Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Аланд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору,на стороні відповідача Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець округу міста Київ Малкова Марія Вікторівна, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, вчиненого 04 вересня 2020 року та зареєстрованого в реєстрі за № 25856. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що у квітні 2021 року він дізнався, що 27 жовтня 2020 року постановою приватного виконавця міста Київ Малковою Марією Вікторівною відкрито виконавче провадження №63421521 на підставі виконавчого напису вчиненого 04 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем за №25856. Позивач зокрема зазначає, що приватний нотаріус, під час вчинення виконавчого напису, не перевірив чи є безспірною заборгованість, чим порушив приписи ст.88 Закону України «Про нотаріат», що є безумовною підставою для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 22 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. В судове засідання позивач не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Натомість від представника позивача 02 липня 2021 року надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у його відсутність та щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач ТзОВ "Аланд" та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець округу міста Київ Малкова Марія Вікторівна, будучи належним чином повідомленими, у судове засідання не з`явилися, явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов та пояснень щодо позову не подали. Зважаючи на те, що від відповідача не надійшов відзив на позов та позивач не заперечив проти розгляду справи за відсутності відповідача, суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши позовну заяву, а також інші докази у справі, судом встановлено таке. 04 вересня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №25856, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АЛАНД" заборгованість у розмірі 21 048 грн 50 коп. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 63421521 від 27.10.2020, виконавче провадження щодо [PERSON] відкрито на підставі виконавчого напису №25856 від 004.09.2020, що вчинено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений у пп. 2.3 п. 2 гл.16 розд. ІІ порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Виходячи з викладеного, суд погоджується з доводами позивача про те, що заборгованість, яка запропонована приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем до стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд», не є безспірною. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зважаючи на те, що до суду не подано доказів безспірності заборгованості позивача перед відповідачем і позивач таку заборгованість оспорює, суд дійшов висновку, що вказана у виконавчому написі заборгованість не є безспірною. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що виконавчий напис був виданий неправомірно, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 908, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved