Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Видричанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи, яка не заявляють самостійних вимог: реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області про визнання права власності у\~ порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що після смерті громадянина [PERSON], який помер 22.12. 2014 року, залишилося як спадкове майно житловий будинок № 76, що розташований в с. Видричка, вул. Павлик, Рахівського району Закарпатської області. За життя, 20 травня 2014 року, [PERSON] вчинив заповітне розпорядження, яким все своє майно майно, у тому числі житловий будинок № 76, що розташований в с. Видричка, вул. Павлик Рахівського району Закарпатської області. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона, як спадкоємець за заповітом, звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадищну за законом, однак нотаріусом у видачі такого було відмовлено у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. У зв"язку з наведеним, просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок в цілій частині, № 76, що розташований в с. Видричка, вул. Павлик, Рахівського району Закарпатської області. В судовому засіданні, позивачка [PERSON], та її представник [PERSON], позовні вимоги підтримали, просять такі задовольнити. Представник відповідача - Видричанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з"явився, сільський голова [PERSON], надав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнають. Представник третьої особи - Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області, в судове засідання не з"явився, однак завідуюча нотаріальною конторою [PERSON], надала суду заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори, позовні вимоги підтримує. Представник третьої особи - реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з"явився, однак начальник служби [PERSON], надав суду заяву про розглядсправи без участі представника реєстраційноїслужби, позовні вимоги залишають на розсуд суду згідно чинного законодавства. Заслухавши представника позивача, вивичвши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що 22 грудня 2014 року, помер громадянин [PERSON], про що виконавчим комітетом Видричанської сільської ради вчинено актовий запис № 19. За життя [PERSON], склав заповітне розпорядження, яким після своєї смерті належне йому майно, в тому числі і житловий будинок № 76, що розташований в с. Видричка, вул. Павлик, Рахівського району Закарпатської області, заповів позивачці - [PERSON]. Витягом зі спадкового реєстру № 40799611 від 30.06. 2015 року стверджено факт чинності вищевказаного заповіту. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З матеріалів справи встановлено, що спірний житловий будинок побудований у 1985 році. На підтвердження належності померлому [PERSON] спадкового будинку, позивачкою надано витяг з погосподарської книги обліку місцевої ради, з якого вбачається, що спадковий житловий будинок зареєстрований за спадкодавцем [PERSON]. На підставі наведеного, суд констатує, що спірний житловий будинок не належить до об"єктів самочинного будівництва, а в даному випадку є об"єктом спадкових прав. З акту оцінки житлового будинку вбачається, що вартість спадкового житлового будинку становить 77880 гривень. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем спадкового будинку за заповітом, спадщину прийняла у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України,, відповідачем позов по суті визнано, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося. На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223, 293-294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved