Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

06 лютого 2014 року Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що [INFO] померла його мати - [PERSON] (даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області 27.04.2005 року). Факт родинних відносин позивача з померлою підтверджується наступними документами: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.08.1980 року, виданим Преображенською сільською радою Оріхівського району Запорізької області, у якому зазначено, що [INFO] народився позивач - [PERSON] у батьків [PERSON] та [PERSON]; - свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.12.1986 року, виданим Преображенською сільською радою Оріхівського району Запорізької області, відповідно до якого [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище "[PERSON]" на прізвище чоловіка "[PERSON]". Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 7/10 часток житлового будинку [ADDRESS]. Так, відповідно до свідоцтва про право власності, що видане державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Мірошніченком В.В. 21.02.1985 року, [PERSON] належала 1/2 частка будинку [ADDRESS] як частина у спільній сумісній власності подружжя. На підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 21.02.1985 року, виданого тим же нотаріусом після смерті батька позивача - [PERSON] [PERSON] належала 1/10 частка цього ж будинку. Згідно того ж свідоцтва про право власності на спадщину за законом позивачу - синові померлого належать 3/10 частки будинку [ADDRESS] (1/10 як частка, що належить особисто позивачу як спадкоємцю першої черги, а 2/10 - як частка, що передана позивачу у зв"язку з відмовою на користь позивача дідуся [PERSON] та бабусі - [PERSON] від своєї частки у спадщині після смерті [PERSON]). Згідно з договором купівлі-продажу від 27.03.1985 року, посвідченого секретарем Преображенської сільської ради народних депутатів Оріхівського району Запорізької області Омельчак Л.П., [PERSON] належала 1/10 частка будинку [ADDRESS]. Складаючі всі частки, що належали померлій матері позивача [PERSON] відповідно до всіх правовстановлюючих документів (свідоцтва про право власності 21.02.1985 року - 1/2 частка; свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 21.02.1985 року - 1/10 частка; договір купівлі-продажу від 27.03.1985 року - 1/10 частка), отримуємо загальну частку - 7/10 будинку [ADDRESS]. Інші 3/10 часток належать позивачу відповідно до свідоцтва про право власності на спадищну за законом від 21.02.1985 року після померлого [INFO] батька [PERSON]. Позивач постійно проживав та був зареєстрований разом із спадкодавицею на момент її смерті, тому відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач вважаєтьбся таким, що прийняв спадщину. Померла [PERSON] заповіту не залишила. Отже, спадкування має відбуватися за законом. Бажаючи отримати свідоцтво про право на спадщину, позивач як спадкоємець першої черги, звернувся до Оріхівської державної нотаріальної контори із відповідною заявою. Заведено спадкову справу №07/2014. Однак 23.01.2014 року нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності реєстрації права власності на об"єкт нерухомості, що успадковується. Право власності на будинок не було зареєстроване оскільки на момент видачі правовстановлюючих документів (1985 рік) чинне законодавство цього не передбачало. Відповідач є також сином померлої, тобто спадкоємцем першої черги, однак останній спадщину у вигляді частини житлового будинку [ADDRESS] приймати не бажає. Є ще інший спадкоємець першої черги - донька померлої - [PERSON]. Однак вона не проживала та не була зареєстрована з померлою на день її смерті (що підтверджується довідкою сільської ради від 17.01.2014 року), не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Отже, відповідно до вимог ч.1 ст.1272 ЦК України вона є такою, що не прийняла спадщину. (тобто відмовилася від неї). Відповідно до вимог ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За нормами ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Пленум Верховного Суду України у п.23 Постанови від 30.05.2008 року за №7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз"яснив, що "у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження". Стаття 15 ЦК України надає право громадянам України на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, для чого, у відповідності з вимогами ст.16 цього ж Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, позивач вважає, що прийняв спадщину фактично у вигляді 7/10 частини будинку [ADDRESS] шляхом постійного проживання з померлою на день її смерті та бажає отримати документ, що підтверджує її право власності. Інші 3/10 частини належать позивачу як частка, що була успадкована після померлого батька. Однак позивач не може зареєструвати своє право власності на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 21.02.1985 року, у зв"язку з чим він вважає за можливе визнати за ним право власності на весь будинокю. Позивач прохає визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], до складу якого входить: житловий будинок літ. "А", загальною площею 36 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м., веранда літ. "А1" площею 8,4 кв.м., тамбур літ. "А2" площею 7,9 кв.м., басейн літ. "Б", сіни літ. "а", літня кухня літ. "В", сарай-гараж літ. "Г", убиральня літ. "Д", погріб з шийкою літ. "П-г", паркан №1, ворота з хвірткою №2, на земельній ділянці загальною площею 999 кв.м. В судовому засіданні представник позивача, позивач на позовних вимогах наполягають, прохають їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, згідно наданих в попередньому судовому засіданні пояснень проти позовних вимог позивача не заперечує, прохає їх задовольнити. Суд, заслухавши Представника Позивача, позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач [PERSON] народився у батьків [PERSON] та [PERSON]. (а.с.6). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] мати позивача одружилася з [PERSON], внаслідок чого змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]". (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] мати позивача [PERSON] померла [INFO], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №24. (а.с.9). У відповідності до довідки від 17 січня 2014 року, виданої Виконавчим комітетом Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області за адресою: [ADDRESS], була зареєстрована [PERSON] по день смерті по [INFO], разом з нею мешкали син позивач [PERSON], 1980 року народження, та син - відповідач [PERSON], 1986 року народження. (а.с.10). На підставі свідоцтва про право власності виданого 21.02.1985 року державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Мірошніченком В.В. та зареєстрованого в реєстрі за №345, [PERSON],яка є дружиною померлого [INFO] [PERSON], належить право власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою:[ADDRESS] в спільному майні набутому названим подружжям за час шлюбу. (а.с.11). З свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 21.02.1985 року державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Мірошніченком В.В., вбачається, що на підставі ст.529 Цивільного кодексу Української РСР спадкоємцями майна [PERSON], померлого [INFO], будинку розташованого за адресою:[ADDRESS], є в рівних частках кожний:[PERSON] - дружина на 1/10 частку, [PERSON] - син на 1/10 частку, [PERSON]- син на 1/10 частку і на 2/10 частки у зв"язку з відмовою на його користь спадкоємців [PERSON] і [PERSON] (а.с.12). Згідно з договором купівлі-продажу від 27.03.1985 року, посвідченого секретарем Преображенської сільської ради народних депутатів Оріхівського району Запорізької області Омельчак Л.П., [PERSON] належала 1/10 частка будинку [ADDRESS]. (а.с.13). Відповідно до технічного паспорту №812 на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] право власності на даний будинок не зареєстровано. (а.с.14-17). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №94/02-31 від 23 січня 2014 року позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої [INFO] гр.[PERSON], в зв"язку з тим, що спадкодавцем правовстановлюючий документ на житловий будинок наданий, але він не пройшов державну реєстрацію.(а.с.18). Дослідженням копії спадкової справи після смерті [PERSON] було встановлено, що позивач звернувся у встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, але йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві, так як будинок не був зареєстрований. ( а.с.48-60). Спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як визначено законодавчо, а саме ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Цивільним кодексом України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в внаслідок його смерті (ст. 1218). Відповідач є також сином померлої, тобто спадкоємцем першої черги, однак останній спадщину у вигляді частини житлового будинку [ADDRESS] приймати не бажає. Є ще інший спадкоємець першої черги - донька померлої - [PERSON]. Однак вона не проживала та не була зареєстрована з померлою на день її смерті (що підтверджується довідкою сільської ради від 17.01.2014 року), не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Отже, відповідно до вимог ч.1 ст.1272 ЦК України вона є такою, що не прийняла спадщину. (тобто відмовилася від неї). Відповідно до вимог ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За нормами ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Пленум Верховного Суду України у п.23 Постанови від 30.05.2008 року за №7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз"яснив, що "у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження". Стаття 15 ЦК України надає право громадянам України на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, для чого, у відповідності з вимогами ст.16 цього ж Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, суд проаналізувавши надані документи, встановив, що внаслідок відмови державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач не може прийняти спадщину після померлої [PERSON], і інші способи прийняти спадщину відсутні. При таких обставинах, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved