Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на об"єкт фінансування - нежитлові приміщення [ADDRESS] Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 24.12.2013 року між ТОВ "Укоінвестбуд" та [PERSON] було укладено угоду про переведення прав та обов"язків за договором № 1455 від 05.10.2005 року дольової участі у фінансуванні будівництва нежитлових приміщень [ADDRESS] Відповідно до умов договору позивач надає відповідачу грошові кошти в порядку своєї пайової участі в будівництві адміністративно-господарської будівлі, у встановленому договором розмірі і порядку, а відповідач використовує ці грошові кошти для будівництва об"єкта будівництва і передає позивачу після завершення будівництва частину об"єкта будівництва. Вартість об"єкта фінансування складає 245 775,00 грн. Згідно договору, позивач зобов"язується проінвестувати 100% вартості загальної площі об"єкта фінансування. На підтвредження належного виконання умов договору, позивачем проінвестовано 100% вартості площі об"єкта фінансування, а саме 245 775,00 грн., що підтверджується відповідною довідкою. 24.12.2013 року позивач та відповідач на виконання умов договору склали акт прийняття-передачі об"єкта фінансування, а саме приміщень [ADDRESS] Будівництво прибудови за договором № 1455 від 05.10.2005 року завершено. Однак, у зв"язку з невиконанням відповідачем своїх зобов"язань позивач не отримав правовстановлюючих документів на об"єкт фінансування і відповідно не має права розпоряджатися даним об"єктом. На звернення позивача з приводу отримання необхідних документів ТОВ "Укоінвестбуд" повідомило про те, що в зв"язку з не вирішенням в повному обсязі питань здачі в експлуатацію будівлі прибудови, керівництво компанії не може надати Сертифікат відповідності закінченого будівництва прибудови відповідним будівельним нормам та стандартам. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідоми, тому суд ухвалив розглядати справу у відсутність представника відповідача. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 24.12.2013 року між ТОВ "Укоінвестбуд" та [PERSON] було укладено угоду про переведення прав та обов"язків за договором № 1455 від 05.10.2005 року дольової участі у фінансуванні будівництва нежитлових приміщень [ADDRESS] Відповідно до умов договору позивач надає відповідачу грошові кошти в порядку своєї пайової участі в будівництві адміністративно-господарської будівлі, у встановленому договором розмірі і порядку, а відповідач використовує ці грошові кошти для будівництва об"єкта фінансування і передає позивачу після завершення будівництва частину об"єкта будівництва. Загальна площа об"єкта фінансування - нежитлових приміщень [ADDRESS] - 86,9 кв.м. Плановий термін введення об"єктів в експлуатацію - 4 квартал 2013 року. Вартість об"єкта фінансування складає 245 775,00 грн. (а. с. 5 - 8, 29 - 30). Також 24.12.2013 року між ТОВ "Укоінвестбуд" та [PERSON] підписано акт прийому-передачі об"єкта фінансування, а саме приміщень [ADDRESS] ,та видано довідку про фінансування 100% загальної площі об"єкта фінансування у розміні 245 775,00 грн. (а. с. 14, 16) Проте, позивачем та його представником не надано до суду доказів того, об"єкт будівництва - прибудова за адресою [ADDRESS] введений в експлуатацію. Крім того, з листа генерального директора ТОВ "Укоінвестбуд" від 26.12.2013 року вбачається, що питання здачі в експлуатацію будівлі прибудови не вирішено. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Перелік підстав набуття права власності визначений статтями 330- 345 Цивільного кодексу України. Визнання позову відповідачами не може бути підставою для задоволення позову, оскільки таке визнання суперечить вимогам закону. Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з вимогами ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», право власності та інші речові права на нерухомі речі підлягають обовязковій державній реєстрації . Відповідно до змісту ч. 3 ст. 331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Таким чином, в даному випадку мають місце правовідносини, що виникають зі створення нового нерухомого майна, право власності на яке виникає з моменту його прийняття до експлуатації та державної реєстрації. При цьому, законом не передбачено визнання права власності на обєкт незавершеного будівництва. Відповідно до п. 1.6 Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року, реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти. Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» встановлено, що закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1820 від 31.08.2001 року затверджено «Положення про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна», відповідно до якого оформлення права власності з видачею правовстановлюючих документів проводиться лише на обєкти, введені в експлуатацію . Відповідно до п. 11.2 вказаного Положення, для оформлення права власності з видачею свідоцтва про право власності на будинки або їх частини (приміщення), що побудовані в результаті інвестиційної діяльності, в тому числі на умовах пайової участі інвесторів - надаються, зокрема, договір про інвестування будівництва, перебудови чи реконструкції об'єкта, в т. ч. в порядку пайової участі (інвестиційний договір тощо); документи, які підтверджують фінансування будівництва об'єкта, в т. ч. в порядку пайової участі; акт прийому-передачі об'єкта у власність інвестора; акт приймальної комісії про прийняття об'єкта в експлуатацію в установленому порядку (у відповідних випадках затверджений місцевим органом виконавчої влади та зареєстрований в управлінні держархбудконтролю Київської міської державної адміністрації) та інші документи. Приймаючи до уваги, що об"єкт інвестування до експлуатації не приймався, що є визначальним елементом для визнання права власності на обєкт нерухомого майна, то і у позивача не виникло права власності на вказані приміщення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, є безпідставними, тому в задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 15, 16, 328, 331 ЦК України, ст.ст. 5,17, 18 Закону України «Про основи містобудування»,

Outcome: dismissed