Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Волноваського районного суду Донецької області з цивільним позовом до ТОВ "АФ Агросервис" про визнання договору оренди землі припиненим та повернення земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач є власником земельної ділянки площею 8, 26 га, кадастровий номер 1421587200030000482, розташованої на території Рибинської сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 697739 виданий 11.02.2008 року Волноваським районним відділом земельних ресурсів. 01.10.2008 року позивач уклала з Асоціацією фермерів "Агросервіс" договір оренди земельної ділянки, відповідно до змісту якого вказано, що в оренду надається земельна ділянка загальною площею 8, 26 га ріллі терміном на 7 років. Згідно акту-прийому передачі об`єкту оренди земельну ділянку передано орендарю. Згідно інформації з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 03.07.2019 року правонаступником Асоціації фермерів "Агросервіс" є відповідач ТОВ "АФ Агросервіс". Договір оренди було зареєстровано у Волноваському районному відділі ДРФ ДП "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах 18.11.2008 року за № 040815000040. Факт державної реєстрації посвідчено головою Рибинської сільської ради та зроблено запис № 130 від 18.11.2008 року. Відповідно до п. 17.2 договору оренди договір набирає чинності після його державної реєстрації у Волноваському районному відділі ДРФ ДП "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах, то строк дії договору закінчився через сім років, а саме 18.11.2015 року. До закінчення дії договору відповідач не звертався до позивача з повідомленням про намір продовження дії договору на новий термін. 31.08.2018 року позивач звернулася до відповідача з проханням припинити обробку земельної ділянки для можливості самостійної обробки. Відповідачем було повідомлено, що для цього необхідно заповнити шаблон заяви на ім"я керівника про відмову в поновленні договору оренди та поверненні земельної ділянки. Зазначену заяву було заповнено та надано відповідачу. Відповідач надав відповідь, що якщо позивач не мав наміру продовжувати термін дії договору, то зазначену заяву необхідно було направити на адресу відповідача у 2015 році, а на данний час згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно термін дії договору продовжено на 7 років та дія його спливає 16.06.2022 року та запропоновано розглянути питання про повернення земельної ділянки у 2022 році, відповідно до умов договору. Позивач не погодився з таким положенням, оскільки новий договір оренди з відповідачем не укладав. Договір оренди, який закінчився 18.11.2015 року не продовжував, документи до реєстраційної служби не надавав. Звернувшись за допомогою до громадської організації "Права землевласника" на його запит надано відповідь, що на підстві додаткової угоди № 1 від 11.11.2014 року, зареєстрованому у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, строк договору оренди продовжено на 7 років, тобто до 16.06.2022 року і надано копію додаткової угоди № 1. Додаткова угода набуває чинності після її державної реєстрації. Позивач вважає, що додаткова угода № 1 не продовжує строк дії договору оренди землі, оскільки зазначає: договір укладено терміном на 7 років і дійсною підставою для підписання зазначеної угоди були зміни у розмірі орендної плати та реорганізації підприємства відповідача. 21.01.2019 року позивач повторно звернувся до відповідача про повернення земельної ділянки і отримав відповідь, в якому запропонував повернутися до розгляду питання про повернення земельної ділянки у 2022 році. Відповідно до п.17.2 Договору зазаначено, що договір набирає чинності після його державної реєстрації, а саме з 18.11.2008 року Тому відповідно до умов договору та додаткової угоди № 1 строк дії договру оренди землі від 01.10.2008 року сплив через сім років після його державної реєстрації, а саме 18.11.2015 року. Підписуючи договір оренди земельної ділянки від 01.10.2008 року, а згодом й додаткову угоду № 1 від 11.11.2014 року позивач надав своє волевиявлення на надання права оренди належної йому земельної ділянки на 7 років, починаючи з моменту державної реєстрації договору, як це передбачено ст. 18 ЗУ " Про оренду землі", п. 3.1. договору оренди землі від 01.10.2008 року та додаткової угоди № 1 від 11.11.2014 року. У зв"язку з закінченням терміну дії договору оренди землі від 01.10.2008 року запис про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки внесений безпідставним та підлягає скасуванню. Тому просила суд договір оренди від 01.10.2008 року визнати припиненим з 18.11.2015 року. Скасувати запис про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, зобов"язати відповідача повернути земельну ділянку, стягнути з відповідача судовий збір 768, 40 грн, та витрати на професійну правову допомогу 5 000,00 грн. \~ \~ \~ \~ 31.10.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній вважав позовні вимоги безпідставними та такими, що не мають законодавчого обґрунтування, а тому у їх задоволенні має бути відмовлено. Зокрема, зазначалося, що позивач порушує питання про припинення договору оренди земельної ділянки від 01.10.2008 року, в той час як орендар використовує земельну ділянку на підставі угоди від 11.11.2014 року. Так, у 2014 році між сторонами укладено угоду про внесення змін до діючого договору оренди землі, але за змістом це самостійний договір оренди землі зі строком дії 7 років. В подальшому проведено державну реєстрацію права оренди. Крім цього, з 2008 року орендар безперервно користується спірною земельною ділянкою, навіть після закінчення строку дії договору, який позивач просить визнати припиненим з 18.11.2015 року. 19.11.2019 року від представника позивача-адвоката Шик В.В. надійшла відповідь на відзив. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у ньому. . Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на викладені у відзиві доводи. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 697739 виданий 11.02.2008 року Волноваським районним відділом земельних ресурсів, земельна ділянка площею 8, 26 га ріллі, кадастровий номер № 1421587200030000482, розташована на території Рибинської сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить [PERSON] . (а.с. 9). 01.10.2008 року між [PERSON] та Асоціацією фермерів "Агросервіс" укладено договір оренди земельної ділянки. (а.с.13-15). Згідно з актом прийому-передачі об"єкту оренди земельну ділянку площею 8, 26 га номер № 1421587200030000482, розташовану на території Рибинської сільської ради Волноваського району Донецької області [PERSON] передала відповідачу, а відповідач прийняв. Згідно інформації з єдиного державного реєстру юридичних осіб станом на 03.07.2019 року правонаступником Асоціації фермерів "Агросервіс" є відповідач ТОВ " АФ Агросервіс". 11.11.2014 року між [PERSON] та ТОВ "АФ Агросервис" укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору оренди землі від 01.10.2008 року, п.3.1 договору викладено в новій редакції, згідно якого договір укладено терміном на 7 років, тобто продовжено на 7 років. Внесені зміни в пункт 4.1 , що орендар зобов"язується виплачувати орендодавцеві орендну плату за користування земельною ділянкою протягом терміну, встановленго в договорі оренди в грошовій формі у розмірі 7500 00 грн. без урахування ПДФО, але не менше 3% від нормативної грошової оцінки землі, і може виплачуватися за згодою орендодавця у натуральній формі - 4 тони зерна за цінами, які склалися на ринку продажу. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Відповідно до якої сторони дійшли згоди внести відповідні зміни, угода підписана сторонами.(а.с.16). Державним реєстратором Волноваського РУЮ Донецької області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, від 14.05.2015 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про інше речове право від 08.05.2015 року, строк дії речового права 16.06.2022 року. Підписуючи 11.11.2014 року додаткову угоду до договру оренди землі від 01.10.2008 року сторони погодили продовження терміну дії договору оренди ще на 7 років. 31.08.2018 року позивач звернулася до відповідача з проханням припинити обробку земельної ділянки для можливості самостійної обробки.(а.с.17). 29.10.2018 року за № 436 ТОВ " АФ Агросервіс" повідомило позивача, що якщо не мали наміру продовжувати термін дії договору, то зазначену заяву необхідно було направити на адресу відповідача у 2015 році, а на данний час згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно термін дії договору продовжено на 7 років та дія його спливає 16.06.2022 року та запропоновано розглянути питання про повернення земельної ділянки у 2022 році, відповідно до умов договор (а.с.18). Відповідно до ч.4 ст. 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебуваютьу власності громодян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. \~ \~ \~ \~ Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами як визначено у ст. 629 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Частиною 2 цієї статті Кодексу встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ч. 1 ст. 93 ЗК України). Частиною 9 цієї ж статті Кодексу передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Форма і зміст укладеної між [PERSON] і відповідачем додаткової угоди від 11.11.2014 року відповідають типовій формі, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року № 220 «Про затвердження Типового договору оренди землі». При цьому сторонами досягнуто згоди щодо всіх умов, зокрема об`єкт оренди визначено у п. 1.1 угоди, договір укладено строком на 7 років, тобто продовжено на 7 років - п . 3.1 угоди, розмір і порядок виплати орендної плати - п. 4.1 угоди, обчислення розміру орендної плати за землю з урахуванням індексів інфляції -п.4.2 угоди. Позивач підписуючи додаткову угоду від 11.11.2014 до договору оренди землі від 01.10.2008 року, в якій зазначено, що термін дії договору продовжено ще на 7 років надала своє волевиявлення на продовження права оренди належної їй земельної ділянки ще на 7 років, до 16.06.2022 року. Позивач підписуючи додаткову угоду усвідомлювала та надала свою згоду, що термін договору оренди землі продовжується ще на 7 років. Протягом всього часу дії догвору оренди з урахуванням підписаної додаткової угоди, позивач як орендодавець своєчасно та в повному обсязі отримувала орендну плату, що підтверджується видатковими ордерами, накладними. Для отримання орендної плати за 2018 та 2019 роки позивачем надані банківські реквізити карткового рахунку, для перерахування орендної плати на 2018 та 2019 роки на банківську картку.(а.с.40-56). Аналіз ст. 261 ЦК України дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов"язку особи знати про стан своїх майнових прав, і тому позивач отримуючи орендну плату за 2015-2019 роки, повністю усвідомлювала та розуміла, що вона підписуючи 11.11.2014р. додаткову угоду до договору оренди від 01.10.2008 року надала свою згоду на продовження терміну дії договору оренди ще на 7 років. \~ \~ \~ \~ Як зазначалося вище, сторонами підписано акт прийому-передачі земельної ділянки, проведено державну реєстрацію права оренди. Таким чином суд розцінює дану угоду як таку, що в порядку ст. 33 Закону України "Про оренду землі" поновила договір оренди земельної ділянки від 01.10.2008 року. З огляду на викладене доводи позивача щодо закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 01.10.2008 року не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Так, згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" однією з підстав для припинення договору оренди землі, на наявність якої і вказувала позивач, є закінчення строку, на який його було укладено (ч. 1 ст. 31 Закону України "Про оренду землі"). Проте позивач не довела та не підтвердила належними і допустимими доказами, що строк дії договору оренди земельної ділянки від 01.10.2008 року закінчився, договір є чинним, додаткова угода від 11.11.2014 не визнана недійсною і є чинною на данний момент, зареєстрована 08.05.2015 року за № 9656503 , а тому підстави для визнання його припиненим і, як наслідок, для повернення спірної земельної ділянки - відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. Щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5 000, 00грн. суд зазначає наступне. Згідно з вимогами п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Проте, згідно з вимогами п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати,пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача. Враховуючи, що позивачу відмовлено у задоволенні позову у повному обсязі, витрати на професійну правничу допомогу їй не відшкодовуються. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed