Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

28 грудня 2016 року заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання [ADDRESS] разом із спадкодавцем, [PERSON], яка померла [INFO], а також факт належності їй (заявниці) заповіту, посвідченого 16 січня 2015 року за реєстровим № 2, секретарем Міняйлівської сільської ради Саратського району Одеської області. Свою заяву обґрунтувала тим, що з 16 січня 2015 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала усе належне їй майно. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,38 га, розташовану на території Міняйлівської сільської ради Саратського району Одеської області. Заявниця звернулася до приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу з метою прийняття спадщини, але їй було відмовлено через те, що в заповіті прізвище спадкоємця замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». Під час розгляду справи представник заявниці підтримала заяву в повному обсязі та просила її задовольнити. Представник Міняйлівської сільської ради Саратського району Одеської області, якого належним чином повідомили про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення заяви. Свідок [PERSON] пояснила, що з 03 листопада 2015 року вона працює секретарем Міняйлівської сільської ради Саратського району Одеської області. Їй відомо, що 16 січня 2015 року за проханням [PERSON] в приміщенні Міняйлівської сільської ради Саратського району Одеської області секретар сільської ради [PERSON] посвідчила заповіт останньої, відповідно до якого [PERSON] була призначена спадкоємцем усього належного спадкодавцю майна. Однак, при посвідченні заповіту було допущено описку щодо прізвища спадкоємця і замість "[PERSON]" записано "[PERSON]". [PERSON] була бабою заявниці. Свідок неодноразово відвідувала [PERSON] за місцем проживання [ADDRESS] Їй відомо, що [PERSON] проживала постійно разом із спадкодавцем [PERSON] за вищевказаною адресою до дня смерті останньої Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] була його хрещеною, він неодноразово бував у неї вдома і йому відомо, що [PERSON] проживала постійно разом із [PERSON] по [ADDRESS] до дня смерті останньої. Заслухавши представника заявника, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як видно з копії паспорту серії [NUMBER], прізвище, ім'я та по батькові заявниці [PERSON] ( а.с.3). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області, та копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого Міняйлівською сільською радою Саратського району Одеської області, [PERSON] була бабою [PERSON] (а.с. 4-5). Як вбачається із заповіту, що зберігається у заявниці та у книзі нотаріально посвідчених заповітів Міняйлівської сільської ради Саратського району Одеської області, 16 січня 2015 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Міняйлівської сільської ради Саратського району Одеської області за реєстровим № 2 ( а.с. 9,47). Згідно заповіту, спадкодавець призначила заявницю спадкоємцем усього належного їй на момент смерті майна. Однак, в заповіті прізвище спадкоємця замість "[PERSON]" зазначено "[PERSON]". В реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Міняйлівської сільської ради Саратського району Одеської області за реєстровим № 2 від 16 січня 2015 року зареєстровано заповіт [PERSON]. За посвідчення заповіту [PERSON] сплатила державне мито (а.с. 46). В Спадковому реєстрі зареєстрований заповіт [PERSON], [INFO], посвідчений у Міняйлівській сільській раді Саратського району Одеської області 16 січня 2015 року, реєстровий № 2, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 48-51). Відповідно довідки Міняйлівської сільської ради Саратського району Одеської області , [PERSON] постійно проживала разом із [PERSON], починаючи з 2008 року і до дня смерті останньої, в [ADDRESS] (а.с. 12 ). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй на підставі державного акта серії [NUMBER] земельну ділянку ( а.с. 8 ). Нотаріус відмовив заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, через описку у заповіті щодо її прізвища (а .с . 13). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] до дня її смерті, яка настала [INFO], а також те, що заповіт, посвідчений секретарем Міняйлівської сільської ради Саратського району Одеської області 16 січня 2015 року за реєстровим № 2, складений [PERSON], належить спадкоємцю [PERSON], [INFO]. Заявниця не має іншої можливості одержати документи, які посвідчують ці факти; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення даних фактів породжує для заявниці юридичні наслідки. За таких обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved