Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

11 березня 2016 року до суду надішла заява [PERSON], заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту народження дитини, яка 14 березня 2016 року надійшла в провадження судді О.В.Плечищевої. Свою заяву [PERSON] обгрунтовує тим, що з 02.07.2013 року вона мешкає за адресою:[ADDRESS] [INFO] року в Пологовому відділенні Донецького обласного клінічного територіального медичного об"єднання в м.Донецьк Донецької області у заявниці народилася донька - [PERSON]. Місто народження дитини заявниці є місто тимчасово окупованою територією. В Пологовому відділенні Донецького обласного клінічного територіального медичного об"єднання в м.Донецьк Донецької області заявниці було надане медичне свідоцтво про народження від 31.07.2015 року, форми первинної облікової документації №103/о з печаткою лікаря [PERSON]. Заявницю запевнили, що вказане медичне свідоцтво належним чинном оформлене, встановленого зразка і з відповідною печаткою. Так як на окупованій території не було жодного державного органу влади України, то заявниця не зареєструвала свою дитину в органі РАЦС та не отримала свідоцтво про народження. Коли у заявниці з"явилася можливість, вона з дитиною виїхала до м.Авдіївка Донецької області та зверулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області із заявою про реєстрацію народження доньки [PERSON]. До заяви [PERSON] додала вищевказане медичне свідоцтво про народження, видане на тимчасово окупованій території у м.Донецьк. Заява [PERSON] залишена без задоволення, оскільки вищевказане медичне свідоцтво про народження є недійсним, а іншого документа у заявниці не має. Зробити реєстрацію народження дитини органом державної реєстрації актів цивільного стану неможливо. Тому єдиним шляхом для заявниці є звернення до суду з даною заявою. Заявниця [PERSON] прохає встановити факт народження у неї [INFO] року у м.Донецьк Донецької області дитини - доньки [PERSON]. В судове засідання заявниця не з"явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.(а.с.8). Представник зацікавленої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, в телефонному режимі повідомив про розгляд справи без його участі, не заперечують проти задоволення вимог заявниці. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що громадянка [PERSON], [INFO], уродженка с-ще Родники Амвросіївського району Донецької області, [INFO] року у Пологовому відділенні Донецького обласного клінічного територіального медичного об"єднання в м.Донецьк Донецької області народила доньку - [PERSON], що стверджується медичним свідоцтвом про народження від 31.07.2015 року, форми первинної облікової документації №103/о з печаткою лікаря [PERSON].(а.с.5). Так як на окупованій території не було жодного державного органу влади України, то заявниця не зареєструвала свою дитину в органі РАЦС та не отримала свідоцтво про народження. Коли у заявниці з"явилася можливість, вона з дитиною виїхала до м.Авдіївка Донецької області та зверулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області із заявою про реєстрацію народження доньки [PERSON], однак заява [PERSON] залишена без задоволення, оскільки вищевказане медичне свідоцтво про народження є недійсним, а іншого документа у заявниці не має. Зробити реєстрацію народження дитини органом державної реєстрації актів цивільного стану неможливо.(а.с.7). Так, 25 березня 2015 року вступила в силу постанова Верховної Ради України №254-VIII "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями", згідно якої Рада визначила тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, сел і поселення Донецької та Луганської областей. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. На підставі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»: 1. На тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. 2. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»: 1. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. 3. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. На сьогоднішній час медичне свідоцтво про народження видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України. Лікарське свідоцтво про народження видане медичними закладами тимчасово окупованої території не є підставою для реєстрації народження на території України. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Як вбачається з роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.10 відповідно до п.4 ст.273 ЦПК України суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлене в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Тобто факт народження може бути встановлений у порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VI від 01.07.2010 року (із змінами, внесеними згідно із Законами від 12.02.2015 року) підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Частиною 1 ст.144 СК України передбачено, що батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 7 Закону України «Про громадянство України» визначено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Пунктом 7 ч.1 ст.256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У відповідності до статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. На підставі ст.257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що для проведення державної реєстрації народження дитини- дівчинки [PERSON], [INFO], у заявниці були обєктивні перешкоди, а саме у звязку з тим, що м.Донецьк визнано тимчасово окупованою територією, заявниця змогла потрапити на територію України тільки тоді, коли в неї виникла така можливість, крім того, документ, що підтверджує народження дитини не може вважатися законним, оскільки виданий іншою державою та не може бути легалізований, тому підставою для державної реєстрації народження дитини являється рішення суду.

Outcome: approved