Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON], Городоцької міської ради, виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області, КП Городоцьке РБТІ, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Городоцького РУЮ Львівської області, яку уточнила, про реальний поділ майна, поділ земельної ділянки з наданням її в користування, визнання незаконними та скасування рішень та визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності, вимоги в основному мотивує тим, що 25.07.1998р. між нею та відповідачем укладено шлюб, який рішенням суду від 12.05.2006р. розірвано. За час перебування в шлюбі, сторонами був придбаний житловий будинок за адресою м. Городок, [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 04.04.2003р., згідно з рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 02.07.2007 р. ідеальна частка її та відповідача в будинковолодінні складає ?. Рішеннями № 297 від 18.06.2009 р. та № 420 від 17.09.2009 р. виконкомом Городоцької міської ради, за заявою відповідача, без її відома та згоди, присвоєно частині спірного будинку адресний номера 4а та оформлено право власності на частину житлового будинку за відповідачем [PERSON], з такими рішеннями та реєстрацією права власності за відповідачем не погоджується, вважає такі незаконними, просить задовольнити позов, поділити реально будинковолодіння по [ADDRESS] із стягненням із відповідача компенсації за відхилення від рівності часток, встановити порядок користування земельною ділянкою з наданням її в користування сторонам, визнати незаконними та скасувати рішення виконкому Городоцької міської ради та визнати недійним та скасувати видане свідоцтво про право власності на ім'я [PERSON] та реєстрацію права власності, зобов'язати відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Городоцького РУЮ Львівської області внести відповідні зміни та стягнути з відповідача судові витрати. [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання за ним права власності на частину житлового будинку, яка належить [PERSON], за адресою [ADDRESS], припинивши право власності на неї [PERSON], вимоги в основному мотивує тим, що згідно рішення Городоцького районного суду Львівської області відповідачка зобов'язана сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], відповідачка [PERSON] рішення про стягнення аліментів не виконує, на даний час утворилась заборгованість по сплаті аліментів, просить про переведення на нього прав та обов'язків співвласника з проведенням відповідного перерахунку та про стягнення судових витрат. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] свій уточнений позов підтримали, з покликанням на висновок судової будівельно-технічної експертизи, звіт про оцінку майна, просять про його задоволення. У задоволенні позову [PERSON] просять відмовити. В судовому засіданні [PERSON] щодо задоволення позовних вимог [PERSON] про поділ будинковолодіння в загальному не заперечив, крім того, пояснив, що у спірному житловому будинку займає його частину, яка є половиною будинку, звернувся із заявою до Городоцької міської ради про оформлення права власності на частину житлового будинку та на підставі рішення виконкому Городоцької міської ради оформив свідоцтво про право власності на будинок [ADDRESS], вважає рішення виконкому правомірними, заперечує задоволенню позову [PERSON] в цій частині, крім того, з покликанням на заборгованість [PERSON] в частині виплати аліментів на утримання сина [PERSON], просить про задоволення позову про переведення на нього прав та обов'язків співвласника житлового будинку та про припинення права власності на житловий будинок [PERSON] Адвокат [PERSON] в своїй промові в суді висловився в підтримку позову [PERSON], щодо інформації у звіті про оцінку майна, проведеної на замовлення [PERSON], категорично заперечив, вважає, що такий не відповідає висновку судової будівельно-технічної експертизи, крім того, виконаний без виїзду оцінювачем на місце, без огляду будинку та зі слів [PERSON] В судовому засіданні представник відповідача Городоцької міської ради, виконкому Городоцької міської ради Львівської області позовні вимоги до них заперечила, пояснила, що рішення про оформлення права власності та про присвоєння номеру будинку приймалось виконкомом на підставі заяви [PERSON], з врахуванням рішення Городоцького районного суду від 02.07.2007 р., просить в цій частині позовних вимог відмовити, щодо інших позовних вимог, в т.ч. щодо реального поділу будинковолодіння заперечень не висловила, в цілому покладається на розсуд суду. В судовому засіданні представник відповідача відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції Львівської області проти задоволення позовних вимог до них заперечила, з покликанням на норми закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» просить в цій частині позовних вимог відмовити, крім того, подала про це письмові заперечення (т.1 а.с.147-149), в решті частині позовних вимог покладається на розсуд суду. В судовому засіданні представник відповідача КП Городоцьке РБТІ пояснив, що виготовили технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] на замовлення [PERSON] та на підставі рішення виконкому Городоцької міської ради, з тими приміщеннями, на які він вказав, щодо рішення покладається на розсуд суду. Заслухавши сторони, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання про наступне. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтетреси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст.ст.4,10,11,60,61,213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обгрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.07.1998 р., який рішенням Городоцького районного суду розірвано 12.05.2006 р. Під час перебування в шлюбі, а саме 04.04.2003р. між [PERSON], продавцем, та [PERSON], покупцем, було укладено договір купівлі-продажу серії ВАЕ № 742833 житлового будинку за адресою [ADDRESS] (реєстраційна справа № 765 а.18). Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи. Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 02.07.2007 р. за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності по ? за кожним будинковолодіння за адресою [ADDRESS] (т.1 а.с. 5,6) та як вбачається із копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССР № 594583 від 13.10.2009 р. ? домоволодіння по [ADDRESS] зареєстровано на [PERSON] (т.1 а.с. 8). Згідно зі ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до Висновку № 5004/5005 від 29.01.2013 р. судової будівельно-технічної експертизи експертом запропоновано два варіанти реального поділу будинковолодіння та визначено реальну вартість будинковолодіння за адресою [ADDRESS] (т.1 а.с. 53-65. 110). Відповідно до ст. ст.364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України. За ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників, або законом. Як вбачається з матеріалів справи, копії рішення суду від 02.07.2007 р. (Т.1 а.с. 5,6), пояснень сторін, представника в суді, сторонам належить по ? частки в будинковолодінні за адресою [ADDRESS]. Як вбачається із оглянутої в суді інвентаризаційної справи № 765 на житловий будинок [ADDRESS] загальна площа житлового будинку становить 76,2 м2. Як встановлено в суді та не заперечувалось сторонами, [PERSON] з сином [PERSON], 1998 р.н., фактично проживають та користуються частиною приміщень у житловому будинку за адресою [ADDRESS], а саме, коридором під літ. 1-3, кімнатою під літ. 1-4, ванною кімнатою під літ. 1-5, кухнею під літерою 1-6, загальною площею 38,1 м2, що становить ? від загальної площі будинку. [PERSON] на часі розгляду справи в будинку не проживає. Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст. 212 ЦПК України. Жодний доказ не має для суду наперед встановленого значення. За наведеного, оглянувши висновок експерта, беручи до уваги ту обставину, що відповідач-позивач [PERSON] з неповнолітнім сином [PERSON], 1998 р.н., фактично проживають та користуються половиною житлового будинку, загальною площею 38,1 м2, суд приходить переконання про поділ будинковолодіння за фактичним користуванням та виділити [PERSON] наступні приміщення: коридор під літ. 1-3, кімнату під літ. 1-4, ванну кімнату під літ. 1-5, кухню під літерою 1-6, загальною площею 38,1 м2, що становить ? від загальної площі будинку з облаштуванням окремого входу до будинку з коридору під літ. 1-3, та виділити [PERSON] наступні приміщення: веранду під літ. 1-1, коридор під літ. 1-2, кімнату під літ. 1-7, кімнату під літ. 1-8, загальною площею 38,1 м2, що становить ? від загальної площі будинку з встановленням порядку користування горищем кожному із співвласників над своїми приміщеннями із облаштуванням [PERSON] виходу на горище, дворову вбиральню залишити у спільному користуванні. Оскільки загальна площа приміщень, які виділяються кожному із співвласників є рівною, по 38,1 м2 кожному, підстав для виплати компенсації за відхилення від часток, як про це просить [PERSON] немає, а отже, запропонований нею Звіт про оцінку майна суд до уваги не бере. Статтею 152 Житлового Кодексу передбачено, що переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадиться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради. Представник Городоцької міської ради, виконкому Городоцької міської ради Львівської області в судовому засіданні щодо поділу житлового будинку з врахуванням висновку експерта заперечень не висловила. Суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Кодексом та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт, зокрема рішення уповноваженого органу державної влади чи місцевого самоврядування, або цивільно-правова угода. Як вбачається із копії рішення Городоцької міської ради від 02.09.2005 р. № 1358, сесія Городоцької міської ради розглянувши заяву [PERSON] вирішила передати їй у власність земельну ділянку по [ADDRESS], загальною площею 0,1544 га, з них 0,1 га для обслуговування жилого будинку і господарських споруд та 0,0544 га для ведення особистого селянського господарства, розміри і площа земельної ділянки будуть уточнені в процесі виготовленя державного акту на право власності. (Т. 1, а.с. 244). Згідно ст. 125 та ст. 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Як встановлено в суді з пояснень позивачки [PERSON] та її представника державний акт на право приватної власності на земельну ділянки на підставі вищевказаного рішення вона не виготовила. За наведеного, оскільки своїм суб'єктивним правом позивачка не скористалась, право власності на земельну ділянку відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не оформила, в позовній заяві просить про встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою у спосіб - виділити сторонам земельну ділянку із встановленням меж, що не являється компетенцією суду, а отже, в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Одним із основних принципів місцевого самоврядування, у відповідності до ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є законність. Відповідно, всі рішення, які приймаються, повинні відповідати Конституції України та чинному законодавству України. Згідно з нормами ч.1, 3 ст. 364, ч.1, 3 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути виділене (поділене) в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Договір про виділ (поділ) нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Із копії рішення виконкому Городоцької міської ради Львівської області від 18.06.2009 р. № 297 (т.1 а.с. 120) видно, що розглянувши заяву [PERSON], вирішили присвоїти житловому будинку по [ADDRESS] і яке належить [PERSON] адресний номер [ADDRESS]. Із копії рішення виконкому Городоцької міської ради Львівської області від 17.09.2009 р. № 420 (т.1 а.с. 121) видно, що розглянувши заяву [PERSON], вирішили оформити свідоцтво про право власності гр. [PERSON] на житловий будинок, заг. пл. 38,1 м2 та житловою площею 19,2 м2 по [ADDRESS] та видати свідоцтво про право власності на цей будинок. З пояснень в суді відповідача [PERSON], оглянутих в суді інвентаризаційних та реєстраційних справ № 1241 та 765 на житловий будинок № 4 та [ADDRESS], копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС № 355356 від 30.10.2009 р. (т.1 а.с. 122) вбачається, що на підставі рішення виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області від 17.09.2009 р. № 420 [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 38,1 м2, житловою площею 19,2 м2, кімнат 1, кухня 1 і складається з житлового будинку, гаражу, убиральні, огорожі. Як встановлено в суді та не заперечувалось в судовому засіданні [PERSON] та представником виконавчого комітету Городоцької міської ради, рішення про оформлення права власності на частину житлового будинку із визначенням площі та приміщень як на окремий житловий будинок та присвоєння йому окремого номеру вирішувалось виконкомом Городоцької міської ради лише на підставі заяви одного із співвласників [PERSON], на засіданні виконавчого комітету [PERSON] присутня не була, аналогічну заяву не подавала, письмовий договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна між [PERSON] та [PERSON] не укладався та нотаріально не посвідчувався, а отже, всупереч вимогам закону. Відповідно до положень ст. ст. 11, 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Згідно ч.10 ст. 59 цього Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. За наведеного, рішення виконкому Городоцької міської ради Львівської області від 17.09.2009 р. № 420 «Про оформлення права власності на житловий будинок [ADDRESS] [PERSON]» та рішення № 297 від 18.06.2009 р. «Про присвоєння адресного номеру житловому приміщенню по [ADDRESS]» прийнято всупереч нормам Конституції України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», без згоди іншого співвласника - позивачки [PERSON], без письмового договору між співвласниками, порушують права позивачки, а отже є незаконними та підлягають скасуванню. Враховуючи наведене, а саме, що Свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] на [PERSON] серії САС № 355356 від 30.10.2009 р. видане на підставі незаконного рішення № 420 від 17.09.2009 р., яке підлягає скасуванню, таке свідоцтво слід визнати недійсним. Оскільки, Свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] на [PERSON] серії САС № 355356 від 30.10.2009 р. суд визнає недійсним, що саме вказує на його незаконність, а також тягне за собою скасування державної реєстрації права власності, підстав ще і для скасування свідоцтва та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, як про це просить позивачка, немає. З пояснень в суді представника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Городоцького РУЮ Львівської області встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутній запис про реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS], таке зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно та приймалось реєстратором БТІ, а отже вимоги щодо зобов'язання відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Городоцького РУЮ Львівської області внести запис про скасування державної реєстрації права власності до задоволення не підлягають. [PERSON] та [PERSON] відповідно до рішення Городоцького районного суду від 02.07.2007 р. є власниками кожний по ? ідеальних частин будинковолодіння по [ADDRESS], зараз суд приходить до переконання про реальний розподіл будинковолодіння в натурі між співвласниками, [PERSON] погоджується в суді на реальний розподіл будинковолодіння, а отже підстав для визнання права власності за [PERSON] на будинковолодіння в цілому, в порядку переведення на нього прав та обов'язків співвласника на частину квартири, немає. З огляду на вищенаведене, суд приходить переконання про реальний поділ житлового будинку [ADDRESS] за фактичним користуванням та виділити [PERSON] наступні приміщення: коридор під літ. 1-3, кімнату під літ. 1-4, ванну кімнату під літ. 1-5, кухню під літерою 1-6, загальною площею 38,1 м2, що становить ? від загальної площі будинку, з облаштуванням окремого входу до будинку через коридор під літ. 1-3, та виділити [PERSON] наступні приміщення: веранду під літ. 1-1, коридор під літ. 1-2, кімнату під літ. 1-7, кімнату під літ. 1-8, загальною площею 38,1 м2, що становить ? від загальної площі будинку, з встановленням порядку користування горищем кожному із співвласників над своїми приміщеннями із облаштуванням [PERSON] виходу на горище, дворову вбиральню залишити у спільному користуванні, а також про визнання незаконними та скасування рішень виконкому Городоцької міської ради Львівської області від 17.09.2009 р. № 420 «Про оформлення права власності на житловий будинок [ADDRESS] [PERSON]» та № 297 від 18.06.2009 р. «Про присвоєння адресного номеру житловому приміщенню по [ADDRESS]» та про визнання недійсним Свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS] на [PERSON] серії САС № 355356 від 30.10.2009 р., в решті частині позовних вимог сторін - відмовляє. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені, судові витрати, якщо позов задоволено частково судові витрати присуджуються пропорційно до задоволених позовних вимог. За наведеного та

Outcome: partial