Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ОСББ «Джерела», третя особа - [PERSON], про визнання рішення загальних зборів ОСББ «Джерела» від 15 квітня 2011 року незаконним. В подальшому доповнила свої вимоги, подавши заяву про збільшення позовних вимог від 10 квітня 2017 року (а.с. 168-171), та окрім вимоги про визнання рішення загальних зборів ОСББ «Джерела» від 15 квітня 2011 року незаконним, просила визнати незаконним від 19 квітня 2011 року рішення членів правління ОСББ «Джерела», оформлене протоколом засідання правління ОСББ № 1 від 19 квітня 2011 року в частині обрання головою правління ОСББ «Джерела» [PERSON] - особи, яка не є власником квартири в будинку, де створено ОСББ; визнати незаконним з дати складання протокол загальних зборів членів ОСББ «Джерела», оформлений у січні-травні 2014 року в частині обрання членом правління [PERSON] - особи, яка не є власником квартири в будинку, де створено ОСББ; визнати незаконним з дати складання протокол засідання правління ОСББ «Джерела», оформлений у січні-травні 2014 року в частині обрання головою правління [PERSON] - особи, яка не є власником квартири в будинку, де створено ОСББ; визнати незаконною з 27 травня 2014 року довіреність, видану 27 травня 2014 року на ім»я [PERSON], від імені голови правління ОСББ «Джерела» [PERSON] - особи, яка не є власником квартири в будинку, де створено ОСББ, та яка не уповноважена на надання довіреностей від імені голови правління ОСББ «Джерела». Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ОСББ «Джерела», третя особа - [PERSON], про визнання рішення загальних зборів ОСББ «Джерела» від 15 квітня 2011 року з усіх питань порядку денного, оформлене протоколом від 15 квітня 2011 року через відсутність кворуму, розгляд та прийняття неповноважним органом управління об»єднання та неповноважними особами рішень з питань, які відносяться до виключної компетенції загальних зборів членів об»єднання, у тому числі щодо визначення тарифу на обслуговування будинку і прибудинкової території для мешканців будинку об»єднання, обрання членом правління ОСББ «Джерела» [PERSON] - особи, яка не є власником квартири в будинку, де створено ОСББ «Джерела» незаконним, відмовлено (а.с.96-97). Позивачка в судове засідання не з»явилась, належним чином повідомлена про час та місце вирішення процесуальної дії - ухвалення додаткового рішення, що підтверджується розпискою (а.с.180), зворотнім повідомленням рекомендованого листа (а.с.183, 184, 185), звернулась до суду із заявою від 17 березня 2017 року про розгляд справи за її відсутності з підтриманням позовних вимог (а.с.56), а її представник в особі [PERSON], діючий на підставі довіреності від 05 квітня 2017 року (а.с.175), будучи присутнім в судовому засіданні 24 липня 2017 року, позовну заяву в редакції вимог від 10 квітня 2017 року підтримав та просив її задовольнити, про що ухвалити додаткове рішення. Представник відповідача Дроботько О.В., діюча на підставі довіреності від 26 жовтня 2016 року (а.с.177), не заперечуючи проти ухвалення додаткового рішення, просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в їх редакції від 10 квітня 2017 року за безпідставністю та необгрутованістю. Третя особа в судове засідання повторно не з»явились, належним чином повідомлена про час та місце його проведення (а.с.182), проте її неявка, відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України, не перешкоджає розглядові питання про ухвалення додаткового рішення. Суд, що ухвалив рішення, відповідно до ст. 220 ЦПК України, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд вирішив питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення в частині позовних вимог в редакції від 10 квітня 2017 року, дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення в частині доповнених позивачем вимог та відмові у їх задоволенні із наступних підстав. Судом встановлено, що 26 грудня 2002 року в будинку № 13 по вул. Вишняківська у м. Києві створено ОСББ «Джерела». 15 квітня 2011 року, 19 квітня 2011 року ОСББ «Джерела» його загальними зборами та членами правління прийнято юридично-значими рішення, які є предметом оскарження, серед яких й обрання 19 квітня 2011 року головою об"єднання [PERSON] Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ОСББ «Джерела», третя особа - [PERSON], про визнання рішення загальних зборів ОСББ «Джерела» від 15 квітня 2011 року незаконним відмовлено (а.с.96-97). Доповнивши свої вимоги позовними вимогами в редакції від 10 квітня 2017 року, позивач вважає, що оскільки [PERSON] в період з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2012 року й до цього часу не була власником квартири в будинку, де створено ОСББ «Джерела», а отже не володіла правом були членом ОСББ, брати участь в управлінні об»єднання, обирати та бути обраною до складу статутних органів об»єднання, проте усупереч цього вона приймала участь в управлінні об»єднання, обирала та була обраною до складу статутних органів об»єднання, за наслідками яких рішення загальних зборів членів ОСББ, засідання правління прийняті з порушенням вимог закону, у зв»язку з чим вони підлягають визнанню незаконними, окрім того просила визнати незаконною з 27 травня 2014 року довіреність, видану 27 травня 2014 року на ім»я [PERSON], від імені голови правління ОСББ «Джерела» [PERSON] - особи, яка не є власником квартири в будинку, де створене ОСББ, та яка не уповноважена на надання довіреностей від імені голови правління ОСББ «Джерела». Проте, погодитися з такою правовою позицією суд не може, виходячи із встановлених фактів та відповідних їм правовідносин. Відповідно до п.5.1 Статуту ОСББ "Джерала" членами об"єднання можуть бути фізичні та юридичні особи - власники квартир, жилих або нежилих приміщень у житловому будинку, а якщо об"єкти перебувають у спільній сумісній власності або у спільній частковій власності - уповноважені власники. Так, [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], зареєстрованим у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва від 28 лютого 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу вказаних осіб (а.с.196). Під час перебування у шлюбі подружжям набуто майно - квартиру [ADDRESS] (а.с.195), яка зареєстрована на праві приватної власності на [PERSON] згідно Свідоцтва про право власності від 13 лютого 2003 року, виданого на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 05 лютого 2003 року, зареєстрованого в КМБТІ 17 лютого 2003 року (а.с.195). Відповідно, майно, набуте подружжям у період шлюбу, є їх спільної сумісною власністю, а тому вважати, що [PERSON] не є власником квартири в будинку, де створено ОСББ «Джерела», правових підстав немає, відповідно з цих підстав [PERSON] в період з 17 лютого 2003 року й до цього часу була та є власником квартири в будинку, де створено 26 грудня 2002 року ОСББ «Джерела», а отже володіла правом були членом ОСББ, брати участь в управлінні об»єднання, обирати та бути обраною до складу статутних органів об»єднання, та будучи посадовою особою - головою правління ОСББ «Джерела», мала право/повноваження на надання довіреності на представлення інтересів очолюваного нею об"єднання іншій (іншим) особам, й у тому числі довіреності від 27 травня 2014 року на ім"я [PERSON] (а.с.176). Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (ч.3 ст. 244 ЦК України). Довіреність від імені юридичної особи, відповідно до ст. 246 ЦК України, видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимогипозивача не доведені, обставини, викладені в позовній заяві не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, оскільки вони взагалі відсутні, відтак законні підстави для задоволення позову судом не встановлені. Окрім того - відмови у задоволенні позову по суті, суд за заявою відповідача згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України до спірних правовідносин в частині вимоги про визнання незаконним від 19 квітня 2011 року рішення членів правління ОСББ «Джерела», оформлене протоколом засідання правління ОСББ № 1 від 19 квітня 2011 року в частині обрання головою правління ОСББ «Джерела» [PERSON] - особи, яка не є власником квартири в будинку, де створене ОСББ, застосовує строк позовної давності. Так, позивач оскаржує рішення від 19 квітня 2011 року, проте звернувся до суду з даним позовом лише 10 квітня 2017 року (а.с.145-148), тобто з порушенням загального строку позовної давності, визначеного ст. ст. 256, 257 ЦК України. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч.5 ст. 267 ЦК України), проте позивач із заявою про поновлення строку позовної давності не звертався. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч.3, 4 ст. 267 ЦК України). На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed