Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 336 від 13.03.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за Кредитним договором № R01.00407.005191405 від 25.04.2019 року у розмірі 19776,95 грн., яка складається з 11268,89 грн. - строкової заборгованості за основним боргом; 4191,40 грн. - простроченої заборгованості за основним боргом; 3616,00 грн. - простроченої заборгованості за процентами; 28,44 грн. - строкової заборгованості за процентами; 672,22 грн. - пені, а також 1900,00 грн. за вчинення виконавчого напису, на загальну суму 21676,95 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.04.2019 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Ідея Банк» був укладений Кредитний договір № R01.00407.005191405. 13.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис № 336 про стягнення з Позивача на користь Відповідача заборгованості за Кредитним договором № R01.00407.005191405 від 25.04.2019 року за період з 02.08.2019 року по 04.02.2020 року у розмірі 19776,95 грн., яка складається з наступного: 11268,89 грн. - строкової заборгованості за основним боргом; 4191,40 грн. - простроченої заборгованості за основним боргом; 3616,00 грн. - простроченої заборгованості за процентами; 28,44 грн. - строкової заборгованості за процентами; 672,22 грн. - пені, а також 1900,00 грн. за вчинення виконавчого напису Нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат», на загальну суму 21676,95 грн. 04.06.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною було відкрито виконавче провадження № 62273397 на підставі виконавчого напису № 336 від 13.03.2020 року. Однак Позивач не погоджується з вчиненим виконавчим написом, вказаним розміром заборгованості, вважає його перебільшеним, нарахованим з порушенням умов Кредитного договору, у зв`язку з чим вчинення виконавчого напису нотаріусом - незаконним, яке порушує законодавство України. Позивач заперечує проти отримання нею письмових повідомлень від Відповідача та Нотаріуса про наявність заборгованості за Кредитним договором №R01.00407.005191405 від 25.04.2019 року та намір вчинити виконавчий напис, а Відповідач не надав Нотаріусу доказів отримання Боржником письмової вимоги про усунення порушень, що позбавило Позивача права заперечити проти вчинення виконавчого напису та подати Нотаріусу докази на підтвердження своїх заперечень. При вчиненні виконавчого напису Нотаріус не отримував від Відповідача та Позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, мекоріальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у Нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості за Кредитним договором №R01.00407.005191405 від 25.04.2019 року, в тому числі за сумою кредиту, процентами та неустойкою, зазначений у виконавчому написі, є безспірним. Розрахунок заборгованості, здійснений Відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання Позивача по кредиту, процентах та неустойці, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність його вимог до Боржника. Вчиняючи виконавчий напис, Нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Ррзрахунок розміру невиконаних зобов`язань за Кредитним договором №R01.00407.005191405 від 25.04.2019 року, а саме: суми боргу за тілом кредиту, процентів за користування кредитом та неустойки за порушення зобов`язань по кредиту, у виконавчому написі зроблено Відповідачем одноособово, без урахування думки та позиції Позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості згідно умовам Кредитного договору. Таким чином, виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками Відповідача, який є відображенням його односторонніх арифметичних розрахунків і не може бути доказом безспірності грошових вимог Відповідача до Позивача. Крім того, Нотаріусом також не перевірено повноваження особи, яка підписала розрахунок заборгованості. Оскільки дана особа діє від імені юридичної особи, вона повинна діяти в межах повноважень, які визначені відповідкою довіреністю, а наданою Нотаріусу довіреністю не передбачено її право на підпис чи засвідчення первинних бухгалтерських документів. Таким чином, у Нотаріуса на момент вчинення ним виконавчого напису були всі підстави вважати, що розмір заборгованості Позивача перед Відповідачем не є безспірним. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник АТ "Ідея Банк" Тураш С.В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Крім того, надав відзив на позовну заяву в якому зазначено, що 25.04.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №R01.00407.005191405, згідно пункту 1.1. якого Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 15810,36 грн., а Позичальник зобов`язувався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Оскільки [PERSON] , як Позичальник згідно Кредитного договору, власних зобов`язань не виконувала, станом на 04.02.2020 в неї утворилась заборгованість за таким Договором у розмірі 19776,95 гривень. АТ «Ідея Банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального Остапенка Євгена Михайловича із заявою від 10.03.2020 року № 12.4.2/31511 про вчинення виконавчого напису та стягнення з [PERSON] 19776,95 грн. боргу за Кредитним договором та 1900,00 грн. витрат на його вчинення, разом - 21676,95 грн. На виконання вимог Переліку, АТ «Ідея Банк» надало нотаріусу всі необхідні документи для вчинення приватним нотаріусом 13.03.2020 виконавчого напису № 336. 07.02.2020 АТ «Ідея Банк» надіслало Позивачу вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, за допомогою якої Позивач була повідомлена про те, що в неї наявна заборгованість згідно Кредитного договору, вказано розмір боргу, а також з чого така складається. Попереджено також про можливість стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір Відповідача у випадку її непогашення в тридцятиденний строк з дня направлення відповідної вимоги. Додатком до вище вказаної вимоги було долучено також довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за Кредитним договором, що містила інформацію про загальний розмір боргу, а також кожну його складову. Разом з тим, після надсилання АТ «Ідея Банк» на адресу Позивача, котру остання вказує як адресу своєї реєстрації. [PERSON] жодним чином не висловила заперечень щодо її змісту. Викладене свідчить про те, що Позивач погодилась з вимогами АТ «Ідея Банк», проте намагається відтермінувати момент повернення боргу, що свідчить про свідоме ухилення [PERSON] від виконання взятих на себе кредитних зобов`язань. Просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви. Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.в судове засідання не з`явився. 17.06.2021 надав до суду свої письмові пояснення до позовної заяви [PERSON] та завірені коштів документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис. В своїх письмових поясненнях приватний нотаріус зазначив, що 13 березня 2020 року до нього звернувся представник АТ «Ідея Банк» з заявою про вчинення виконавчого напису, додав до заяви необхідний перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором №R01.00407.005191405. Просить суд відмовити [PERSON] в задоволені позову в повному обсязі. Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О.в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.04.2019 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Ідея Банк» був укладений Кредитний договір № R01.00407.005191405, що підтверджується копією кредитного договору. 13 березня 2020 року вчинений виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.№ 336 про стягнення з [PERSON] на користь АТ "Ідея Банк" заборгованість за кредитним договором №R01.00407.005191405 від 25.04.2019 року в загальному розмірі 21676,95 грн. Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №62273397 від 04.06.2020 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №336 виданий 13.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.про стягнення з боржника, яким є: [PERSON] на користь АТ "Ідея Банк" заборгованість за кредитним договором №R01.00407.005191405 від 25.04.2019 року в загальному розмірі 21676,95 грн. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з п. 3.1. Порядку №296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2. Порядку №296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку №296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мав правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. При цьому, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору між сторонами стосовно заборгованості, як такого. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами першою та другою статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України в справі 6-887цс17 від 05 липня 2017 року, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Як вбачається з матеріалів справи, приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем на підтвердження наявності заборгованості було подано наступні документи: кредитний договір №R01.00407.005191405від 25.04.2019 року, заяву про вчинення виконавчого напису №12.4.2/31511 від 10.03.2020, вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань №12.4.2/R01.00407.005191405від 04.02.2020, довідку про ненадходження платежів №12.4.2/31684 від 10.03.2020, виписки розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №R01.00407.005191405від 25.04.2019 року. Відповідачем не було надано суду доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що в своїх сукупності встановлені вище судом обставини свідчать про те, що вказана заборгованість за кредитним договором не була безспірною, а тому приватний нотаріус на мав права вчиняти відповідний виконавчий напис. Суд вважає, що права позивача були порушені, а тому підлягають судовому захисту шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн., оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved