Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Бердянська міська рада Запорізької області звернулася з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування приміщенням гуртожитку, мотивуючи тим, що гуртожиток по [ADDRESS] є власністю територіальної громади міста Бердянська в особі Бердянської міської ради на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. У відповідності до довідки балансоутримувача будинку КП "Житлосервіс-2а" від 28.03.2019р. № 640 в кімнаті [ADDRESS] зареєстровано місце постійного проживання [PERSON] . Згідно ордеру від 19.03.2012р. № 38, виданого [PERSON] , він має право займати ліжкомісце в кімнаті [ADDRESS] . 06.12.2017р., 14.06.2018р. та 15.11.2018р. були проведені обстеження кімнати на предмет проживання відповідача - [PERSON] , у ході якого було встановлено, що [PERSON] в кімнаті [ADDRESS] , не мешкає. Зі слів сусідів [PERSON] не проживає за місцем реєстрації більше року та за вищевказаною адресою не з`являється. Також зазначили, що відповідач має заборгованість за квартирну плату, електроенергію та централізоване опалення. Інформація щодо причин непроживання відповідача за місцем реєстрації у Бердянської міськради та її виконавчого комітету відсутня, будь-які заяви від відповідача з цього приводу на адресу Бердянської міськради, її виконкому та КП "Житлосервіс- 2а" не надходили. Просили визнати [PERSON] таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS] . Представник позивача - Забарін А.Ф. (довіреність №01-0031/48-1 від 08.01.2020р.) в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив задовольнити. Відповідач, сповіщений про час, дату та місце розгляду справи на офіційному веб-сайті Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив та заперечень проти позову не надав. Тому суд у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Від третьої особи КП «Житлосервіс 2А» надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги вважають обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є комендантом гуртожитку по Європейська, [ADDRESS] , працює там з 2012 року, ніколи [PERSON] не бачила. При складанні актів в 2017 та 2018 роках відповідач був відсутній у гуртожитку. Сусіди їй казали, що [PERSON] довгий час не проживає в гуртожитку. В кімнаті [NUMBER] є два ліжкомісця, чи були там речі відповідача вона не бачила. Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони є мешканцями гуртожитку [ADDRESS] , відповідача [PERSON] вони ніколи не бачили, останній в кімнаті [NUMBER] не проживає, речей його в кімнаті немає. Також знають, що відповідач не сплачує за комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість. Вислухавши думку представника позивача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до положень ст. 25-1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» - спори, пов`язані з порушенням майнових прав територіальних громад та власників гуртожитків, на які поширюється дія цього Закону, незалежно від форми власності розглядаються та вирішуються в судовому порядку, якому може передувати (за згодою сторін) досудовий (договірний) розгляд, що здійснюється відповідно до законодавства. Спори про порушення майнових прав територіальних громад розглядаються судами за позовами органів місцевого самоврядування". Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Бердянської міської ради 07.11.2002 року, гуртожиток, який розташований по [ADDRESS] належить територіальній громаді м. Бердянськ в особі Бердянської міської ради на праві комунальної власності. Згідно ордеру від 19.03.2012 № 38, виданого виконавчим комітетом Бердянської міської ради [PERSON] , останній має право займати ліжкомісце в кімнаті [ADDRESS] . Згідно з довідкою КП «Житлосервіс -2А» №640 від 28.03.2019р. в кімнаті [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки КП "Житлосервіс-2а" [PERSON] має заборгованість за квартирну плату у розмірі 1614, 50 грн. та електроенергію у розмірі 546, 27 грн. Згідно листа ПАТ "БПТМ" від 04.04.2019р. № 1064 заборгованість за послуги з централізованого опалення абонента [PERSON] складає 4887, 43 грн. Як вбачається з актів обстеження кімнати [ADDRESS] від 06.12.2017р., 14.06.2018р. та 15.11.2018р., [PERSON] не проживає за місцем реєстрації вже більше року, за місцем реєстрації не з`являється. Разом із тим, окрім відповідної глави ЖК України, зазначене питання врегульоване у Примірному положенні про гуртожитки. У розділі VIII Примірного положення про гуртожитки, яким передбачено відповідальність за порушення правил надання жилої площі в гуртожитку, користування гуртожитками та їх утримання, зазначено, що особи, винні у порушенні правил користування гуртожитками, несуть відповідальність відповідно до законодавства. Оскільки правовий режим відповідної категорії гуртожитків згідно з Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» прирівняно до правового режиму житлових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду, то до мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються вимоги статей 71, 72 ЖК України. Згідно ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом. Відповідно до ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживає у кімнаті гуртожитку за місцем реєстрації без поважних причин понад шість місяців та не має наміру там проживати, а отже є підстави для визнання його таким, що втратив право користування кімнатою в гуртожитку [ADDRESS] . За таких обставин, суд вважає, що з метою захисту інтересів власника гуртожитку, відповідача [PERSON] належить визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку, чим усунути для власника перешкоди у користуванні гуртожитком за вказаною адресою. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921,00 грн. (платіжне доручення №248 від 25.03.2019р.). На підставі викладеного та

Outcome: approved