Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ "Лендком Симонів" про розірвання договорів оренди землі, стягнення заборгованості та інфляційних втрат. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.08.2015 року між її матір`ю, [PERSON] , та ТОВ "Лендком Симонів" були укладені договори договори оренди земельних ділянок, що знаходяться на території Головницької сільської ради. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті позивач успадкувала земельні ділянки, отже, є правонаступником орендодавця , всі права та обов`язки орендодавця перейшли до неї. Від моменту укладання Договорів оренди по день звернення до суду ні матері за час її життя, ні позивачу (правонаступнику), ТОВ "Лендком Симонів" жодного разу не сплатило в грошовій чи в натуральній формі орендну плату. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість, згідно Договорів оренди від 25.08.2015 року в розмірі 6689 грн. 69 коп., розірвати вищевказані договори та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Від представника ТОВ "Лендком Симонів" до суду надійшов відзив, згідно якого відповідач вважає позов необгрунтованим, безпідставним та повністю заперечує щодо його задоволення. Зазначає, що позивач із повідомленням про те, що вона є спадкоємцем і з проханням виплатити їй орендну плату до ТОВ "Лендком Симонів" не зверталась. Таким чином, за відсутності у орендаря даних про нового власника земельної длянки, орендар позбавлений можливості сплатити орендну плату у встановлений договором строк, і відповідно відсутня обставина систематичної несплати орендної плати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, також додатково пояснила, що вона неодноразово зверталася до ТОВ "Лендком Симонів" з питанням щодо отримання заборгованості по оредній платі за оренду земельних ділянок, проте заборгованість їй виплачена не була. Представник відповідача Уварова Ю.В. в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги щодо розірвання договорів оренди є необгрунтованими та безпідставними, просила відмовити в їх задоволенні, однак наявність заборгованості не заперечувала. В ТОВ "Лендком Симонів" не було інформації про спадкоємця. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є директором ТОВ "Лендком Симонів", наприкінці 2019 року від [PERSON] надійшов лист з приводу невиплати орендної плати. Вона особисто спілкувалася з [PERSON] аби мирно врегулювати спір, проте позивач від отримання орендної плати відмовилась, повідомивши, що має намір судитися. На її думку, позивач цілеспрямовано відмовлялась від отримання орендної плати аби мати підстави для розірвання договорів оренди. Жодної інформації про правонаступника у товариства не було, ні адреси проживання, ні контактних даних. Товариство готове в будь-який час виплатити заборгованість [PERSON] .. Суд, вислухавши учасників процесу, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 25 серпня 2015 року між [PERSON] та ТОВ "Лендком Симонів" як орендарем було укладено договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 5623081800:04:006:0109), площею 0,9176 га, та договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 5623081800:04:004:0675), площею 0,1530 га строком на 7 (сім) років. [INFO] [PERSON] померла, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Отже, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами статті 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора. Зазначена норма надає за певних умов право добросовісному кредитору вимагати свій обов`язок іншим шляхом, ніж надання орендної плати особисто орендодавцю. Однак, зазначені положення не свідчать про обов`язковість таких дій, а лише регламентують можливу поведінку орендаря. Винна поведінка, яка є підставою для припинення правовідносин, кореспондується з обов`язком та небажанням його виконувати на умовах, визначених договором. Отже, несплата орендної плати у разі відсутності даних про орендодавця не може тлумачитись як систематична несплата орендної плати і бути підставою для розірвання такого правочину. Згідно з частиною першої статті 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Також відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Судом встановлено, що позивач набула права власності на земельні ділянки 15 жовтня 2016 року (після отримання свідоцтв про право на спадщину та державної реєстрації права власності на земельні ділянки), а отже, саме з 15 жовтня 2016 у позивача виникло право вимагати у відповідача сплати орендної плати. Згідно п. 9 Договорів оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки ділянки в рік у грошовій формі, за згодою сторін орендна плата може бути виплачена в натуральній формі. За відсутності у орендаря даних про нового власника земельних ділянок, орендар був позбавлений можливості сплатити орендну плату у встановлений договорами строк і відповідно відсутня обставина систематичної несплати орендної плати. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] не подано суду доказів звернення до ТОВ "Лендком Симонів" з повідомленням інформації про спадкоємця та з проханням виплати орендної плати з моменту набуття права власності на земельні ділянки. На підставі вищенаведеного, підстав для розірвання договорів оренди землі суд не вбачає. Однак, вимога про стягнення заборгованості зі сплатити орендної плати підлягає задоволенню. Згідно з нормами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed