Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Українстка страхова група" звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просило суд стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі - 7 890,35 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що між власником квартири [ADDRESS], [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страховою компанією «Українська страхова група» було укладено договір добровільного страхування майна №99-2808-15-00003 від 06.04.2016р., за яким було застраховано майнові інтереси зазначеної квартири. 27.07.2015 року сталася страхова подія - залиття застрахованої квартири, про що комісією КП ВОП «Михайлівська» було складено акт. Оскільки потерпілій стороні було сплачено суму страхового відшкодування в розмірі з вирахуванням франшизи - 7 890,36 грн., а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу кошти страхового відшкодування в розмірі - 7 890,36 грн., а також сплачену суму судового збору. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи за відсутності свого представника, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку за останнім відомим місцем своєї реєстрації, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив та не просив розглядати справу у її відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 квітня 2015 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Українська страхова група» було укладено Договір добровільного страхування майна фізичних осіб та цивільної відповідальності перед третіми особами №99-2808-15-00003, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечить чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, зазначеним в п. 3 цього Договору, а також пов'язані з відшкодуванням Страхувальником збитків, заподіяних ним третім особам, що виникають безпосередньо при володінні, користуванні та розпорядженням майном, зазначеним в п. 3 цього. (а.с. 5-6). Відповідно п. 3 Договору, застраховане майно за цим Договором є квартира [ADDRESS], загальною площею 60,7 кв.м. 27.07.2015 року сталася страхова подія - залиття застрахованої квартири з вище розташованої квартири [ADDRESS] через недбалість мешканців під час користування сантехнічними приладами, про що комісією КП ВОП «Михайлівська» у складі майстра ремонтної дільниці [PERSON], майстра т/д №1 [PERSON], слюсара-сантехника [PERSON] складний відповідний акт. (а.с. 7), в зв'язку з чим [PERSON] звернуся до позивача із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку. (а.с. 8-9). Так, сума страхового відшкодування, згідно звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого майну, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], склала 10 458,69 грн. Судом встановлено, що згідно страхового акту №ДКЦВ - 10316 від 07.09.2015 року розмір остаточного страхового відшкодування склав 7 890,35 грн. (а.с 43), який був виплачений страхувальнику [PERSON], що підтверджується копією платіжного доручення № 16709 від 08.09.2015 року (а.с. 44). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 Закону України "Про страхування" предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Приватного акціонерного товариства "Українстка страхова група" загальну суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі - 7 890,35 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі до суду даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved