Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за межі України. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 28.10.2006 року на території Російської Федерації народила доньку [PERSON] ([PERSON]), що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Люблінським відділом РАГС Управління РАГС Москви, актовий запис за № 5469. Біологічний батько дитини їй не відомий, тому запис у свідоцтві про народження дитини у графі "Батько" порожній. У шлюбі з біологічним батьком дитини вона не перебувала, спільне господарство не вела і разом не проживала. З моменту народження дитини по даний час вона повністю самостійно опікується дитиною, виховує та утримує її, як законний представник, одноособово вирішує питання щодо дитини у відносинах з будь-якими юридичними та фізичними особами без спеціальних на те повноважень. В даний час має намір відправити доньку [PERSON] до Російської Федерації на відпочинок до родичів, однак в перетині кордону України для виїзду в Росію співробітниками прикордонної служби було відмовлено, оскільки, згідно , якою б стверджувалося відсутність запису про батька у свідоцтві про народження дочки [PERSON], також отримала відмову, оскільки видача такої довідки не передбачена, так як дана інформація відображається у свідоцтві про народження дитини. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] в графі батько прочерк, тобто батьківство не встановлено, однак прикордонна служба такий доказ до уваги не приймає. Оскільки вирішити дане питання іншим правовим шляхом не являється можливим, позивачка просить суд надати [PERSON], [INFO], дозвіл на виїзд за межі України, без згоди та супроводу батька, у зв'язку з відсутністю останнього. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій просить розглядати дану справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, начальник відділу правового забезпечення Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, надав суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у відсутності їх представника, проти задоволення даного позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, надані суду заяви, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити із задоволенням позову при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні обставини. Позивачка, [PERSON], являється матір`ю [PERSON] ( [PERSON]), яка народилась на території Російської Федерації 28.10.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Люблінським відділом РАГС Управління РАГС Москви, актовий запис за № 5469. Також з судом встановлено, що у вищезазначеному свідоцтві про народження, в графі "батько дитини", відсутній запис про дані біологічного батька дитини. У відповідності до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Таким чином, оскільки процес виїзду до Російської Федерації пов'язаний з перетинанням державного кордону України то відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється (окрім іншого) на підставі: рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері)". Згідно з Конвенцією про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради №789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ст.ст.7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Таким чином, приймаючи до уваги, що згідно чинного законодавства України про порядок виїзду неповнолітніх дітей за кордон необхідна нотаріально засвідчена згода не це батьків, отримати таку згоду від батька дитини [PERSON] не може, через відсутність відомостей про батька дитини і місце його перебування, свідоцтво про народження дитини недостатнє для виїзду дитини віком до 16 років за кордон, при цьому, виїзд дитини за межі України відповідає її інтересам, з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, суд вважає, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про стягнення судових витрат позивачем не ставилося. На підставі викладеного та

Outcome: approved