить свого батька, бабусю та дідуся. Дитина активна та грайлива, вміє рахувати та читати, родина [PERSON] в громаді характеризується позиивно. При винесенні по при винесенні рішенням Великобілозерським районним судом Херсонської області серед інших обставин, що мають істотне значення, зазначено, що дитині виповнилося трохи більше року та він перебуває на грудному годуванні. Наразі [PERSON] проживає з батьком, відвідує дитячий садок "Ромашка", батько та бабуся, дідусь, приділяють достатньо уваги вихованню дитини, мати в дошкільноу закладі вихователі не бачили жодного разу. Представник відповідача адвокат Дьяченко В.В. в обґрунтування своїх заперечень щодо позовних вимог надав копії судових рішень, зазначених вище, та листування з органами внутрішніх справ за 2016 рік щодо притягнення до відповідальності [PERSON] ; довідку про навчання №926 від 28.01.2019, довідку про грошове забезпечення №923 від 24.01.2019 року, з якої вбачається, що [PERSON] навчається в Професійному-технічному училищі №22, де з 01.10.2018 року по 31.12.2018 року вона отримала грошове забезпечення в сумі 1470,00 грн.; навчальну та громадські характеристики, згідно з якими вона характеризується з позитивного боку; акт обстеження житлово-побутових умов за її місцем проживання по [ADDRESS] від 27.01.2018 року, довідки про неперебування на обліку нарколога, психолога. З довідки №1 від 17.01.2019 року фермерського господарства "МАПА" [PERSON] дійсно працює охоронним з 17 січня 2019 року. Крім того позивачем надано довідки про неперебування на обліку нарколога, психолога. З метою виконання рішення суду щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю, [PERSON] у 2016 році зверталася до правоохоронних органів, якими за результатами перевірок викладених заявником фактів [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягнуто, вирок суду відсутній. Як вбачається з матеріалів справи, після звернення [PERSON] до суду з даним позовом, [PERSON] не змогла наладити контакт з дитиною, участі вихованні не приймає. Згідно частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Стаття 141 СК України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з положеннями частини першої, другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до положень частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За правилами частини першої статті 162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Згідно із статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до положень частини першої статті 3, частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно правового висновку зробленого у Постанові Верховного Суду від 23.12.2019 року по справі № 648/2062/18, провадження № 61-18574св19, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б якнайкращим інтересам дитини. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Частинами першою, другою статті 171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання. Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й стаття 12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов`язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю. Отже, з досягненням віку з якого вона може висловити свою думку, у дитини з`являється право бути вислуханою і почутою, брати активну участь у вирішенні своєї долі при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання. Судом враховується думка дитини [PERSON] , [INFO] , висловлену ним під час психологічного дослідження психолога, що викладений у Висновку від 18.09.2018 року, а також під час виконавчих дій 09.01.2019 та 05.02.2019 року, під час яких він висловив своє тверде бажання проживати з батьком та відмовився повертатися до матері. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. З урахуванням наведеного, суд вважає , що визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] з батьком забезпечить якнайкраще його інтереси, враховуючи його думку щодо бажання проживати разом з батьком та ту обставину, що він вже тривалий час, з вересня 2015 року, проживає з батьком, у сім`ї якого створені належні умови для виховання, навчання та гармонійного розвитку дитини, а тісні зв`язки з батьком та спільні захоплення дозволяють дитині відчувати себе щасливою та захищеною. Згідно вимог ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Виходячи з того, що дитина проживає разом з батьком й перебуває на його утриманні, сплата [PERSON] аліментів на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини в силу вимог статті 181 СК України та статті 273 ЦПК України підлягає припиненню, з моменту набуття рішенням законної сили. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 від усього її заробітку (доходу) щомісячно на користь підлягають задоволенню. Доводи викладені у відзиві щодо відсутності потреби брати до увагу думку дитини при вирішенні питання про її місце проживання спростовуються вищенаведеними приписами чинного законодавства, аналіз якого наведено у тексті судового рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору, оскільки його позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Outcome: approved