Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

27 травня 2015 року ПАТ "Дельта Банк" звернулося до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що 17 грудня 2011 року між ПАТ "Дельта Банк" і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-04424-171211, згідно якого Банк відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] та встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі 4100,00 грн. Згідно п.1 ч.3 Договору - обслуговування рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. Згідно п.2.1 частини 3 Договору, моментом прийняття ( акцепту) Банком Пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважається дата підписання Банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п.2.4 частини 3 Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п.2.4 частини 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у Пропозиції та не потребує додаткових угод до Пропозиції. Позивач свої обов'язки виконав, відповідач порушив умови кредитного договору та станом на 24 квітня 2015 року має прострочену заборгованість у розмірі 28412 грн. 36 коп., яка складається з наступного: тіло кредиту у розмірі 7151 грн. 61 коп., прострочене тіло кредиту у розмірі 10843 грн. 64 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 10417 грн. 11 коп., заборгованість за комісіями у розмірі 00 грн. 00 коп. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором та понесені позивачем при зверненні з позовом до суду судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином, у позовній заяві просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача [PERSON] про місце, день та час розгляду справи. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Горлівка Донецької області, де зареєстровано місце проживання [PERSON], що позбавляє суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідача (ч.5 ст.74 ЦПК України). Тому, у відповідності до роз'яснень ВССУ(вих № 10-1437/0/4-14 від 13 жовтня 2014 року), згідно із вимогами ч.9 ст. 74 ЦПК України, виклик у судове засідання відповідача було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур'єр» (а.с.29). Здійснити відповідно до розпорядження КМУ від 21 січня 2015 року №41-р розміщення оголошення про виклик до суду відповідача у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження - газеті «Донеччина», не є можливим у зв'язку із перебуванням редакції цієї газети на території, що тимчасово не контролюється Україною - у місті Донецьку. Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутності суду не надавала, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавала. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди представника позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, 17 грудня 2011 року між ПАТ "Дельта Банк" і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-04424-171211, згідно якого Банк відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] та встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі 4100,00 грн. , строк ліміту Кредитної лінії дорівнює 364 календарних дні. Частка обов'язкового погашення тіла кредиту дорівнює 2,00% від суми використаних коштів станом на день Розрахунку. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦПК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 24 квітня 2015 року має прострочену заборгованість у розмірі 28412 грн. 36 коп., яка складається з наступного: тіло кредиту у розмірі 7151 грн. 61 коп., прострочене тіло кредиту у розмірі 10843 грн. 64 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 10417 грн. 11 коп., заборгованість за комісіями у розмірі 00 грн. 00 коп (а.с.6). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У зв'язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою оголошення в пресі, входять до предмету доказування по справі. Як вбачається з витягу газети "Урядовий кур'єр" від 28 липня 2015 року, дійсно, було здійснено оголошення у пресі про виклик відповідача, але позивачем не було надано документального підтвердження щодо суми оплати за публікування оголошння в пресі, внесеної позивачем. Отже, суд позбавлений можливості стягнути витрати, пов'язаних з оголошенням в пресі, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, згідно вимог якої судом стягуються лише документально підтверджені судові витрати. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з тим, що судом позов задоволено, суд стягує з відповідача в дохід держави 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного й

Outcome: approved