Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що [INFO] народився їх онук [PERSON]. Батьками дитини є відповідачі по справі ( їх син [PERSON] та колишня дружина сина [PERSON]). З вересня 2011 року їх онук [PERSON] став проживати разом з ними, позивачами по справі, оскільки після припинення спільного проживання відповідачів дитина стала їм не потрібна. Кожен з них займається влаштуванням свого особистого життя, не хвилюючись, чи забезпечена їх дитина всім необхідним для життя. Батьки хлопчика не спілкуються з дитиною з 2011 року, не проявляють до дитини батьківських почуттів. В даний час позивачі самостійно займаються вихованням та утриманням онука, позитивно характеризуються за місцем проживання, мають власне житло, яке обладнане всім необхідним для проживання та належного розвитку дитини, тому вони просять позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], призначити їх опікунами дитини та стягнути з відповідачів аліменти на утримання сина у розмірі 1/ 4 частина заробітку з кожного. Позивачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник [PERSON] в судовому засіданні, кожний окремо, позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні позовній заяві, та просили позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про слухання справи були повідомлені. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява відповідно до якої з позовом погодився, просить розглянути справу у його відсутність. Представник третьої особи - служба у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради Виноградов Д.В. позов підтримав частково, вважає, що в інтересах дитини необхідно відповідачів позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON], в іншій частині позов залишити без задоволення. Представник третьої особи - служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради Головіна І.Я. позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Прокурор Ковтун Н.В. позовні вимоги підтримала частково , вважає, що в інтересах дитини відповідачів по справі необхідно позбавити батьківських прав, в іншій частині позов залишити без задоволення. Вислухавши позивачів, їх представника, думку представників служб у справах дітей, прокурора, свідків суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» дитина, яка залишилася без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав отримує визначене відповідно до законодавства становище дитини, позбавленої батьківського піклування, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 24 - копія свідоцтва про народження дитини). Позивачі [PERSON] та [PERSON] є бабусею та дідусем неповнолітнього [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8 - довідка ), однак фактично проживає з вересня 2011 року за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на утриманні позивачів (а.с. 12 - копія акту). Батьки дитини ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавляться життям своєї дитини, самоусунулися від його виховання, утримання. З характеристики завідувача ККДНЗ № 72 (а.с. 14 ) вбачається, що [PERSON] відвідує дошкільний заклад, вихованням та доглядом за дитиною займається бабуся [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30.03.2007 року зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд бере до уваги висновок виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради від 15 05 2014 року , згідно якого вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до сина [PERSON], [INFO] у зв"язку зі злісним ухилення останнього від виконання своїх батьківських обов"язків. Крім того, суд бере до уваги висновок виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 15 07 2014 року , згідно якого вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до наданої характеристики від 17 06 2014 року [PERSON] веде аморальний спосіб життя, в квартирі з"являються особи підозрілої поведінки, вихованням дитини вона не займається. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знайома з сім"єю [PERSON] приблизно 6 років. Знає особисто [PERSON] Зазначила, що приблизно 3 роки малолітній [PERSON] проживає з бабусею та дідусем . Батьки дитиною не цікавляться, матеріально не утримують. [PERSON] ніде не працює, навідує дитину вкрай рідко, а мати [PERSON] веде аморальний спосіб життя . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що є дружиною брата відповідача [PERSON] Приблизно 3 роки [PERSON] проживає у бабусі та дідуся та знаходиться на їх утриманні, вони піклуються про нього, виховують. Батьки дитини самоусунулися від виховання дитини. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, за 3 роки навіть не передзвонила дитині, батько [PERSON] не працює, дитиною не займається, матеріально не утримує. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що приблизно 3 роки [PERSON] проживає у бабусі та дідуся та знаходиться на їх утриманні, вони піклуються про нього, виховують. Батьки дитини самоусунулися від виховання дитини. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, батько [PERSON] не працює, дитиною не займається, матеріально не утримує. Крім того, в судовому засіданні факту чинення перешкод [PERSON] та [PERSON] в спілкуванні з дитиною не встановлено. Таке ставлення відповідачів до утримання та виховання своєї дитини протягом тривалого часу суд розцінює як ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків. Аналізуючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності, зв'язку у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачі свідомо самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме: не піклуються про фізичний, духовний і моральний розвиток своєї дитини, оскільки не спілкуються з нею, не допомагають матеріально, не забезпечують належних умов проживання, лікування, одягом, харчуванням, що свідчить про те, що вони нехтують своїми батьківськими обов'язками, а тому є всі підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх сина. За змістом п. 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року, під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини виконавчий орган міської, районної у місті ради подає до суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесід з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, що стосуються зазначеної справи. Пунктом 35 вказаної Постанови визначено, що після встановлення статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського виконавчий орган міської, районної у місті ради за місцем походження такої дитини вживає вичерпних заходів до влаштування її в сім'ю громадян України (усиновлення, під опіку, піклування, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу). Під час визначення форми влаштування в інтересах дитини мають бути враховані обставини, за яких дитина втратила батьківське піклування, її життєвий шлях, родинні зв'язки, наявність братів і сестер, контакти із соціальним оточенням, стан здоров'я, освіта, інші потреби. Відповідно до п. 22 Постанови, рішення про надання статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, приймається виконавчим органом міської чи районної у місті ради за місцем знаходження такої дитини за поданням служби у справах дітей. Відповідно до частини 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особо, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. До суду не надходило подання органу опіки та піклування про призначення [PERSON] опікунів. До суду надійшов лист від органу опіки та піклування Довгинцівської районної в місті ради про відсутність законних підстав для надання висновку щодо вирішення зазначеного спору ( доцільність призначення [PERSON] опікунами їх малолітнього онука [PERSON]). За відсутності подання орган опіки та піклування щодо доцільності призначення [PERSON] опікунами суд позбавлений можливості призначити позивачів опікунами, а тому позов в частину призначення їх опікунами задоволенню не підлягає. Враховуючи, що аліменти стягуються на користь батьків, опікунів, тощо, а позивачі не є опікунами малолітнього [PERSON], позовні вимоги про стягнення аліментів також задоволенню не підлягають до вирішення питання про призначення опікуна.

Outcome: approved