Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], треті особи без самостійних вимог: Рахівська міська рада Закарпатської області, Рахівське міське комунальне підприємство "Рахівкомунсервіс", посилаючись на те, що починаючи з травня 1989 року вона прописалася в квартирі [ADDRESS]. З того часу вона постійно проживає у даній квартирі й до нині. Вказана квартира [ADDRESS] перебуває у комунальній власності та знаходиться на балансі Рахівського міського комунального підприємства "Рахівкомунсервіс". В листопаді 1987 року відповідно до договору найму наймачем даної квартири стала [PERSON]. З моменту укладення договору найму [PERSON] почала проживати в цій квартирі разом зі своїм чоловіком [PERSON]. У 1979 році [PERSON] померла. Після її смертиі [PERSON] продовжив проживати в квартирі. За час його проживання [PERSON] дав згоду на її прописку (реєстрацію) її місця проживання та 11 травня 1989 року вона розпочала користуватися даною квартирою як член сім"ї наймача та проживає там й по даний час. ЇЇ участь в утриманні даної квартири підтверджується рядом документів, а саме документами, що підтверджують сплату за комунальні послуги, кошторисом на ремонт квартири за наслідками пожежі в квартирі, що трапилась в січні 1982 року, актом про розміри збитків, завданих паводком 4-6 березня 2001 року, складеної представником Рахівської міської ради народних депутатів від 12 березня 2001 року. 29 серпня 1992 року [PERSON] помер. Після його смерті у квартирі проживала лише вона сама. Так як будинок мав дві квартири та вважався багатоквартирним будинком, то будинкової книги на квартиру не було заведено. Всі відомості знаходились у відповідального паспортиста Рахівського виробничого управління житлово-комунального господарства. Згодом вона дізналася, що у вказаній квартирі 10 лютого 1993 року без її відома та згоди як наймача зареєструвався внук [PERSON] - [PERSON]. Разом з тим, всі її намагання переоформити договір найму на квартиру в якій вона вже проживає 26 років залишаються безрезультатними. Причиною в цьому є наявність факту реєстрації відповідача [PERSON] у даній квартирі. Зокрема, відповідно до відповіді на її заяву виконавчого комітету Рахівської міської ради Закарпатської області №293 від 15 серпня 2005 року їй відмовлено в укладенні договору найму по причині факту реєстрації у квартирі інших громадян. Відповідно до рапорту дільничного інспектора міліції Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 26 липня 2013 року було вказано, що [PERSON] проживає разом зі своєю сім"єю, в тому числі з дружиною [PERSON] за адресою: м. Рахів, вул. Шевченка,78. З огляду на наведені обставини, наявні всі докази того, що [PERSON] ніколи не проживав у даній квартирі, а відтак факт його реєстрації носить суто формальний характер та фактично перешкоджає їй у можливості оформити договір найму на квартиру та сплачувати за обслуговування будинку не від імені померлої [PERSON], а від свого імені, як законного наймача та користувача квартири. У зв"язку з чим просила визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позові. Просять позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. [PERSON] пояснив, що як таку опіку не здійснював над дідом, оскільки дідо [PERSON] не потребував сторонньої допомоги. Коли він помер, то його батьки закрили квартиру, але [PERSON] самовільно зайняла дану квартиру. Згоду ніхто не надавав, так як інших власників не було. [PERSON] , заперечуючи проти позову, вказує, що позивачем не надано жодних письмових доказів права власності на спірну квартиру, доказів спільного проживання з [PERSON], а отже їй не належить право вимоги визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Просять відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи без самостійних вимог - Рахівської міської ради, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився. Представник третьої особи без самостійних вимог - Рахівського міського комунального підприємства "Рахівкомунсервіс", будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився. Допитана у порядку ст.184 ЦПК України свідок [PERSON] пояснила, що у 1984 році вона була зареєстрована у [INFO], де проживала разом з чоловіком Хлебаліним. Після розірвання шлюбу, не мала де проживати, тому зі згоди [PERSON] була зареєстрована в [INFO], де проживає і по сьогодні. Оскільки [PERSON] був зятем голови міської ради їй не надавали можливість приватизувати квартиру. При цьому відповідач ніколи не приходив до діда. Коштів на ремонт квартири не вкладав. Свідок [PERSON] по суті спору пояснила, що вона є сестрою [PERSON] і остання проживає [INFO], а [PERSON] ніколи не проживав за адресою сестри - м. Рахів, вул. Миру,41/1. Свідок [PERSON] пояснив, що у 1997-1998 роках, коли не було його батьків, які іздили на сезонні роботи, він проживав у [PERSON], у квартирі [ADDRESS]. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснила про те, що вона з 1986 року знайома із [PERSON], яка є її кумою. Їй відомо, що по вул. Миру № 41, є дві квартири, у квартирі № 2 жила свекруха відповідачки, а у квартирі № 1 живе [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою [PERSON]О, де проживає сорок років. [PERSON] [ADDRESS] ніколи не проживав, приходив в гості до діда тільки зі своїми батьками. Свідок [PERSON] ствердив, що [PERSON] народився у будинку [PERSON], який проживав у [INFO]. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] раніше жила по вул. Буркут в м. Рахів з його сусідом приблизно 2-3 роки. Свідок [PERSON] по суті спору пояснила, що у квартирі [ADDRESS] проживала сім"я [PERSON]. Не бачила, щоб [PERSON] проживала у вказаній квартирі, проте не допускає для проживання в ній [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснила, що мінімум 32 роки знає, що [PERSON] проживає в будику №41/1 по вул. Миру в м.Рахів. [PERSON] ніколи не бачила за вказаною адресою. Заслухавши сторін, їхніх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Статті 61-70 ЖК України передбачають і встановлюють порядок користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває у комунальній власності та знаходиться на балансі Рахівського міського комунального підприємства «Рахівкомунсервіс» (лист в.п. міського голови №963 від 18.08.2014 року). У квартирі №1 зазначеного будинку, зареєстровані [PERSON] та [PERSON], останній який , згідно пояснень позивача, не проживає у вказаній квартирі, а відтак факт його реєстрації носить суто формальний характер, що створює перешкоди позивачу у реалізації оформлення права власності на спірну квартиру, шляхом приватизації. У зв"язку з чим, виник спір з приводу визнання особи такої, що втратила право користування жилим приміщенням, що належить до комунальної власності Рахівської міської ради і знаходиться на балансі Рахівського міського комунального підприємства "Рахівкомунсервіс". Відповідно до статті 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Предметом доказування у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням державного чи комунального житлового фонду є укладення договору найму жилого приміщення. Так, судом встановлено, що наймачем квартири [ADDRESS], відповідно до договору найму жилого приміщення в будинках місцевих рад, який було укладено в листопаді 1978 року, являлася [PERSON]. У 1979 році [PERSON] померла. За життя вона проживала у вказаній квартирі зі своїм чоловіком [PERSON], який після смерті дружини, в зазначеній квартирі, як член сім"ї наймача, залишився проживати один. 29 серпня 1992 року наймач спірної квартири [ADDRESS], [PERSON] помер. Нині померлі громадяни, наймачі спірної квартири, [PERSON] та [PERSON] являлися дідом та бабою відповідача [PERSON]. Останній, згідно рішення виконавчого комітету Рахівської міської ради народних депутатів №159 від 27 грудня 1990 року призначений піклувальником пристарілого [PERSON], мешканця [INFO] кв.№1. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Позовні вимоги позивача зводяться до того, що дозвіл на реєстрацію в квартирі [ADDRESS] надав нині померлий наймач [PERSON]. Після чого [PERSON] розпочала користуватися даною квартирою як член сім»ї наймача та проживає там й по даний час. У осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обовязки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача (чч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР). Як на доказ набуття права наймача спірної квартири, [PERSON] надала документи, що підтверджують сплату за комунальні послуги, кошторис на ремонт квартири за наслідками пожежі та поводку. Також за показаннями свідків позивач проживає в [INFO], як наймач, починаючи за життя наймача [PERSON] по даний час. Право визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням належить наймачам комунальної квартири та місцевим державним адміністраціям, як власникам житлового фонду, на яких законом покладено здійснення контролю за використанням останнього. За час розгляду справи позивачем [PERSON], крім обставин реєстрації у спірному приміщенні, не пред"явлено жодного доказу на факт набуття статусу наймача спірної квартири, чи факту права користування жилим приміщенням як особи, яка вселилася до наймача, як член сім'ї наймача, зокрема, доказів дотримання встановленого порядку її вселення та наявності згоди наймача на це, чи було це приміщення постійним місцем її проживання, чи вела вона з наймачем спільне господарство, тривалості часу їх проживання. Крім цього, в матеріалах справи відсутні документи, на підставі яких позивач [PERSON] була зареєстрована у [INFO]. Натомість реєстраційні записи місця проживання позивача [PERSON] різняться між собою. Так, згідно паспорта громадянина України серії ВО № 429811 від 26 лютого 1998 року, остання значиться зареєстрована в будинку №41 кв. №1 по вул.. Миру в м. Рахів Закарпатської області, а у реєстраційній карточці прописки форми А на мешканця [PERSON], виданій МКП «Рахівкомунсервіс», така вказана за реєстрацією [ADDRESS]. Факт проживання в спірному приміщенні, доведено матеріалами справи та визнано самим відповідачем [PERSON], оскільки не може там проживати через створені перешкоди позивачем. Таким чином суд констатує, що позивач [PERSON], почала користуватися спірним житловим приміщенням фактично як піднаймач. При цьому, право користування жилим приміщенням, до якого вселилися піднаймачі чи тимчасові мешканці, є похідним від прав на нього наймача та членів його сім"ї, які проживають разом з ним. Незалежно від строку проживання в жилому приміщенні перші (тимчасові мешканці чи піднаймачі) самостійного права на жиле приміщення не набувають. Право користування жилим приміщенням у піднаймачів і тимчасових мешканців припиняється одночасно з припиненням договору найма жилого приміщення, незалежно від підстав припинення, тобто договір піднайму автоматично втрачає свою силу. Так у зв"язку зі смертю наймачів [PERSON] та [PERSON], припинився договір найму жилого приміщення квартири [ADDRESS], та автоматично втратив свою силу піднайм квартири [PERSON]. Порушуючи спір про визнання особи, такою, що вратила право користування жилим приміщенням, позивачем [PERSON], в контексті заявленого позову, не доведено в самої право користування жилим приміщенням як особи, яка вселилася до наймача, як член сім'ї наймача, набуття рівного з наймачем права користування жилим приміщенням, а відтак право наймача спірної квартири. Сама по собі реєстрація в спірному житловому приміщенні в силу норм Житлового кодексу України не створює право наймача цього приміщення і не породжує права та обов»язки, пов»язані з цим. Отже, не будучи наймачем квартири [ADDRESS], позивач [PERSON] є неналежним позивачем у позові про визнання особи, такою що втратила право користування житловим приміщенням, і з цих підстав в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed