Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

31 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась до Софіївського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , третя особа Софіївська районна державна адміністрація (Служба у справах дітей) та Виконком Ордо-Василівська сільська рада про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та стягнення аліментів. Просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до досягнення ними повноліття, в розмірі 1/3 усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2009 року її донька [PERSON] , [INFO] , стала проживати однією сім`єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання з [PERSON] донька народила дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком яких є [PERSON] . [INFO] донька [PERSON] після нетривалого захворювання померла в м. Кривому Розі у віці 32 років . На цей час онуки [PERSON] та [PERSON] постійно проживають, утримуються і виховуються позивачем в с. Сергіївка Софіївського району Дніпропетровської області. [PERSON] після смерті доньки [PERSON] по цей час здоров`ям синів [PERSON] та [PERSON] не цікавиться, участі в їх вихованні та утриманні не приймає. Будь-яких перешкод для виконання ним своїх обов`язків, вона не чинила. Зокрема, неодноразово пропонувала йому спілкуватися з дітьми, купувати їм одяг і харчі, шкільне приладдя, відвідувати батьківські збори в школі, брати іншу участь у їх вихованні та утриманні. Але цього робити він не бажає, свідомо ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків. Він зовсім не цікавиться розвитком, станом здоров`я дітей, не дбає про їх інтереси. Беручи до уваги зазначені обставини та те, що діти [PERSON] та [PERSON] залишилась без батьківського піклування, позивач звертається до суду із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , який не в змозі приймати на себе обов`язки по вихованню та утриманню дітей [PERSON] та [PERSON] . Позивач в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце його проведення, згідно поданої заяви до суду зазначив, що проти позбавлення його батьківських прав у відношенні його малолітніх дітей не заперечує. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач самоусунувся від виховання своїх малолітніх дітей та ухиляється від виконання своїх обов`язків по відношенню до них, тому доцільно відповідача позбавити батьківських прав у відношенні його малолітніх дітей. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач ухиляється від виховання своїх малолітніх дітей та ухиляється від виконання своїх обов`язків по відношенню до них, тому доцільно відповідача позбавити батьківських прав у відношенні його малолітніх дітей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] знає більше восьми років. Вона опікає та турбується за дітьми. [PERSON] самоусунувся від виховання своїх неповнолітніх дітей. 04 листопада 2019 року у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання для розгляду справи по суті. Під час розгляду справи судом досліджені всі письмові докази, заслухано пояснення позивача, свідка та третіх осіб. Судом встановлено, що батьком дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 7-8). Мати дітей [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 29 жовтня 2019 року та свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 19- 22). Як вбачається з довідки №877 від 25 вересня 2019 року, виданої Ордо-Василівською сільською радою, позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та до складу її сім`ї входять [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 14) . Згідно довідки -характеристики, виданої Ордо-Василівською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області 25 вересня 2019 року , по місцю проживання [PERSON] до сільської ради скарги та заяви від жителів села Сергіївка на її адресу не надходили. Ніяких негативних матеріалів сільська рада у відношенні до [PERSON] не має (а.с. 15). Відповідно акту матеріально-побутового обстеження сім`ї [PERSON] , виданого Ордо-Василівською сільською радою, зазначено, що житловий будинок [ADDRESS] , належить [PERSON] . Санітарний стан приміщень задовільний . В даному будинку проживають: [PERSON] - 1969 р.н., онука [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , онук - [PERSON] - [INFO] Будинок опалюється природним газом та мається пічне опалення. [PERSON] не працює, здійснює догляд за дітьми. У будинку для дітей обладнана кімната є куточок для школяра, де навчаються діти. Також є шкільне приладдя та одяг (а.с. 18). Також судом встановлено з висновку органу опіки та піклування Софіївської райдержадміністрації б/н про доцільність позбавлення батьківських прав щодо відповідача, що [PERSON] є батьком малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. З дітьми батько не проживає, матеріально не утримує, не цікавиться навчанням, проживанням та всебічним розвитком. Власного житла не має, проживає в будинку своєї бабусі за адресою: [ADDRESS] , офіційно ніде не працює. За місцем своєї реєстрації [PERSON] з`являється рідко. Діти проживають у бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на її повному утриманні. Служба у справах дітей спілкувалася в телефонному режимі з гр. [PERSON] .. Він був запрошений для співбесіди, але в подальшому не з`явився та на телефонні дзвінки не відповідав. Ордо - Василівською сільською радою також рекомендовано [PERSON] з`явитись в службу у справах дітей, але крім обіцянок ніяких дій не вчинив. Вищезазначені обставини на думку органу опіки та піклування свідчать про невиконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків. Названі дії у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (а.с.32-33). Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із встановленими в судовому засіданні фактичним обставинами справи, суд приходить до наступного висновку. Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44 - ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.89 і ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.91, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 164 СК України обумовлює підстави позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З огляду на викладене, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та навмисно не виконує їх, що у відповідності до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", є підставами для позбавлення його батьківських прав. Обставин, які перешкоджали б відповідачу виконувати свої батьківські обов`язки судом не встановлено, тим більше, що відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, про що надав відповідну заяву. Положеннями ст. 166 Сімейного кодексу України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Отже, закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку визначається кожного року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України». Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Днем звернення позивача до суду є 31 жовтня 2019 р., оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду . Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , уродженця та мешканця [ADDRESS] , аліменти на утримання його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , до досягнення ними повноліття, в розмірі 1/3 усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, стягуючи аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 31 жовтня 2019 року. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явлені позову був звільнений від сплати судового збору щодо вимог про стягнення аліментів, на підставі вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved