Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

20.06.14 р. позивачка звернулась до суду з заявою, в якій просила суд постановити рішення, яким визнати недійсними свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] 11.01.02 р. державним нотаріусом Другої Львівської держнотконтори на 1 / 2 квартири [ADDRESS] ; Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий 19.09.05 р. [PERSON] на 1 / 2 частку квартири [ADDRESS] та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітами по смерті [PERSON], яка померла [INFO] р. та [PERSON], який помер [INFO] р. Заяву мотивує тим, що співвласниками спірної квартири були її батьки. Як мати, так і батько склали заповіт , відповідно до яких заповіли їй належне їм майно. Після смерті спадкодавців вона вступила у володіння та користування спадковим майном. Проте не змогла вчасно подати заяву про прийняття спадщини, оскільки у документах про право власності на спадкове майно, заповітах , свідоцтвах по смерть були неточності у прізвищі матері ( [PERSON], [PERSON]) і їй пояснили юристи , що без судового рішення вона не зможе оформити документи. Відповідач по справі, що є її сестрою після смерті батька подала заяву в нотаріальну контору та незважаючи на наявність двох заповітів, неточностей у документах спадкодавця отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого ніби-то їй належить 1 / 2 частка спірного майна. Оскільки батьки виразили свою волю щодо належного їм майна та вона фактично прийняла спадщину, просила позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, покликаючись на викладені в заяві мотиви. Крім того пояснила, що між відповідачкою та її батьками тривалий проміжок часу існували погані стосунки. Тому батьки і вирішили заповісти все належне їм майно позивачці. До конфлікту вони передали у власність відповідачки інше житло, яке вона продала. Відповідач не приїздила на похорон матері. Приїхавши на похорон батька вона не несла жодних витрат на його поховання, а лише вирішувала майнові питання. Їй було відомо про наявність заповітів. Невідомо яким чином було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на ім."я відповідача. Так, у відповідача не було оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру. Крім того, в зв"язку з неточностями у прізвищі спадкодавців лише у 2013 р. позивачкою були повторно отримані свідоцтва про смерть батьків з внесеними змінами анкетних даних . Проте незважаючи на різні дані прізвищ у свідоцтвах про народження дітей, свідоцтві про право власності на квартиру та свідоцтвах про смерть, без судового рішення про встановлення факту приналежності документів або факту родинних відносин нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину за законом при наявності двох заповітів. Відповідач в судове засідання не з"явилась повторно, хоча повідомлялась судом про час та місце судового розгляду. Про причини неявки суду не повідомила. В силу дії ст.ст. 224-226 ЦПК України за згоди позивача судом проведено заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Від Третьої Львівської держнотконтори поступило клопотання про розгляд справи у відсутності представника. Представник Другої Львівської держнотконтори в судове засідання не з"явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду. Заслухавши пояснення представник позивача, показання свідків, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 21.07.94 р. власниками квартири [ADDRESS] були [PERSON] та [PERSON], батьки позивачки та відповідачки. 21.03.1997 р. державним нотаріусом Другої Львівської держнотконтори було посвідчено заповіт від імені [PERSON], відповідно до якого належну їй на праві власності частку у спірній квартирі, речі домашньої обстановки та вжитку вона заповіла своїй дочці [PERSON] Крім того 28.03.1997 р. нотаріусом Другої Львівської держнотконтори було посвідчено заповіт від імені [PERSON] відповідно до якого належну йому на праві власності частку у квартирі , речі домашньої обстановки та вжитку він теж заповів позивачці. Як вбачається з копій свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] р. В подальшому, [INFO] помер [PERSON] Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом, що передбачено ст. 524 ЦК УРСР. Заповіти, посвідчені від імені спадкодавців - батьків позивачки відповідають вимогам ст. 541 ЦК УРСР. Як врегульовано ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Дії, що свідчать про прийняття спадщини передбачені ст. 549 ЦК УРСР. Як вбачається з долучених до матеріалів справи оригіналів квитанцій про утримання спірного житла, з 2000 року позивач повністю утримує квартиру [ADDRESS]. З акту ЛКП Рясне- 402" від 03.09.14 р. вбачається, що з 1994 р. позивач проживала за вказаною адресою без реєстрації. Крім того на даний час у спірній квартирі проживає син позивачки з сім"єю. З показань допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] [PERSON] вбачається, що з моменту смерті спадкодавців позивач вступила в управління та володіння спадковим майном. Зокрема з 2000 р. вона повністю несе витрати на утримання квартири, там знаходяться її особисті речі. Крім того свідки зазначили, що у відповідачки з батьками були вкрай погані стосунки, тому вони і виразили свою волю щодо належного їм майна. Відповідач ніколи за життя не цікавилась здоров"ям, умовами проживання своїх батьків. Не приїздила на похорон матері. Приїхавши на похорон батька лише вчинила сварку з приводу належного йому майна. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, оскільки у визначений законом спосіб позивач прийняла спадщину на підставі заповітів.

Outcome: approved