Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

В Малиновському районному суді перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції АТ „Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 30 червня 2011 року Малиновським районним судом м. Одеси ухвалено заочне рішення, за яким позов Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції АТ „Райффайзен Банк Аваль" задоволено. Стягнуто з [PERSON], [INFO], паспорт [NUMBER] виданий Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 30.12.1999 року, ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], на користь Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції АТ „Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором № 014/0029/82/80963 від 31.08.2007 року в сумі 71578,35 доларів США (сімдесят одна тисяча п'ятсот сімдесят вісім доларів США 35 центів), за офіційним курсом НБУ становить 568546,83 грн. (п'ятсот шістдесят вісім тисяч п'ятсот сорок шість грн. 83 коп.), у тому чмслі: заборгованість за кредитом - 59930,13 доларів США, що складає 476025,02 гривень; заборгованість за відсотками - 5736,64 доларів США, що складає 45566,12 гривень; пеня за прострочення тілу кредиту - 1746,83 доларів США, що складає 13875,07 гривень; пеня за прострочення відсотків по кредиту - 4164,75 доларів США, шо складає 33080,61 гривень. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції АТ „Райффайзен Банк Аваль" суму державного мита в розмірі 1700,0 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн. 00 коп. 17 січня 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 червня 2011 року за позовом Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції АТ „Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано і призначено справу до розгляду. Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення солідарно з відповідача суми боргу за кредитним договором, заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, пені, посилаючись на такі обставини. 31 серпня 2007 року сторони уклали кредитний договір № 014/0029/82/80963, за умовами якого позивач надав [PERSON] до 31 серпня 2017 року грошові кошти в сумі 70380,0 доларів США із розрахунку 13,5 % річних із цільовим використанням: на споживчі цілі та на сплату комісій Банку за цим договором, а відповідач зобов'язався сплачувати мінімальні платежі, встановлені договором, згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом щомісячними фіксованими платежами. В забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, пов'язаних із порушенням умов кредитного договору, згідно п. 2 кредитного договору, банк укладає в день укладення цього договору з [PERSON] договір іпотеки, відповідно до умов якого в іпотеку була передана земельна ділянка, яка розташована в [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 31 жовтня 2014 року виникла заборгованість за кредитним договором на загальну суму 3700374,75 грн. На підставі цього позивач вимагає стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та понесених судових витрат. Третя особа із самостійними вимогами [PERSON] звернувся до суду із вимогою до [PERSON], ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на ? частину земельної ділянки, визнання недійсним кредитного договору, визнання недійсним іпотеки, посилаючись на таке. З 1986 року [PERSON] та [PERSON] перебували у фактично-шлюбних відносинах. В 1989 році в них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. У 1990 році вони зареєстрували шлюб. На той час їх родина мешкала у Республіки Татарстан Російської федерації. В зареєстрованому шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. В 1994 році вони всі разом переїхали проживати в Україну в м. Одесу. В зв'язку з тим, що [PERSON] був змушений по роду своєї професійної діяльності ще іноді мешкати в Татарстані, весною 1998 року в їх родині виник конфлікт та відносини між ними тимчасово погіршилися. 26 червня 1998 року рішенням суду їх шлюб був розірваний. Але після розірвання шлюбу, їх сімя фактично не переставала існувати. З 1999 року відповідачка є громадянкою України, він отримав громадянство у 2007 році. Фактично вони разом однією сім'єю, разом з їх дітьми, мешкали в Україні, в м. Одесі з 1994 року. Їх дочка - [PERSON], навчалася в початковій школі № 49 з 1996 року та в ліцеї № 53 до 2006 року, син - [PERSON], вчився в початковій школі при ліцеї № 53 та на цей час вчиться в гімназії № 5. В шкільних журналах як доньки, так і сина подружжя завжди було відзначено, про те, що їх сім'я є повною, тобто їх діти мешкають разом з батьком та матір'ю. Встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 08 липня 1998 року по цей час, необхідно [PERSON] для забезпечення своїх майнових прав та інтересів. А саме: з квітня 2006 року, останній та [PERSON], за спільні кошти, придбали земельну ділянку розміром 0,1240 га, яка розташована в [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був оформлений на ім'я [PERSON]. На підставі зазначеного договору купівлі-продажу, 20 листопада 2006 року [PERSON] був отриманий державний акт на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 5123783500:02:001:0254, серії ЯГ № 947031. Всупереч зазначеній нормі права, [PERSON], без його згоди, 31 серпня 2007 року був укладений з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитний договір № 014/0029/82/80963, у відповідності до умов якого нею був отриманий кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 70380,0 доларів США. Кредит був нею отриманий на строк до 31.08.2017 року. У відповідності до п.2.1 кредитного договору, кредитні кошти були отримані [PERSON] для використання на споживчі цілі. Крім того, в той же день, 31 серпня 2007 року, між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений договір іпотеки, предметом якого є земельна ділянка (кадастровий номер 5123783500:02:001:0254), яка розташована в Одеській області, Овідіопольський райн, Прилиманська сільська рада, село Прилиманське по вулиці Молодіжній, 91. В договорі іпотеки зазначено, що ця земельна ділянка належить [PERSON], як іпотекодавцю, на підставі державного акту. В порушення зазначеної норми Закону, він не надавав письмову згоду своїй дружині ані на укладення кредитного договору, ані на укладення договору іпотеки та передачу в якості застави належної їм на праві спільної власності земельної ділянки. У п.п. 2.1.1 договору іпотеки безпідставно зазначено про відсутність прав третіх осіб на предмет іпотеки, що теж безумовно свідчить про його недійсність. Відповідач [PERSON] не сповіщала його про те, що нею передана в якості предмета застави належна їм земельна ділянка. Представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав до суду заперечення проти вимог третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] та просив відмовити у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимоги тим, що по-перше, [PERSON] пропустив строк позовної давності при подачі позовної заяви. Оскільки оспорюваний кредитний договір № 014/0029/82/80963 та договір іпотеки, укладені між банком та [PERSON] були укладені 31 серпня 2007 року, а позовну заяву про визнання договорів неукладеними подано 2014 року, тобто після спливу майже 7 років з моменту укладення договорів. Тобто впевненість [PERSON] щодо несправедливості та протиправності умов договорів виникла після спливу 7 років, що підштовхує на припущення, що позов було подано задля запобігання цивільно-правової відповідальності особи із якою проживають за невиконання зобов'язань за кредитним та іпотечним договорами, оскільки зазначений позов був поданий після подачі позову до суду про стягнення заборгованості, у зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору. Кредитний договір відповідає вимогам чинного законодавства. У наступне судове засідання представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову, та відмові у задоволенні вимог третьої особи з таких підстав. Судом встановлено, що 30 серпня 2007 року [PERSON] звернулась до ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" (зараз - Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль") із заявою про надання кредиту в сумі 70500,0 доларів США на споживчі цілі, що підтверджується заявою № 299 від 30.08.2007 року. 31 серпня 2007 року між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0029/82/80963 про надання кредиту в сумі 70380,0 (сімдесят тисяч триста вісімдесят) доларів США строком з 31.08.2007 року по 31.08.2017 року із сплатою 13,5% річних з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно згідно графіку погашення кредиту, що підтверджується копією кредитного договору №014/0029/82/80963 від 31.08.2007 року. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору № 014/0029/82/80963 від 31.08.2007 року позивач повністю та в строки виконав зобов'язання за даним договором. Згідно з п. 6.5 кредитного договору у випадку невиконання відповідачем умов цього договору кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції. Відповідно до п. 10.1 договору за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Для забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, пов'язаних із порушенням умов кредитного договору, згідно п. 2 кредитного договору, є земельна ділянка за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, с. Прилиманське, вул. Молодіжна, №91. У зв'язку з тим, що відповідач належним чином не виконував свої обов'язки, станом на 31 жовтня 2014 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у розмірі 3700374,75 гривень (три мільйони сімсот тисяч триста сімдесят чотири грн. 75 коп.), яка складається з: - заборгованість за кредитом - 776262,27 гривень (сімсот сімдесят шість тисяч двісті шістдесят дві грн. 27 коп.); - заборгованість за відсотками - 471379,67 гривень (чотириста сімдесят одна тисяча триста сімдесят дев'ять грн. 67 коп.); - прострочена заборгованість за кредитом - 208839,48 гривень (двісті вісім тисяч вісімсот тридцять дев'ять грн. 48 коп.); - прострочена заборгованість за відсотками - 467073,0 гривень (чотириста шістдесят сім тисяч сімдесят три грн. 00 коп.); - нарахована пеня - 2452732,81 гривень (два мільйона чотириста п'ятдесят дві тисячі сімсот тридцять дві грн. 81 коп.). Згідно з пунктом 6.5 кредитного договору кредитор має право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання позичальником умов договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та в інших випадках, передбачених цим договором. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо посилання третьої особи на ст. 65 СК України, то між клієнтом та банком було досягнуто згоди у всіх істотних умовах по Кредитному договору, що підтверджується підписами, а тому ніякого дисбалансу договірних прав та обов'язків, що могло зашкодити відповідачу не було. Кредитний договір складений відповідно чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України, а отже відповідає засадам цивільного законодавства. Щодо посилання на главу 8 та ст. 74 СК України, то взаємні права і обов'язки Іпотекодавця та Іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення, що передбачено ст. ст. 577, 585 ЦК України. Позичальник не виконувала свої зобов'язання перед банком. На момент укладення кредитного договору та договору іпотеки, Позичальник не перебувала у шлюбі. А згідно із ч. 1, 2 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Оскільки на час укладання кредитного договору та договору іпотеки квартири, а саме 31 серпня 2007 року [PERSON] та [PERSON] не перебували у шлюбі, у зв'язку з чим його згода на укладання договорів була не обов'язковою. Згідно із п. 2 Договору Іпотеки, предмет знаходиться у власності Іпотекодавця, не знаходиться у спільній власності, а також, згідно із п. п. 2.1.1. що будь-які вимоги третіх осіб не забезпечені і не будуть забезпечені предметом іпотеки чи правами на його отримання незалежно від строків виникнення вимог. Іпотекодавцем власноручно та добровільно було підписано даний договір Іпотеки. А також посилання [PERSON] на недійсність положення 2.1.1. є безпідставним, тому як саме [PERSON] своїм підписом засвідчила протилежне. Позичальник не перебувала у шлюбі із [PERSON], Іпотекодержатель ні як не міг дізнатись про відносини із [PERSON] Тобто, виходячи із вищенаведеного [PERSON] не хотів виконувати даний обов'язок, а таке бажання виникло лише після подання ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» позову до суду. Отже, кредитний договір № 014/0029/82/80963 та договір Іпотеки до Кредитного договору № 014/0029/82/80963, що підписані між банком та [PERSON], укладено згідно з вимогами ст. 203 ЦК України, не суперечать чинному законодавству, є дійсними та обов'язковими для виконання. Крім того, суд вбачає пропуск строків звернення до суду. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог. Також підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача суму судових витрат в розмірі 3654,0 грн. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved