Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

20 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Сіріус-777», в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача борг за суборенду приміщення за договором суборенди в сумі 7015 грн. 61 коп., матеріальні збитки за пошкодження меблів в сумі 936 грн., моральну шкоду в сумі 3000 грн., судові витрати в сумі 1794 грн. 39 коп. Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом, позивач посилається на те, що 15.11.2013 року між позивачем та ТОВ "Сіріус - 777" в особі директора Журавської І.М. було укладено Договір суборенди нежитлового приміщення № 3 (далі Договір суборенди), яке розташоване у м. Києві по [ADDRESS] відповідно до якого відповідач в особі директора Журавської І.М. зобов'язувалось щомісячно сплачувати позивачу кошти за суборенду приміщення в розмірі 2598 грн. 40 коп. Однак свої зобов'язання відповідач не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за березень, квітень та травень 2014 року в сумі 7015 грн. 61 коп. Крім того, в порушення умов Договору суборенди (п.7.2.3, п.7.2.6) відповідач пошкодив меблі позивача, чим останньому було завдано матеріальних збитків на загальну суму 936 грн. Також позивач зазначає, що внаслідок порушення своїх зобов'язань та зухвалого ігнорування законних вимог, йому було заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 3000 грн. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, повноважного представника не направив, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи. Зі згоди позивача суд визнав за можливе проведення заочного розгляду справи, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів про права та обов'язки сторін. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку позивача, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15.11.2013 року між позивачем та ТОВ " Сіріус - 777 " в особі директора Журавської І.М. було укладено Договір суборенди нежитлового приміщення [ADDRESS] (а.с.11-13). Право позивача здавати орендоване приміщення в суборенду, підтверджується Договором оренди нежитлових приміщень №284 від 31.08.2012р. та додатковою угодою №1 від 31.08.2012р. (а.с.17-18, 21). В пункті 4.1 Договору суборенди сторонами було погоджено, що термін оренди становить до 15.05.2014 року без права викупу приміщення. В пункті 5.1 Договору суборенди було погоджено загальну орендну плату, яка становить 2598 грн. 40 коп. на місяць. Про що складено відповідний розрахунок (а.с.16). Відповідно до умов п. 5.2 Договору суборенди суборендар протягом 20 банківських днів з дати підписання Договору суборенди зобов'язаний сплатити Орендарю гарантійний платіж в розмірі місячної орендної плати за останній місяць користування приміщенням для забезпечення виконання грошових зобов'язань за договором. Однак в порушення умов договору до цього часу вказаний платіж відповідачем не сплачено, що підтверджується борговою розпискою директора ТОВ "Сіріус - 777" Журовської І.М. від 31.01.2014 року (а.с.23). Згідно із п. 5.3 Договору суборенди, орендна плата нараховується суборендарю починаючи з моменту підписання Акту приймання-передачі до моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі приміщення з суборенди. Відповідно до акту приймання-передачі приміщення від 21.05.2014р. ТОВ "Сіріус - 777" в особі директора Журавської І.М. передала в належному стані [PERSON] нежитлове приміщення, яке розташоване у м. Києві по [ADDRESS] (а.с.24). В порушення умов п.5 договору суборенди у відповідача утворилась заборгованість на загальну суму 7015 грн. 61 коп., що складається з несплаченої відповідачем орендної плати за березень 2014 року в розмірі 2598 грн. 40 коп., квітень 2014 року в розмірі 2598 грн. 40 коп. та 21 день травня 2014 року в розмірі 1818 грн. 81 коп. та яка на сьогоднішній день відповідачем не сплачена. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 774 ЦК України до договору піднайму застосовуються положення про договір найму. Частиною 1 ст. 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України). Відповідач не виконував договірні зобов'язання належним чином, порушив умови договору та приписи ст. ст. 526, 530, 759, 762, 774 ЦК України, має заборгованість за договором суборенди, яку добровільно не погашає, а тому позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за договором суборенди в розмірі 7015 грн. 61 коп. підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до п.8.5 Договору суборенди одночасно з поверненням приміщення суборендар повинен передати орендарю меблі і обладнання, зазначені в Додатку №1, в справному стані (без пошкоджень та змін). В додатку №1 до Договору суборенди зазначено перелік меблів та обладнання, які передаються відповідачу відповідно до акту приймання-передачі від 15.11.2013р. (а.с.14). Під час приймання від відповідача меблів та обладнання було встановлено пошкодження меблів, у зв'язку з чим відповідач зобов'язався усунути виявлені пошкодження до 01.06.2014 року (а.с.25). Однак до цього часу виявлені пошкодження усунуті не були. Для встановлення характеру пошкоджень та розміру матеріальних збитків позивач замовив проведення експертного товарознавчого дослідження в КНДІСЕ м. Києва (а.с.30-32). Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження № 6938/14-53 від 28.07.2014 року було встановлено, що причиною виникнення пошкоджень є вплив вологи на елементи досліджуваних столів, середній розмір матеріальної шкоди становить 936 грн. (а.с.33-37). Відповідно ч. 1 статті 773 ЦК України наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Відповідач не дотримався умов п. п. 7.2.3, 7.2.6 Договору суборенди, де зазначено, що суборендар зобов'язаний не псувати та не змінювати споживчих та інших властивостей меблів і обладнання, які знаходяться у приміщенні відповідно до Додатку № 1 та дотримуватись санітарних норм, температурного режиму, належного використання будь-якого встановленого в приміщенні обладнання згідно з вимогами по експлуатації. Частиною 2 статті 773 ЦК України передбачено, якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідач в порушення умов договору та приписів статті 773 ЦК України, внаслідок пошкодження меблів, зазначених в Додатку №1 до Договору суборенди, завдав позивачу майнової шкоди, а тому позовні вимоги позивача щодо відшкодування матеріальних збитків в розмірі 936 грн. підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 3000 грн. в рахунок моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною 1 статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як роз'яснено в Постанові Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ст.137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. В обґрунтування даних вимог, позивач посилається на те, що грубе і очевидне порушення його цивільних прав, пошкодження його майна та зухвале ігнорування законних вимог спричинило йому душевні страждання, які супроводжувались безсонням. З урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння, душевних страждань позивача, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 3000 грн. підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем на: проведення експертного товарознавчого дослідження в розмірі 1402 грн. 20 коп. (а.с.32); сплату касового збору в розмірі 28 грн. 04 коп. (а.с.32); відправку телеграм відповідачу в розмірі 115 грн. 68 коп. (а.с.40); сплату судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.1); сплату касового збору в розмірі 4 грн. 87 коп. (а.с.2). Загальний розмір судових витрат позивача склав 1794 грн. 39 коп., які підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved