Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

ПАТ КБ „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідача про виселення його та інших мешканців з житлового будинку, що розташований в [ADDRESS]. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ПАТ «ПриватБанк» та відповідач [PERSON] 14.12.2006 р. уклали кредитний договір № МКV0ОК00006114. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору Банк зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 17350.00 [Долар США] строком до 14.12.2021 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і Відповідач 15.12.2006 р. уклали договір іпотеки № МКV0ОК00006114. Згідно з п. 1 договору іпотеки відповідач [PERSON], надав в іпотеку нерухоме майно, з саме: житловий будинок, загальною площею 41.50, житловою площею 19.10 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Копія договору іпотеки № МКV0ОК00006114 від 15.12.2006 року. Свої зобов'язання за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Згідно зі статями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно позивачу ПАТ «ПриватБанк», грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення зазначених норм закону та умов договору. Відповідач зобов'язання за Кредитним договором не виконав. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 04.09.2009 року суд виніс Рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок, загальною площею 41.50, житловою площею 19.10 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570). Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України - звернєння стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюються на підставі рішення суду. У зв'язку з цим, позивач просить суд винести рішення про виселення відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають в житловому будинку за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з»явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідач [PERSON], в судові засідання по справі жодного разу не з'явився з невідомих для суду причин. Суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, які є достатніми, з ухваленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224,225 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ «ПриватБанк» та відповідач [PERSON] 14.12.2006 р. уклали кредитний договір № МКV0ОК00006114. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору Банк зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 17350.00 [Долар США] строком до 14.12.2021 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і Відповідач 15.12.2006 р. уклали договір іпотеки № МКV0ОК00006114. Згідно з п. 1 договору іпотеки відповідач [PERSON], надав в іпотеку нерухоме майно, з саме: житловий будинок, загальною площею 41.50, житловою площею 19.10 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купївлі-продажу. Копія договору іпотеки № МКV0ОК00006114 від 15.12.2006 року. Свої зобов'язання за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Згідно зі статями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно позивачу ПАТ «ПриватБанк», грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, порушення зазначених норм закону та умов договору. Відповідач зобов'язання за Кредитним договором не виконав. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 04.09.2009 року суд виніс Рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок, загальною площею 41.50, житловою площею 19.10 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570). Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюються на підставі рішення суду. Таким чином. відповідач та усі інші мешканці підлягають виселенню з житлового дому, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Зазначені правовідносини врегульовані ч.1-2 ст. 40 Закону України „Про іпотеку" та ч.1, 3 ст. 109 ЖК УРСР. Відповідно до ч. 1-2 ст. 40 Закону України „Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно з ч.1,3 ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Ст. 39 Закону України „Про іпотеку" передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців. Разом з тим, в ч.1 ст. 40 Закону України „Про іпотеку" зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок є підставою для виселення всіх мешканців. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У ч. 2-3 ст. 40 Закону України „Про іпотеку" законодавець встановлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять будинок у встановлений строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення при зверненні стягнення передбачений ч. 3 ст. 109 ЖК України. Відповідач [PERSON], був обізнаний щодо рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки та про необхідність виселитись з будинку, згідно до Рішення Виноградівського районного суду від 04.09.2009 року за №2-678/2009. За таких обставин, відповідач [PERSON], підлягає виселенню з житлового будинку по [ADDRESS]. При цьому, норми ЦПК України передбачають пред'явлення позовних вимог виключно до конкретно визначених в позові відповідачів, процесуальний закон не передбачає пред'явлення вимог до невизначеного кола осіб та покладення судом обов'язків на невизначене коло осіб, тому вимога про виселення інших мешканців, які позивачем в якості відповідачів не залученні (а суд таких повноважень по самостійному залученню відповідачів не має), - задоволенню не підлягає. Таких висновків суду не спростовують і положення процитованих вище ст. 40 Закону України „Про іпотеку" ст. 109 ЖК УРСР в частині того, що виселенню підлягають всі мешканці, оскільки, як вже вказано, всі ці мешканці мають бути обов'язково індивідуалізовані позивачем в позові в якості відповідачів. У зв'язку з цим, позов в частині виселення інших мешканців, які позивачем в якості відповідачів не залучено -задоволенню не підлягає. Підсумовуючи викладене, - позов підлягає частковому задоволенню та слід відповідача [PERSON] виселити з житлового будинку по [ADDRESS]. В частині задоволення інших вимог - належить відмовити. У зв'язку із задоволенням пред'явлених до відповідача позовних вимог про виселення, з нього на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн.60 коп. На підставі викладеного та ч.1-2 ст. 40 Закону України „Про іпотеку" та ч.1, 3 ст. 109 ЖК УРСР,

Outcome: partial