Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

31.01.2012 року між КС «Метроном» та [PERSON] було укладено кредитний договір №К17/12, за умовами якого КС «Метроном» було відкрито відповідачеві кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом 53 0000 гривень строком з 31.01.2012 року по 31.01.2014 року з виплатою 36% річних. За кредитною лінією [PERSON] було надано наступні суми: 31.01.2012 року - 32965,00 грн., 07.03.2012 року - 10000,00 грн., 26.03.2012 року - 8000,00 грн., 13.04.2012 року - 2035,00 грн. 23.04.2012 року - збільшено кредитний ліміт до 103 000 грн., 23.04.2012 року - 12750 грн., 03.05.2012 року - 25000 грн., 18.06.2012 року - 12250 грн. Повернення кредиту здійснюється з графіком погашення кредиту наведеному в додатку до Кредитного договору, який є його невід'ємною частиною. У порушення умов договору [PERSON] несвоєчасно виконує свої зобов'язання щодо погашення кредиту, у зв'язку з чим станом на 16.07.2015 року виникла заборгованість по кредиту на загальну суму 140 167, 19 грн., із них: залишок заборгованості за договором становить - 102 693, 02 грн., прострочена заборгованість по відсотках - 37 474, 17 грн. 03.12.2012 року між КС «Метроном» та [PERSON] було укладено кредитний договір №К239/12, за умовами якого КС «Метроном» було надано відповідачеві кредитна споживчі цілі у розмірі 30 000 гривень строком з 03.12.2012 року по 03.12.2013 року з виплатою 36% річних. Повернення кредиту здійснюється з графіком погашення кредиту наведеному в додатку до Кредитного договору, який є його невід'ємною частиною. У порушення умов договору [PERSON] несвоєчасно виконує свої зобов'язання щодо погашення кредиту, у зв'язку з чим станом на 16.07.2015 року виникла заборгованість по кредиту на загальну суму 38 659, 67 грн., із них: прострочена заборгованість по основному боргу - 29 389, 65 грн., прострочена заборгованість по відсотках - 9 270, 02 грн. Відповідно до п.5.4.2 Кредитних договорів кредитна спілка має право достроково розірвати договір та вимагати повернення кредиту, сплати нарахованих процентів у разі порушення відповідачем умов кредитного договору. Відповідачеві неодноразово направлялись повідомлення про необхідність сплати боргу, які залишились без виконання. Враховуючи викладене, представник КС "Метроном" звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати кредитний договір № К17/12 від 31.01.2012 року та кредитний договір №239/12 від 03.12.2012 року, укладені між [PERSON] та Кредитною спілкою "Метроном", стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Кредитної спілки "Метроном" заборгованість на загальну суму 178 826, 86 грн. (сто сімдесят вісім тисяч вісімсот двадцять шість грн. 86 коп.), з яких: за кредитним договором №К17/12 від 31.01.2012 року залишок заборгованості - 102 693, 02 грн., прострочена заборгованість по відсотках - 37474, 17 грн.; та за кредитним договором №239/12 від 03.12.2012 року: залишок заборгованості - 29389,65 грн., прострочена заборгованість по відсотках - 9270,02 грн., а також 1 788, 27 грн. судового збору. Представник позивача - голова правління КС «Метроном» - Чабан Г.В. у судове засідання не з'явилась, однак подала до суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак звернувся до суду з письмовою заявою про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 31.01.2012 року між КС «Метроном» та [PERSON] було укладено кредитний договір №К17/12 (а.с.8-9), за умовами якого КС «Метроном» було відкрито відповідачеві кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом 53 0000 гривень строком з 31.01.2012 року по 31.01.2014 року з виплатою 36% річних. 23.04.2012 року до даного договору було укладено додаткову угоду (а.с.4) та збільшено кредитний ліміт до 103 000 грн. Невід'ємною часткою даних договорів є графік розрахунків (а.с.5, 12, 14, 16). 03.12.2012 року між КС «Метроном» та [PERSON] було укладено кредитний договір №К239/12 (а.с.27), за умовами якого КС «Метроном» було надано відповідачеві кредитна споживчі цілі у розмірі 30 000 гривень строком з 03.12.2012 року по 03.12.2013 року з виплатою 36% річних та графіком повернення кредиту (а.с.28). Факт надання коштів відповідачеві підтверджений видатковими касовими ордерами, які містяться в матеріалах справи (а.с.11,13,15,17, 21, 22, 24, 29). Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача (розрахунок заборгованості), суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити процент. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов'язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Оскільки позовні вимоги задоволено, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають відшкодуванню.

Outcome: approved