Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

У липні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, в подальшому уточнивши свої позовні вимоги, в якій просило суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 104,14 доларів США, що за курсом 25.14 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.06.2016 року складає 103 178,08 грн., та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № [NUMBER] від 19.09.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 11 687,62 доларів США на строк до 19.09.2012 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позивальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушення зазначених норм законодавства та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з чим, за кредитним договором станом на 01.06.2016 року, з урахування ухваленого рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.04.2011 року, виникла заборгованість у розмірі 4 104,14 доларів США, яка складається з наступного: 1 132,69 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 183,38 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 2 788,07 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 07.07.2015 року по 07.07.2016 року. Крім того, зобов'язання за вказаним кредитним договором забезпечено порукою: договір поруки № [NUMBER] від 19.09.2007 року, укладений з поручителем [PERSON]. Вимога, що була пред'явлена до поручителя, залишена без задоволення. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити на доводах та підставах, зазначених у позовній заяві. Відповідачі та представник відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі, надали суду заперечення на позовну заяву, відповідно до змісту яких просили суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, так як рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2011 року достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором № [NUMBER] від 19.09.2007 року. Рішення суду виконане в повному обсязі, у зв'язку з чим припинилися правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі. Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали цивільної справи встановив наступне. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, котрим суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, прийняте на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 214 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують. 19.09.2007 року між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк", та [PERSON] було укладено кредитним договір № [NUMBER], згідно якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 11 687,62 доларів США на строк до 19.09.2012 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позивальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у розмірі 223,62 доларів США для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Крім того, зобов'язання за вказаним кредитним договором забезпечено порукою: договір поруки № [NUMBER] від 19.09.2007 року, укладений з поручителем [PERSON]. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору № [NUMBER] від 19.09.2007 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2011 року з [PERSON], [PERSON] стягнуто в солідарному порядку на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором у сумі 6 036,40 доларів США, а також судові витрати в сумі 855,27 грн. У зазначеному рішенні суду зазначено, що заборгованість у розмірі 6 036,40 доларів США складається з наступного: 4 862,20 доларів США - основний борг, 1 092,62 доларів США - заборгованість за відсотками, 27,54 доларів США - пеня, 54,04 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом. Відповідно до постанови державного виконавця ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції від 10.06.2013 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1064, виданого 27.07.2011 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ КБ "Приватбанк" судових витрат у сумі 855,27 грн. закінчено, у зв'язку з фактичним виконанням. Відповідно до постанови державного виконавця ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції від 01.10.2015 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1064, виданого 27.07.2011 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором у сумі 6 036,40 доларів США закінчено, у зв'язку з фактичним виконанням. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У абз. 1, 2 п. 17 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Відповідно до умов кредитного договору № [NUMBER] від 19.09.2007 року строк його дії закінчився 19.09.2012 року, тоді як рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2011 року достроково стягнута заборгованість за вказаним кредитним договором. Тобто має місце дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, а відтак, строк дії договору закінчився та між сторонами відсутні будь-які правовідносини. Таким чином, оскільки ухвалене судове рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, то нарахування комісійних, пені тощо поза строком дії кредитного договору законом не передбачено, а вимог згідно ст. 625 ЦК України банк не заявляв. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed