Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вказуючи, що відповідачі, мешкаючи у квартирі [ADDRESS]. Конституції у смт. Олександрівка Донецької області, підключеної до системи централізованого теплопостачання, протягом опалювальних періодів 2004-2013 рр. не в повному обсязі сплачують за поставлену теплову енергію. Відповідачі в установленому порядку не відмовились від послуг, тому, відповідно ст. 68 ЖК України, Постанови КМ України від 21 липня 2005р. № 630 вони повинні вносити плату за затвердженими тарифами не пізніше 20 числа місяця. Розрахунки з відповідачами [PERSON] проводяться по окремій розрахунковій книжці за розпорядженням голови облдержадміністрації від 12 лютого 1996 р. № 72 "Про зміни порядку розрахунків населення за надані житлово-комунальні послуги". Станом на 1 вересня 2013 року заборгованість відповідачів складає 14033,49 грн., яку позивач просить стягнути з них солідарно. У судове засідання представник позивача не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов не визнали, пояснивши, що мешкають в зазначеній квартирі та не сплачують за послуги теплопостачання через те, що [PERSON] користується пільгами як працівник міліції. Вважають, що позивач забов»язаний нараховувати послуги з обліком встановлених йому пільг. Сам [PERSON] до позивача з заявою про існування у нього пільг по теплопостачанню не звертався. В займаній квартирі проживають з 2006 року. Крім того, відповідачі не згодні сплачувати заборгованість за межами строку позовної давності. Представник управління праці та соціального захисту населення Олександрівської райдержадміністрації Скокова Т.С. вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки на обліку в Управлінні відповідачі не перебувають і пільгами на житлово-комунальні послуги не користуються. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно ст. 68, 67 ЖК України, наймач забов'язаний своєчасно, щомісяця вносити плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності береться за затвердженими в установленому jдженими в установленими порядку тарифами. Строки внесення плати визначаються угодою сторін. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованного опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України № 630 від 21 липня 2005 р., розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Незважаючи на відсутність договору на опалення житла, сторони не заперечували факт надання послуг. За вимогами ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", тарифи встановлює орган місцевого самоврядування. Квартироутримувач повинен сплачувати послуги теплопостачання по затвердженим тарифам. Згідно Постанови № 1838 від 14.12.2010 року «Про затвердження тарифів на теплову енергію ОКП «Донецьктеплокомуненерго» затверджено тариф на теплову енергію для населення - 283,79 грн. за 1 Гкал. Судом встановлено, що відповідачі, мешкаючи у приватизованій квартирі [ADDRESS]. Конституції у смт. Олександрівка Донецької області з серпня 2006 року послуги опалення житла не сплачували. На підставі виписки з особового рахунку відповідачів, наданого КП „"Дружківкатепломережа" заборгованість за надані послуги за період - з липня 2004 р. по 01 вересня 2013 р. склала 14 033 грн. 49 коп.. Розрахунок заборгованості зроблений на підставі затвердженного тарифу з урахуванням перерахунку щодо фактичних показників температури за час відсутності опалення та низької температури . Відповідно до ч.5,6 ст. 22 Закону України „Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565 працівники міліції, які живуть і працюють в селищах міського типу і члени їх сімей, які проживають разом з ними забезпечуються безплатно житлом з опаленням і освітленням за встановленими нормами, а також користуються іншими пільгами, передбаченими законодавством. Відповідно наданої довідки [PERSON] в зазначений період дійсно працював в Олександрівському РВ УМВС України в Донецькій області на посаді дільничного інспектора міліції. У зв»язку з вказаним відповідач [PERSON] - як працівник міліції який проживає і працює в сільській місцевості, має право на пільги, а саме, 100% знижку по оплаті комунальних послуг, але така знижка має надаватися за рахунок бюджетної установи. Пунктом 1 Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2003 р. № 426, передбачений порядок надання пільг щодо знижки плати за користування житлом (квартирної плати), паливом, телефоном та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична та теплова енергія тощо) особам, які є працівниками бюджетних установ. Відповідно до пп.2,3 Порядку надання пільг - ці пільги надаються шляхом відшкодування пільговику передбаченої законодавством частини фактичних витрат за користування комунальними послугами за рішенням керівника установи, де працює пільговик, за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання цих установ. Доводи відповідача про те, що позивач забов»язаний нараховувати послуги по теплопостачанню з обліком встановлених пільг, як працівнику міліції, суд вважає безпідставними, оскільки в силу вищевказаного порядку він забов»язаний у період роботи в органах внутрішніх справ сплачувати комунальні послуги за теплопостачання в повному обсязі, та надавати відповідні документи, які підтверджують їх сплату своєму керівникові для подальшого відшкодування пільговику передбаченої законодавством частини фактичних витрат за користування комунальними послугами. Але відповідач вимог цього порядку не виконав. Як встановлено судом, [PERSON] працює в органах внутрішніх справ з 05 липня 2004 року на посаді старшого дільничного інспектора міліції. Таким чином, оскільки відповідач є працівником бюджетної установи, суд вважає, що на нього та членів його родини поширюється дія вказаного Порядку. Відповідно до а. 2 п. 22 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 у разі отримання права на пільги споживач подає виконавцю письмову заяву та документи, що його підтверджують. Оплата за послуги з урахуванням пільг нараховується з дати подання документів, що підтверджують право на пільгу. Суд вважає, що стягнення заборгованості з відповідачів повинно проводитись в межах строку позовної давності. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки і розпочинається з моменту звернення до суду з даною позовною заявою, а не з моменту звернення до суду з заявою про видачу судового наказу, як вважає позивач, тому що заява про видачу судового наказу не є формою позовної заяви, до того ж, в прийнятті цієї заяви судом було відмовлено, як вбачається з ухвали Олександрівського районного суду Донецької області від 06.11.2013 року. З даним позовом позивач звернувся до суду 06.01.2014 року, тому рахування заборгованості треба проводити, виходячи з наданого позивачем розрахунку - з вересня 2013 року по вересень 2010 року - в межах трирічного строку позовної давності. Розрахунок заборгованості за цей період складає: - з 01 вересня 2010 року по 01 вересня 2013 року включно - 6746 грн. 08 коп., з урахуванням перерахунку та сплати суми боргу за квитанціями. - за цей період зроблено перерахунок : 01.10.2010 року (+) - 6,90 грн. 06.10.2010 року (-) - 10, 56 грн., 10.04.2012 року - (-) - 39,76 грн. 11.04.2013 року - (-) - 33,13 грн. Таким чином, сума проплат буде проводитись за період з 01.09.2010 року по 01.09.2013 року в сумі 6746 грн. 08 коп., оскільки доказів повідомлення позивача про наявність у [PERSON] відповідних пільг у вказаний період і яким чином позивач повинен був знати про наявні у нього пільги відповідачі суду не надали. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідачі не виконують належним чином взяті на себе забов»язання по оплаті за спожиту теплову енергію, користуються послугами позивача, позов підлягає задоволенню частково, в сумі 6746 грн. 08 коп.. При зверненні до суду позивачем були сплачені судові витрати: судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп., який на підставі частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних долях по 114,70грн.- з кожного.

Outcome: partial