Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

09.08.2021 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ "Зміївський завод металообробних машин", [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , ТОВ "Зміївський машинобудівний завод" з наступними вимогами: виділити їй в натурі як окрему одиницю окремий об`єкт нерухомості, частку спільного майна, яка становить 7/1000 частин у спільній частковій власності на об`єкт нерухомого майна: інженерний корпус літ. "А-1" загальною площею 3 755,7 кв. м, розташований за адресою [ADDRESS] , з відповідною частиною нежитлових приміщень, а саме: приміщення №\~1 площею 41,7 кв. м, приміщення № 2 площею 11,2 кв. м, приміщення № 1 площею 3,0 кв. м, приміщення загальною площею 55,9 кв. м, припинити право спільної часткової власності між нею та відповідачами на майно, частка у праві на яке виділяється, а саме: приміщення № 1 площею 41,7 кв. м, приміщення №\~2 площею 11,2 кв. м, приміщення №\~1 площею 3,0 кв. м, приміщення загальною площею 55,9 кв. м, розташоване за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що їй належить частка у розмірі 7/1000 у спільній частковій власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: інженерний корпус літ. "А-1" загальною площею 3 755,7 кв. м, розташований за адресою [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 23.06.2001 Зміївською державною нотаріальною конторою, р-р № 2-601, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, індексний номер витягу: 157863706 від 28.02.2019, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 205208263217, номер запису про право власності 30486671. Зазначеній частці фактично відповідає майно - нежитлові приміщення № 1, № 2, №\~І, приміщення загальною площею 55,9 кв. м. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №\~262448233 від 22.06.2021, співвласниками інших часток у праві спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: інженерний корпус літ. "А-1", загальною площею 3\~755,7 кв. м, розташований за адресою [ADDRESS] , є: 315/400 належить ТОВ "Зміївський завод металообробних машин", код ЄДРПОУ: 39459022, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2506, виданий 24.11.2014, видавник: Приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Кожушна Л. М.; 1/400 належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1600, виданий 07.11.2013, видавник: Приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Кожушна Л. М.; 6/100 належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, 1228, 26.06.2012, Зміївський приватний нотаріус [PERSON] . Акт прийому-передачі від 26.06.2012; договору купівлі-продажу, 1226, 26.06.2012, Зміївський приватний нотаріус [PERSON] . Акт прийому передачі від 26.06.2012; 1/100 належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, 1230, 26.06.2012, Зміївський приватний нотаріус [PERSON] . Акт прийому-передачі від 26.06.2012; 2/100 належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, 1323, 06.07.2012, Зміївський приватний нотаріус [PERSON] . Акт прийому-передачі від 06.07.2012; 3/100 належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, 1647, 09.08.2012, Зміївський районний, Приватний нотаріус Лещенко Л. В.; 2/100 належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, 1836, 30.08.2012, Зміївський районний, Приватний нотаріус Лещенко Л. В.; 3/100 належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, 1834, 30.08.2012, Зміївський районний, Приватний нотаріус Лещенко Л. В.; 3/100 належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, 1976, 14.09.2012, Зміївський районний, Приватний нотаріус Лещенко\~Л.\~В.; 1/200 належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, 1957, 14.09.2012, Зміївський районний, Приватний нотаріус Лещенко Л. В.; 1/200 належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, 1957, 14.09.2012, Зміївський районний, Приватний нотаріус Лещенко Л. В.; 79/100 належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Зміївський машинобудівний завод", код ЄДРПОУ: 25189895. Згідно з технічним паспортом на нежитлові приміщення по [ADDRESS] від 03.11.2016, інвентаризаційна справа № 4771, реєстровий № 1-28, вбачається, що зазначене майно складається з приміщень: № 1 торговий зал (41,7 кв. м), № 2 підсобне (11,2 кв. м), № 1 тамбур (3,0 кв. м) і мають загальну площу 55, 9 кв. м та є самостійним об`єктом нерухомості. З Висновку щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна, виданого Комунальним підприємством "Зміївське БТІЗМА" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області від 14.05.2021 за № 1447 слідує, що за технічними показниками об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлові приміщення загальною площею 55,9 кв. м в інженерному корпусі літ. "А-1", а саме - приміщення № 1 площею 41,7 кв. м, приміщення №\~2 площею 11,2 кв. м, приміщення № 1 площею 3,0 кв. м, - може бути виділено, з можливим присвоєнням рекомендованої адреси відповідно до норм чинного законодавства після виділу об`єкта: [ADDRESS] . Враховуючи, що фактично зазначене майно являє собою окремий об`єкт нерухомості, позивач зазначає, що спільна часткова власність перешкоджає йому у повній мірі реалізувати своє право щодо розпорядження власним майном, а тому ним подається ця позовна заява про виділ частки в натурі як окремої одиниці окремого об`єкта нерухомості, частку спільного майна, яка становить 7/1000 частин у спільній частковій власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: інженерний корпус літ. "А-1" загальною площею 3 755,7 кв. м, розташований за адресою [ADDRESS] , з відповідною частиною нежитлових приміщень, а саме приміщення № 1 площею 41,7 кв. м, приміщення №\~2 площею 1,2 кв. м, приміщення № 1 площею 3,0 кв. м, а також припинити право спільної часткової власності між позивачем та відповідачами на зазначене майно. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 11.08.2021 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 01.09.2021. 30.08.2021 позивач [PERSON] подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволені. 31.08.2021 відповідач [PERSON] подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти позову не заперечувала, при ухваленні рішення поклалася на розсуд суду. 31.08.2021 відповідач [PERSON] подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти позову не заперечував, при ухваленні рішення поклався на розсуд суду. 01.09.2021 відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, проти позову не заперечували, при ухваленні рішення поклався на розсуд суду. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 01.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.09.2021. 17.09.2021 представник відповідача ТОВ "Зміївський завод металообробних машин", [PERSON] , відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , представник ТОВ "Зміївський машинобудівельний завод" Ченцов О. Д. подали заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, проти позову не заперечували. 20.09.2021 відповідач [PERSON] із застосуванням засобів електронного зв`язку подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти позову не заперечував. 20.09.2021 належним чином повідомлені учасники процесу в судове засідання не з`явилися. \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що всі учасники справи на судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом Серія АЕА № 889616, посвідченого 23.06.2001 року Зміївською державною нотаріальною конторою, р-р № 2-601, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, індексний номер витягу: 157863706 від 28.02.2019, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 205208263217, номер запису про право власності 30486671, технічного паспорту на громадський будинок КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації" Зміївської районної ради, інвентаризаційна справа № 4771, реєстровий № 1-28, КП "Зміївське БТІЗМА" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 1447 від 14.05.2021 позивачу [PERSON] належить частка у розмірі 7/1000 у спільній частковій власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: інженерний корпус літ. "А-1" загальною площею 3 755,7 кв. м, розташований за адресою [ADDRESS] , майно складається з приміщень: № 1 торговий зал (41,7 кв. м), № 2 підсобне (11,2 кв. м), № 1 тамбур (3,0 кв. м) і мають загальну площу 55, 9 кв. м та є самостійним об`єктом нерухомості, загальна площа приміщень збільшилась на 27,5 кв. м за рахунок прибудови, виконаної згідно рішення виконкому Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області № 169 від 30.07.1999, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Зміївському районі № 3-А від 30.03.2000 та акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 17.07.2001, затвердженого виконавчим комітетом Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області, рішення № 330 від 31.08.2001 (а. с. 12, 13, 23-25, 27). З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №\~262448233 від 22.06.2021, співвласниками інших часток у праві спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: інженерний корпус літ. "А-1" загальною площею 3 755,7 кв. м, розташований за адресою [ADDRESS] , є: \~ \~ \~ \~315/400 належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Зміївський завод металообробних машин", код ЄДРПОУ: 39459022, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2506, виданий 24.11.2014, видавник: Приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Кожушна Л. М.; 1/400 належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1600, виданий 07.11.2013, видавник: Приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Кожушна Л. М.; 6/100 належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, 1228, 26.06.2012, Зміївський приватний нотаріус Лещенко Л. В. Акт прийому-передачі від 26.06.2012; договору купівлі-продажу, 1226, 26.06.2012, Зміївський приватний нотаріус Лещенко Л. В. Акт прийому передачі від 26.06.2012; 1/100 належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, 1230, 26.06.2012, Зміївський приватний нотаріус Лещенко Л. В. Акт прийому-передачі від 26.06.2012; 2/100 належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, 1323, 06.07.2012, Зміївський приватний нотаріус Лещенко Л. В. Акт прийому-передачі від 06.07.2012; 3/100 належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, 1647, 09.08.2012, Зміївський районний, Приватний нотаріус Лещенко Л. В.; 2/100 належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, 1836, 30.08.2012, Зміївський районний, Приватний нотаріус Лещенко Л. В.; 3/100 належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, 1834, 30.08.2012, Зміївський районний, Приватний нотаріус Лещенко Л. В.; 3/100 належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, 1976, 14.09.2012, Зміївський районний, Приватний нотаріус Лещенко Л. В.; 1/200 належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, 1957, 14.09.2012, Зміївський районний, Приватний нотаріус Лещенко Л.\~В.; 1/200 належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, 1957, 14.09.2012, Зміївський районний, Приватний нотаріус Лещенко Л. В.; 79/100 належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Зміївський машинобудівний завод", код ЄДРПОУ: 25189895 (а. с. 14-22). Згідно Висновку щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна, виданого Комунальним підприємством "Зміївське БТІЗМА" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області від 14.05.2021 за № 1447 вбачається, що за технічними показниками об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлові приміщення загальною площею 55,9 кв. м в інженерному корпусі літ. "А-1", а саме - приміщення № 1 площею 41,7 кв. м, приміщення №\~2 площею 11,2 кв. м, приміщення № 1 площею 3,0 кв. м, - може бути виділено, з можливим присвоєнням рекомендованої адреси відповідно до норм чинного законодавства після виділу об`єкта: [ADDRESS] (а. с. 26). Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває права власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. У справі № 6-12цс13, а саме в постанові від 03 квітня 2013 року, Верховний Суд України дійшов наступних висновків щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. У частинах першій, третій статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року в справі № 6-12цс13 зроблено висновок, що "у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється зі спільної власності, у разі поділу спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників (стаття 367 ЦК України). Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку зі самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників". У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 зроблено висновок, що "виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно". У постанові Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року у справі № 6-130цс13 зазначено, що "частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні". Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №\~2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~ \~ \~ \~Позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази, якими підтверджується, що майно являє собою окремий об`єкт нерухомості, але спільна часткова власність перешкоджає [PERSON] у повній мірі реалізувати своє право щодо розпорядження власним майном. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved