Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], вказуючи, що між BAT Всеукраїнським Акціонерним Банком та [PERSON] укладено Кредитний договір № 271 від 25.09.2007 р., відповідно до якого йому надано кредит в розмірі 252500 грн. у тимчасове користування (до «2 вересня 2012 року), на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності (17% річних, а 25.09.2007 - 24,5% річних). Згідно із п. 2.5.1. Договору Позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок Банку шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку. 26 квітня 2012 року Соснівським районним судом м. Черкаси ухвалено рішення по цивільній справі № 2-5845/2011 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором № 271 від 25.09.07 року в розмірі 279680,39 грн., з яких: кредит - 174854,66 грн., відсотки - 79505,04 грн., комісія за РО - 4418,80 грн., штраф - 20901,89 грн. Незважаючи на рішення суду, зобовязання за кредитним договором до цього часу не виконано. Станом на 07.10.2016 р. загальна сума заборгованості за Кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості, становить 482 811,06 грн., з них: кредит: 174854,66 грн.; відсотки: 292 631,03 грн.; комісія за РО: 6 186,30 грн.; штраф за пропуск платежів нарахований за останній рік - 9 139,07 гр.. Таким чином різниця нестягненої суми заборгованості складає 224 032 (двісті двадцять чотири тисячі тридцять дві) грн. 56 коп. Просили стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору. Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.12.2016 позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з [PERSON], на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк», ЄДРПОУ: 19017842, заборгованість по кредитному договору № 271 від 25.09.2007 в розмірі 224032,56 грн. Представник відповідача за довіреністю [PERSON], звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення посилаючись на те, що [PERSON], участі в судових засіданнях не брав оскільки ні повісток ні позовної заяви з доданими до неї документами не отримував, про розгляд справи він дізнався у липні 2017 з ресурсу "Стан розгляду справ" сайту "Судова влада України". Відповідач не мав змоги отримувати направлені йому документи у даній справі, так як з жовтня по грудень 2016 року працював водієм вантажного автомобіля і його робота була пов'язана з постійними поїздками, у зв'язку з чим ці обставини позбавили його можливості у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, щодо подання пояснень, доводів і міркувань з питань, які виникають під час судового розгляду справи, заперечень на позовні вимоги та доказів на їх підтвердження. Відповідач не зміг надати суду свої заперечення щодо стягнення заборгованості, оскільки він сплачував кошти в період з травня 2014 по жовтень 2017. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.08.2017 заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.12.2016 позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано справу призначено до нового розгляду. Представник відповідача [PERSON], 15.02.2018 скерувала до суду відзив, в якому вказувала, що вони з відповідачем вважають, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Поряд з установленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання позичальником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Згідно з умовами Кредитного договору (п.п. 2.4, 2.5, Графіку погашення кредиту) позичальник зобов'язаний щомісяця, до 10 числа, сплачувати проценти за користування кредитом. Тому, враховуючи, що за умовами договору сплата процентів повинна здійснюватись позичальником кожного календарного місяця до 10 числа, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Позов про стягнення заборгованості поданий 17.10.2016 (згідно з поштовим штемпелем на конверті, в якому позов відправлений до суду). Згідно з рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.04.2012 у справі № 2-5845-2011, розрахунок заборгованості до стягнення здійснений ПАТ [PERSON]» (позивачем) станом на 11.11.2011. Тому, заборгованість за відсотками, нарахована Позивачем за період з 11.11.2011 по 16.10.2013 у сумі 84 012,84 грн., заявлена до стягнення із пропуском строку позовної давності. З цих же підстав не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення суми комісії за РО (плати за обслуговування кредиту). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем, комісія за РО нараховувалася, відповідно до умов кредитного договору, з 25.09.2007 (дати укладення договору) до 24.09.2012 (кінцевої дати виконання зобов'язань за договором). Тому, позивачем пропущено строк звернення з вимогою про стягнення з відповідача суми плати за обслуговування кредиту у розмірі 1 767,50 грн. Слід зазначити, що відповідач, починаючи з січня 2013 року, щомісяця вносить кошти у рахунок погашення заборгованості за рішенням суду № 2-5845-2011 за кредитною угодою № 271 від 25.09.2007 (згідно зазначеного у квитанціях призначення платежу). Тому, внесення цих платежів не може трактуватись як вчинення відповідачем дій, які свідчать про визнання ним боргу, нарахованого позивачем після винесення вищевказаного судового рішення і про стягнення якого заявляє позивач. Вимогу про стягнення суми штрафу позивач відповідачу не пред'являв, а тому позовна вимога про стягнення суми штрафу за несвоєчасне погашення кредиту (неустойки) заявлена передчасно, з порушенням встановленого Кредитним договором порядку застосування і стягнення неустойки. Вважають, що позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 84 012,84 грн. заборгованості по відсотках, 1 767,50 грн. комісії за РО, 9 139,07 грн. штрафу, всього - 94 919,41 грн., задоволенню не підлягають. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала частково, суду пояснила, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності щодо окремих позовних вимог, а саме: заборгованості по відсотках, комісії за РО (плата за обслуговування кредиту) та штрафу, що разом становить 94 919,41 грн., задоволенню не підлягають. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 271 від 25.09.2007 року відповідач отримав кредиту 252500 грн., у тимчасове користування (до «2 вересня 2012 року), на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності (17% річних, а 25.09.2007 - 24,5% річних). За рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2012 року з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № 271 від 25.09.07 року в розмірі 279680,39 грн., з яких: кредит - 174854,66 грн., відсотки - 79505,04 грн., комісія за РО - 4418,80 грн., штраф - 20901,89 грн. Незважаючи на рішення суду, зобов'язання за кредитним договором до цього часу [PERSON] не виконано, та станом на 07.10.2016 р. загальна сума заборгованості за Кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості, становить 482 811,06 грн., з них: кредит: 174854,66 грн.; відсотки: 292 631,03 грн.; комісія за РО: 6 186,30 грн.; штраф за пропуск платежів нарахований за останній рік - 9 139,07 грн.. Таким чином різниця нестягненої суми заборгованості складає 224 032 (двісті двадцять чотири тисячі тридцять дві) грн. 56 коп. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з пунктом 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення. в якому сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися віл певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Ч. 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно умов Кредитного договору, сторони встановили як строк дії договору - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 7.3 договору), так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів (п.п. 2.4, 2.5 договору). Так, відповідно до пп. 2.4.2 п. 2.4 Кредитного договору, розрахунок процентів за користування кредитними коштами здійснюється у валюті кредиту щомісячно у день сплати, який зазначений у Графіку, наведеному у Додатку 1 цього договору (10 число кожного місяця). При простроченні повернення кредиту проценти за користування простроченими до повернення сумами нараховуються в порядку, визначеному в п п 2 4 1 - 2.4.2 (пп. 2.4.4 п. 2.4 Договору). Згідно з пп. 2.5.2 п. 2.5 Кредитного договору, сплата процентів та інших плат за користування кредитом здійснюється відповідно до умов, зазначених в п. 2.5.6 цього Договору, шляхом договірного списання Банком коштів з поточного рахунка Позичальника, відкритого в Банку щомісяця в дату, зазначену в Графіку. Для цього позичальник зобов'язується щомісяця до дати, встановленої в Графіку, поповнювати свій поточний рахунок у сумі, не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів та інших плат, встановлених в Графіку (пп. 2.5.1 п. 2.5). Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання позичальником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання, згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України). Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. Початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже, аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм суд вважає, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Така позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 19.03.2014 у справі № 6-20цс14, від 17.09.2014 у справі № 6-53цс14, від 30.09.2015 у справі № 6-154цс15, від 04.11.2015 № 6-1926цс15, від 08.11.2017 № 6-2891цс16 ін. Згідно з умовами Кредитного договору (п.п. 2.4, 2.5, Графіку погашення кредиту) позичальник зобов'язаний щомісяця, до 10 числа, сплачувати проценти за користування кредитом. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника по сплаті кредитних платежів, та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку (п. 4.4 договору, п. 1.1) Додаткового договору до Кредитного договору від 20.06.2008, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання позичальником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору сплата процентів повинна здійснюватись позичальником кожного календарного місяця до 10 числа, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Позов про стягнення заборгованості поданий 17.10.2016 (згідно з поштовим штемпелем на конверті, в якому позов відправлений до суду). Згідно з рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.04.2012 у справі № 2-5845-2011, розрахунок заборгованості до стягнення здійснений ПАТ [PERSON]» (позивачем) станом на 11.11.2011. Тому, заборгованість за відсотками, нарахована позивачем за період з 11.11.2011 по 16.10.2013 у сумі 84 012,84 грн., заявлена до стягнення із пропуском строку позовної давності. З цих же підстав не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення суми комісії за РО (плати за обслуговування кредиту). Згідно з пп. 2.4.3 п. 2.2.4 Кредитного договору, плату за обслуговування кредиту, передбачену п. 1.4.1 цього Договору, позичальник сплачує щомісячно, в день сплати процентів та повернення частини кредиту, відповідно до Графіку. Нарахування вказаної плати у разі прострочення повернення кредиту, як це прямо встановлено Кредитним договором щодо процентів, не передбачено. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем, комісія за РО нараховувалася відповідно до умов Кредитного договору з 25.09.2007 (дати укладення договору) до 24.09.2012 (кінцевої дати виконання зобов'язань за договором). Таким чином, позивачем пропущено строк звернення з вимогою про стягнення з відповідача суми плати за обслуговування кредиту у розмірі 1 767,50 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Як свідчить Розрахунок кредитної заборгованості, наданий позивачем, штраф нараховано за період з 11.09.2015 по 07.10.2016, а отже, сума штрафу у розмірі 618,79 грн. за 11.09.2015-16.10.2015 заявлена до стягнення з пропуском строку позовної давності (475,99 грн. (за 11.09.2015-10.10.2015) + 142,80 грн. (за 11.10.2015-16.10.2015) - 618,79 грн.). Слід зазначити, що відповідач, починаючи з січня 2013 року, щомісяця вносить кошти у рахунок погашення заборгованості за рішенням суду № 2-5845-2011 за кредитною угодою № 271 від 25.09.2007, що зазначено у квитанціях призначення платежу. Тому, внесення цих платежів не може трактуватись як вчинення відповідачем дій, які свідчать про визнання ним боргу, нарахованого позивачем після винесення вищевказаного судового рішення і про стягнення якого заявляє позивач. Також, відповідно до п. 4.4 Кредитного договору, за несвоєчасне повне або часткове повернення кредитних коштів, за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, та за несвоєчасну сплату плати за обслуговування кредиту, передбачених Договором, позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 20 % від несплаченої суми, строк виконання яких настав. Неустойки підлягають сплаті за письмовою вимогою Банку (п. 4.5 Договору). Пунктом 1.2 додаткового договору до Кредитного договору від 20.06.2008, застосування або незастосування пунктів цього Договору, якими встановлюються порядок нарахування та розміри неустойки за невиконання та/або неналежне виконання позичальником умов договору, зокрема за прострочення позичальником термінів погашення заборгованості, є правом Банку. Позичальник зобов'язаний сплатити нараховану йому на умовах цього договору неустойку на першу вимогу банку. Таку вимогу позивач відповідачеві не пред'являв, а тому позовна вимога про стягнення суми штрафу за несвоєчасне погашення кредиту (неустойки) заявлена передчасно, з порушенням встановленого кредитним договором порядку застосування і стягнення неустойки. На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 84 012,84 грн. заборгованості по відсотках, 1 767,50 грн. комісії за РО, 9 139,07 грн. штрафу, всього - 94 919,41 грн., задоволенню не підлягають. Суд вважає за необхідне стягнути з позивача [PERSON] на користь позивача ПАТ "ВіЕйБі Банк" заборгованість по кредитному договору №271 від 25.09.2007 в розмірі 129 113, 15 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати в разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру заявлених судових витрат. Оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору, тому до стягнення з відповідача на користь держави підлягає такий збір в розмірі 1291,13 грн.

Outcome: partial