Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

позивач звернувся до Коломийського міськрайонного суду з даним позовом, уточнивши його. З урахуванням уточнення позовних вимог позивач зазначає, що 10.04.2008 року АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", та відповідач [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту № 11331031000 з метою придбання відповідачем нерухомості. Відповідно до положень вказаного договору зазначений банк зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 25 900,00 доларів США зі сплатою позичальником 12,50% річних за користування кредитом шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених цим договором. Порядок погашення заборгованості за кредитом передбачений графіком, який міститься в додатку №1 до договору і є його невід'ємною частиною. Кінцевий термін погашення заборгованості за кредитом - 10.04.2029 року або достроково на умовах, визначених договором. Відповідно до договору кредиту проценти нараховуються на суму кредиту, що надана позичальнику і не повернута останнім, щомісяця у два етапи за методом " 30/360". Етапи нарахування визначаються: 1) в останній робочий день поточного місяця (за період з дня фактичного надання кредиту по останній календарний день місяця включно (в місяць фактичного надання кредиту)); з дня сплати ануїтетного платежу у поточному місяці по останній календарний день місяця включно (в наступні місяці); 2) в день сплати ануїтетного платежу - з першого календарного дня поточного місяця по день, що передує дню сплати ануїтетного платежу (день сплати ануїтетного платежу в розрахунок не включається). З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором кредиту відповідач як іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, що належало йому на підставі відповідного договору, а саме квартиру [ADDRESS]. Вказане обтяження нерухомого майна було зареєстровано у відповідному реєстрі. 08.12.2011 року право вимоги, що виникло на підставі зазначеного кредитного договору у ПАТ "УкрСиббанк", останнім передано ПАТ "Дельта Банк". До останнього перейшли права вимоги, що виникли за договорами у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Позивач вказує, що банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит, про що свідчить заява на видачу готівки №13 від 11.04.2008 року. Однак, відповідач систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами, загальний розмір якої станом на 26.06.2013 року складає 12 163,53 долари США, що еквівалентно 97 223,10 грн. Відповідно до вимог законодавства позивачем направлялись відповідачу письмові вимоги про усунення порушень та виконання зобов'язання, попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення відповідача та усіх мешканців із спірної квартири, надання доступу до майна для проведення оцінки та огляду покупцем, зняття з реєстраційного обліку та вимога щодо передачі ключів, правовстановлюючих документів та технічного паспорта на вказане житло. Оскільки вказані вимоги позивачем не виконані, то, на думку позивача, існують підстави для задоволення вказаного позову, в якому позивач просить в рахунок виконання зобов'язання про погашення заборгованості по вказаному кредиту звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю вказаного предмету іпотеки у власність та визнання права власності на нього за іпотекодержателем, припинити право власності відповідача на вказану квартиру, припинити право користування житловим приміщенням та виселити відповідача та інших мешканців із вказаної квартири, а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 972,23 грн. Представник позивача в судове засідання 01.04.2014 року не з'явився. Представник позивача Слоньовський П.Я., який брав участь в розгляді справи в минулих судових засіданнях, звернувся до суду з письмовою заявою про підтримання позовних вимог та розгляд справи в його відсутності. В минулих судових засіданнях вказаний представник позовні вимоги підтримував з підстав, вказаних в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог. Представник позивача також зазначив, що в квитанції №14 від 10.02.2009 року, вказаній нижче, про сплату відповідачем грошових коштів номер кредитного договору вказано «0000011331031», а номер кредитного договору, якого стосується даний спір, - «11331031000». Тому цей представник просив суд вказану квитанцію до уваги не брати. Відповідач [PERSON] в судове засідання 01.04.2014 року не з'явився. В минулих судових він та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали та заперечили щодо їх задоволення, оскільки відповідачем 10.02.2009 року здійснено дострокове погашення кредиту і фактично умови договору виконані, що стверджується копією долученої до матеріалів справи квитанції. Після погашення кредиту відповідач звернувся до банку щодо зняття заборони на майно, накладеної згідно вищевказаного договору іпотеки від 10.04.2008 року. Саме в зв'язку з повним погашенням відповідачем заборгованості по вказаному кредитному договору АКІБ "УкрСиббанк" звернувся із листом до приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] про зняття заборони із спірної квартири, переданої відповідачем в іпотеку. На підставі вказаного листа ця заборона була знята та 11.02.2009 року дана квартира відповідачем відчужена. Крім того, відповідач та його представник просили суд врахувати те, що керуючого Коломийським відділенням АКІБ "УкрСиббанк" Цапа С.В. засуджено вироком Коломийського міськрайонного суду, який набрав законної. Саме цей керуючий отримував у відповідача кошти на погашення кредитного зобов'язання за вказаним договором кредиту, однак, отримані кошти привласнив, про що зазначено у даному вироку. Відповідач також зазначив, що йому не було відомо про продаж ПАТ "УкрСиббанк" права вимоги за його кредитним договором ПАТ "Дельта Банк". З цих підстав представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 01.04.2014 року в задоволенні позову просить відмовити. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 10.04.2008 року АКІБ "УкрСиббанк" та відповідач [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту № 11331031000. Відповідно до умов вказаного договору цей банк надав відповідачу кредит у розмірі 25 900,00 доларів США, що еквівалентно 130 795,00 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, зі сплатою 12,50% річних за користування кредитом шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених цим договором (а.с.11-18). Порядок погашення заборгованості за кредитом передбачений графіком, який міститься в додатку №1 до договору і є його невід'ємною частиною. Кінцевий термін погашення заборгованості за кредитом - не пізніше 10.04.2029 року або достроково на умовах, визначених договором (а.с.19-26). Згідно з п.2.1 даного договору в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за даним договором банком приймається застава нерухомості, а саме однокімнатної квартири [ADDRESS], та є власністю [PERSON] Відповідно до договору іпотеки, посвідченого 10.04.2008 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №3024, іпотекодавець, яким є відповідач, передав в іпотеку іпотекодержателю вказане нерухоме майно, що є забезпеченням виконання грошових зобов'язань в повному обсязі. Також в договорі іпотеки вказано про внесення запису про реєстрацію правочину в Державний реєстр правочинів за реєстраційним №2818439 і в зв'язку з цим нотаріусом того ж дня накладено заборону на відчуження вказаної квартири (а.с. 27-30). Судом встановлено, що вказана квартира на час укладення зазначеного договору іпотеки належала відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 08.04.2008 року цим же приватним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за № 2938 (а.с.44-45). Судом також встановлено, що на підставі акту прийому-передачі документації від 30.01.2012 року за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року ПАТ "УкрСиббанк" передав ПАТ "Дельта Банк" документацію, яка підтверджує право вимоги до відповідача, що виникло на підставі зазначеного кредитного договору (а.с.51). Як вбачається із квитанції №14, виданої АКІБ "УкрСиббанк" 10.02.2009 року, відповідачем сплачено на користь вказаного банку грошові кошти в сумі 5 914,45 доларів США, що еквівалентно 45 541,27 грн. Призначення платежу в цій квитанції зазначено як погашення кредиторської заборгованості згідно кредитного договору 0000011331031 (а.с. 82). Згідно довідки №137-442/17 від 10.02.2009 року, адресованої Коломийським відділенням №469 АКІБ "УкрСиббанк" приватному нотаріусу Коломийського міського нотаріального округу [PERSON], вбачається, що вказаний банк просив зняти заборону із спірної квартири у зв'язку з виконанням відповідачем зобов'язань по кредитному договору №11331031000 від 10.04.2008 року та кредитному договору №11331052000 від 10.04.2008 року. В цій довідці також зазначено, що дана заборона накладена згідно договору іпотеки від 10.04.2008 року (а.с.78). В зв'язку із зняттям заборони спірна квартира 11.02.2009 року відчужена відповідачем іншій особі, що підтверджується копією відповідного договору купівлі-продажу квартири від 11.02.2009 року (а.с.179-180). Судом також встановлено, що вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, ухваленим 30.12.2010 року в кримінальній справі №1-348/2010 р., Цапа Сергія Васильовича засуджено за ч.5 ст. 191 КК України. Даний вирок набрав законної сили 25.01.2011 року і ним встановлено, що Цап С.В., працюючи на посаді начальника відділення №469 АКІБ "УкрСиббанк" в м. Коломиї, являючись матеріально відповідальною особою, 10.02.2009 року після звернення у відділення із проханням дострокового припинення кредитних зобов'язань та повною сплатою заборгованості по кредиту [PERSON], який перебував у договірних відносинах із відділенням банку, отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 5 914,45 доларів США, що по офіційному курсу НБУ станом на 10.02.2009 року становило 45 541,27 грн. Отримавши зазначені кошти, Цап С.В. видав [PERSON] довідку №137-442/17 від 10.02.2009 року, у якій вказав, що всі зобов'язання по кредитному договору №11331052000 від 10.04.2008 року позичальником виконані, проте отримані гроші у касу банку не вніс, а привласнив (а.с.182-184). У вказаному вироку не зазначено про кредитний договір №11331031000, однак, встановлені ним обставини про видачу Цапом С.В. відповідачу довідки №137-442/17 від 10.02.2009 року без сумніву свідчить, що ці обставини стосуються і кредитного договору №11331031000, про який чітко зазначено в цій довідці. Відповідно до правил ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На підставі наведеного суд приходить до незаперечного і підтвердженого належними і допустимими доказами висновку про те, що відповідач свої зобов'язання за вищевказаним договором про надання споживчого кредиту № 11331031000 від 10.04.2008 року виконав в повному обсязі. Згідно із ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Покликання представника позивача на те, що у виданій 10.02.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» вищевказаній квитанції №14 про сплату відповідачем грошових коштів в сумі 5 914,45 доларів США, що становило 45 541,27 грн., номер кредитного договору вказано як «0000011331031», а номер кредитного договору, якого стосується даним спір, - «11331031000», суд вважає голослівними, оскільки іншими дослідженими в судових засіданнях та зазначеними вище доказами прямо доведено ті обставини, що відповідач здійснив погашення заборгованості саме за договором про надання споживчого кредиту № 11331031000 від 10.04.2008 року. Саме виконання відповідачем зобов'язань за цим договором було забезпечене іпотекою спірної квартири і ця іпотека була припинена після сплати відповідачем вказаної суми, та саме «11331031000» як номер кредитного договору вказано у вищезгаданій довідці №137-442/17 від 10.02.2009 року. Вказаних обставин представником позивача нічим не спростовано та не надано суду будь-яких доказів, що «11331031000» та «0000011331031» є номерами різних кредитних договорів, укладених між сторонами. Крім того, суд враховує, що спірна квартира відповідачем відчужена 11.02.2009 року. Відповідно до положень ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Однак, представник позивача вказаних вимог не виконав. Тому позовні вимоги суд вважає необґрунтованими і в їх задоволенні слід відмовити. В зв'язку з цим не підлягають присудженню на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі ст.ст. 526, 530, 599, 1049, 1050, 1054 ЦК України та,

Outcome: dismissed