Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

10.09.2013 року представник [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання правочинів удаваними та визнання прихованого правочину недійсним. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовував тим, що 11.06.2007року між [PERSON] та ТОВ "БЕРЕГ-БУДГРУП" у особі генерального директора Веселова С.Р. був укладений договір № 414 та №413 про дольову участь у будівництві нежитлового приміщення по вул.. Педагогічній, 21 у місті Одесі. Згідно п.4.1. договору загальна вартість придбаного нежитлового приміщення становить 1363 929,25 гривень. Згідно з п. 6.1. договору запланований термін закінчення будівництва Житлового будинку за адресою: [ADDRESS], секції Ж і надання його Державній приймальній комісії для прийому в експлуатацію 1-й квартал 2008р. ТОВ "БЕРЕГ-БУДГРУП" не виконало свої зобов'язання за п. 6.2 договору №413, та не виконало свої зобов'язання за п. 6.2 договору №414, тобто не передало позивачу нежитлові приміщення № 1, №2 за адресою: [ADDRESS], секції Ж, а ні в 1-шому кварталі 2008р., а ні в 4-тому кварталі 2008р., навіть у кінці 2009року не дивлячись на те, що свої зобов'язання по внесенню коштів за договорами позивачка виконала у повному обсязі. Нескінченні переговори із керівництвом ТОВ "БЕРЕГ-БУДГРУП" закінчилися підписанням ДОДАТКОВОЇ УГОДИ № 1 від 30.11.2009року, до Договору № 414 «Про дольову участь будівництва нежитлового приміщення» від 11 червня 2007 року про внесення змін. Відповідно до п. 1 вказаної ДОДАТКОВОЇ УГОДИ у відповідності з Договором № 414 «Про дольову участь будівництва нежитлового приміщення» від 11 червня 2007 року, укладеного між ТОВ "БЕРЕГ-БУДГРУП" , в особі генерального директора Веселова Сергія Робертовича, з одного боку, і громадянином Росії [PERSON], сторони прийшли до угоди, що [PERSON] передає належні їй за Договором № 414 від 11.06.2007р. права та обов'язки інвестора в повному обсязі громадянину України [PERSON], Відповідно до п.5 всі грошові кошти, в розмірі 1943908,12 (Один мільйон дев'ятсот сорок три тисячі дев'ятсот вісім грн. 12 коп.) гривень, які сплачені [PERSON] ТОВ "БЕРЕГ-БУДГРУП" в рахунок інвестування нежитлового приміщення № 2, загальною площею 199,15 кв.м, розташованого за адресою: Україна, [ADDRESS], секція Ж, перший поверх, вважати внесені громадянином України [PERSON]. - ДОДАТКОВОЇ УГОДИ № 1 від 30.11.2009року, до Договору № 413 «Про дольову участь будівництва нежитлового приміщення» від 11 червня 2007 року про внесення змін. Відповідно до п. 1 вказаної ДОДАТКОВОЇ УГОДИ у відповідності з Договором № 414 «Про дольову участь будівництва нежитлового приміщення» від 11 червня 2007 року, укладеного між ТОВ "БЕРЕГ-БУДГРУП" (код ЄДРПОУ 32432565), в особі генерального директора Веселова Сергія Робертовича, з одного боку, і громадянином Росії [PERSON], сторони прийшли до угоди, що [PERSON] передає належні їй за Договором № 413 від 11.06.2007р. права та обов'язки інвестора в повному обсязі громадянину України [PERSON], паспорт серії КЕ № 294580, виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 20 червня 1996 року. Відповідно до п.5 всі грошові кошти, в розмірі 1363929,25 (Один мільйон триста шістдесят три тисячі дев'ятсот двадцять дев'ять гри. 25 коп.) гривень, які сплачені [PERSON] ТОВ "БЕРЕГ-БУДГРУП" в рахунок інвестування нежитлового приміщення № 1, загальною площею 142,15 кв.м, розташованого за адресою: Україна, [ADDRESS], секція Ж, перший поверх, вважати внесені громадянином України [PERSON]. Взамін за укладені перелічених позивачем правочини вона отримала три земельні ділянки які були оформлені на неї шляхом укладення договорів дарування 30.11.2009року від [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] передав безкоштовно у дар, а [PERSON] прийняла у дар земельну ділянку, що розташована в [ADDRESS], площею 0,0642 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 288 322,20 грн. відповідно до Довідки- Витягу № 627/к від 18.11.2009 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси, виданого головним управлінням Держкомзему у місті Одесі. [PERSON] передав безкоштовно у дар, а [PERSON] прийняла у дар земельну ділянку, що розташована в [ADDRESS], площею0,0800га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 117 496,00 грн. відповідно до Довідки- Витягу № 625/к від 18.11.2009 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси, виданого головним управлінням Держкомзему у місті Одесі. [PERSON] передав безкоштовно у дар, а [PERSON] прийняла у дар земельну ділянку, що розташована в [ADDRESS], площею 0,0904 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 260 442,40грн. відповідно до Довідки- Витягу № 623/к від 18.11.2009 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси, виданого головним управлінням Держкомзему у місті Одесі. Після укладення договорів дарування [PERSON] написав позивачці розписку, у якій зобов'язався повернути нежилі приміщення які вона йому передала за ДОДАТКОВИМИ УГОДАМИ № 1 за договорами №413, № 414 на випадок якщо вказані вище договори дарування будуть анульовані. Враховуючи викладене, позивач вважає, що вищевказані правочини укладені у вигляді ДОДАТКОВОЇ УГОДИ № 1 від ЗО. 11,2009року, до Договору № 413, та до Договору № 414 «Про дольову участь будівництва нежитлового приміщення» від 11 червня 2007 року про внесення змін, та укладення договорів дарування 30.11.2009року від [PERSON], [PERSON], [PERSON] є удаваними правочинами та просить суд визнати їх такими. Крім того, позивачка вказує, що 30.11.2009року між нею та [PERSON] був укладений договір міни належних їй майнових прав на нежитлові приміщення № 1, № 2 загальною вартістю 3 307 837.37гривень на три земельні ділянки №6, №7, №19 розташовані у [ADDRESS] загальною вартістю 666 260,06гривень. Однак, як на її думку, вона ніколи б не уклала договір міни, якщо б ТОВ «Берег-Будгруп» виконало свої зобов'язання по передачі їй нежитлових приміщень, а тому просить суди визнати вищевказаний договір міни недійсним. В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні вимог позивача. Представник відповідачів в судовому засіданні з'явився, у задоволені позову просив відмовити, надав заяву про застосування строків позовної давності. Представник третьої особи «Берег-Будгруп» у судове засідання з'явився, у задоволені позову просив відмовити. Інші учасники до судового засідання не з'явилися, надали заяви про слухання справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно з ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно зі ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою -третьою та п'ятою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позову в частині визнання правочинів удаваними та недійсним. Проте, враховуючи заяву про застосування строків позовної давності, у задоволенні позовної заяви слід відмовити. Так, відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 261 перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд не погоджується з бездоказовим твердженням представника позивача, та вважає, що строк позовної давності щодо вимог [PERSON] сплив, оскільки спірні правочини були укладені 30.11.2009 року(саме тоді позивач могла довідатися про порушення свого права) і саме з цього моменту почався перебіг строку, який закінчився у листопаді 2012 року. Доказів поважності причин пропуску строку позовної давності позивачем суду не надано. Згідно з вимогами ст..ст.124, 129 Конституції України, ст..1 ЦПК України задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов»язковість рішень суду до виконання. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає ,що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed