Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, який уточнив шляхом подачі позовної заяви 16.11.2016 року про збільшення позовних вимог, в якому зазначив, що 05.06.2015 року близько 11 години на подвірї будинку №27-А по вул. Б.Шосе в м.Коростені, працівник ПП «[PERSON] житловий сервіс №5» [PERSON] косив траву бензокосилкою та камінцем, який вилетів від коси, пошкодив йому автомобіль марки «Мersedes-Benz Vito108D», державний номер [NUMBER], що був припаркований біля вказаного будинку. Працюючи з джерелом підвищеної небезпеки, в порушення правил безпеки, [PERSON] пошкодив заднє ліве скло автомобіля, спричинивши йому матеріальні збитки на суму 2404, 20 гривень. Також зазначив, що неправомірними діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягає у тому, що він майже півроку не мав змоги користуватися своїм автомобілем і зазнав певних моральних страждань, яку оцінює у розмірі 10000 гривень. Просить суд стягнути з ПП «[PERSON] житловий сервіс №5» завдану їхнім працівником матеріальну шкоду в сумі 2404, 20 гривень, а також стягнути з [PERSON] моральну шкоду в сумі 10000 гривень. Одночасно просив стягнути з відповідачів 3582,80 гривень, понесених витрат на правову допомогу, згідно договору про надання юридичної допомоги від 01.02.2016 року. В судовому засіданні сторона позивача позовні вимоги підтримала і просила задовольнити з підстав, зазначених у позові. Позивач пояснив, що 5.06.2015 року отримав СМС повідомлення про надходження на його рахунок пенсійних виплат. З метою зняття коштів взяв з гаража свій автомобіль яким підїхав до місця свого проживання. Оскільки мешкає на першому поверсі, тому автомобіль припаркував під вікнами квартири та пішов набрати в пляшку води. В цей час у дворі з бензокосилкою працював [PERSON], який знаходився на відстані 5-7 метрів від автомобіля. Коли він повертався з водою то побачив, як мимо його обличчя пролетів камінець, який пошкодив заднє ліве скло його автомобіля. Даний камінець був приблизно розміром 2х3 см чи 2х5 см і вилетів з-під бензокосилки, якою працював [PERSON] Він відразу ж підійшов до [PERSON], однак останній заперечив свою причетність до пошкодження скла. По даному факту він також відразу звернувся до [PERSON] Зазначив, що працював інженером з техніки безпеки, тому відразу звернув увагу на те, що захисний кожух з бензокосилки був знятий. Крім того, бензокосилкою забороняється працювати біля житлових будинків. Скло в автомобілі на даний час не замінено, вартість відновлювального ремонту збільшилась і становить на даний час 2404, 20 гривень. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 11.04.2017 року позовні вимоги не визнав і пояснив, що працює на посаді слюсаря в ПП «Житловий сервіс №5». На літній період його переводять косарем. Влітку 2015 року він вперше працював косарем з бензокосилкою китайського виробництва. Під час косіння трави в дворі будинку №27-А по вул. Б.Шосе до нього підійшов позивач, який вказав, що він розбив йому скло в автомобілі, який стояв на відстані близько 10 метрів. Вважає, що він не міг заподіяти позивачеві шкоди, оскільки його коса облаштована ліскою 1,2 мм і не може піднімати каміння з землі. Зазначив, що під час роботи він зняв з бензокосилки захисний кожух, оскільки йому необхідно було обкосити лавки, хоча за технічною документацією цього робити не можна. Для цього передбачено корегування висоти захисного кожуха. Також вказав, що з ним поряд знаходився працівник, який наглядав щоб під час роботи бензокосилки поряд не йшли люди та не бігали діти. Прізвище працівника не вказав. Представник ПП « [PERSON] житловий сервіс» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Свідок [PERSON] показала, що точної дати не памятає, десь роки два тому, під час перебування у відпустці, вона вийшла у двір будинку №27-А по вул.Б.Шосе в м.Коростені розвішати білизну. Чула, як працює бензокосилка. Потім робота припинилась і вона почула сварку з приводу того, що камінцем було пошкоджено скло. Вислухавши пояснення сторін, свідка та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що 05.06.2015 року біля будинку №27-А по вул.Б.Шосе в м.Коростені було пошкоджено скло автомобіля, який належить позивачу. З приводу пошкодження майна позивач звертався до [PERSON] Протоколом огляду місця події від 05.06.2015 року зафіксовано ділянку місцевості біля будинку №27-А по вул.Б.Шосе в м.Коростені на якій розташовано автомобіль марки "Мерседес", державний номер [NUMBER] з пошкодженим заднім лівим склом. За результатами проведеної [PERSON] перевірки [PERSON] розяснено право звернення до суду оскільки мають місце цивільно-правові відносини. З відповідною заявою про відшкодування шкоди позивач звернувся на адресу керівника ПП "[PERSON] житловий сервіс №5". На дану заяву отримав лист зі змісту якого слідує, що ПП "[PERSON] житловий сервіс№5 не впевнено, що скло на автомобілі було розбито саме при косінні трави, при встановленні скла на автомобіль необхідно було погодити вартість скла та робіт, а також необхідно вчасно було подати заяву до "Житлосервіс №5". Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] в порушення інструкції з експлуатації зняв захисні прилади з мотокоси. Згідно даної інструкції навіть захист мотокоси не може захистити користувача від всіх предметів (каміння, скла, проволки та ін.), які можуть бути відкинуті ріжучим інструментом під час роботи з мотокосою, що спростовує пояснення [PERSON], що його коса облаштована ліскою 1,2 мм і не могла піднімати каміння з землі. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказана норма закону регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу у деліктних правовідносинах діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою вина відповідача презюмується, якщо він не доведе відсутності своєї вини. З п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" слідує, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи шкода, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду. завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Наявні в справі матеріали не спростовують пояснень сторін щодо перебування [PERSON] в трудових відносинах з ПП "[PERSON] житловий сервіс №5". Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, в тому числі завданої внаслідок знищення чи пошкодження її майна. Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. При цьому моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди та не повязана з розміром цього відшкодування. Отже, враховуючи те, що моральними стражданнями супроводжується будь-яке протиправне діяння, тому позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 1500 гривень, з врахуванням втрат немайнового характеру, які позивач зазнав внаслідок пошкодження майна, що буде розумним, достатнім та справедливим для відшкодування заподіяного виду шкоди. Позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підтверджуються нарядом -заказом №5260 (а.с.95), тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких в тому числі належать витрати на правову допомогу. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З договору №2 про надання правової допомоги від 01.02.2016 року, доданого до нього розрахунку та акту виконаних робіт від 09.06.2016 року слідує, що позивачем понесені витрати на правову допомогу в розмірі 3582 гривні. Від сплати судового збору позивач звільнений на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" Отже, вказані витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, а витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачів до спеціального фонду Державного бюджету України за ставками судового збору на день подачі позовної заяви, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. З врахуванням вищенаведеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial