Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

\~ Позивач, [PERSON] , звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області\~\~з позовом до ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 15.05.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №12609 про стягнення з нього на користь ТОВ "Вердикт Капітал" не сплачену у строк за Договором №Ск-1200-026906-2008 від 02.10.2008 року заборгованість у сумі 20981,95 грн., в тому числі: -прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10000,73 грн.; -прострочена заборгованість за комісією - 6 713,38 грн. ; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 18,39 грн.; - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 4249,45 грн.;- витрати за вчинення виконавчого напису у сумі - 650,00 грн. Строк, за який проводиться стягнення, зазначено з 04 липня 2019 року по 11 березня 2020 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. від 16.06.2020 року відкрито виконавче провадження №62344841 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. за реєстрованим №12609 від 15.05.2020 року про стягнення з нього на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості у розмірі 21631,95 грн. Постановою приватного виконавця, виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. від 16.06.2020 року звернуто стягнення на доходи боржника. Вважаючи вищевказаний напис незаконним та таким, що вчинений з порушенням норм чинного законодавства, він звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Заочним рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року по справі 180/1705/20 його позовні вимоги були задоволені, виконавчий напис, вчинений 15 травня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., зареєстрований в реєстрі за №12609 про стягнення з нього на користь ТОВ " Вердикт Капітал" заборгованості у сумі 21631,95 грн. визнано таким, що не підлягає виконанню. Також стягнуто з ТОВ " Вердикт Капітал" на його користь сплачений ним судовий збір в сумі 840,80 грн. Після ухвалення судом рішення про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, виконавче провадження ВП №62344841 було закінчено на підставі п. 5 ст. 39, ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження". Постанова про закінчення виконавчого провадження не оскаржувалася і не була скасована. В рамках виконавчого провадження ВП №62344841, на виконання скасованого виконавчого напису (до моменту його закінчення), з нього із його заробітної плати та пенсійних виплат були незаконно утриманні кошти. Так, згідно листа приватного виконавця Клименка Р.В. від 07.06.2021 року за №45390 станом на 07.06.2021 року з нього, [PERSON] , в рамках ВП №62344841 було стягнуто: - 20 222,34 грн. - борг згідно виконавчого документа; - 2868,95 грн. - основна винагорода державного виконавця; - 1000,00 грн. витрати виконавчого провадження. Факт стягнення вищезазначених коштів із його заробітної плати та пенсійних виплат також підтверджується довідкою №376/10 з місця роботи, в якій зазначено, що кошти у сумі 13076,44 грн. перераховані на розрахунковий рахунок ТОВ "Вердикт Капітал" та листом заступника начальника управління з питань виплати пенсій- начальника відділу з питань відрахувань з пенсій УПФУ від 23.03.2021 року, в якому зазначено, що грошові кошти у сумі 8044,04 грн., які утримані з пенсії, перераховані на розрахунковий рахунок ТОВ " Вердикт Капітал". Він неодноразово звертався до ТОВ "Вердикт капітал" з вимогою про повернення йому сплачених ним грошових коштів на, що відповідач категорично відмовлявся. У зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Також вказав, що при подачі позову до суду ним було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 гривень, крім цього він поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.- за складання позовної заяви, у випадку написання відповіді на відзив -1500,00 грн. заява про стягнення витрат разом із додатками понесення таких витрат буде надана суду в подальшому. Просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у сумі 20222,34 грн. та судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 01 липня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ 27.08.2021 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі, в тому числі і у стягненні витрат на правничу допомогу. Вважають вимоги позивача необґрунтованими та безпідставними. Визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в силу норм чинного законодавства, не є підставою для повернення боржнику стягнутих на його підставі коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором і навіть при наявності судового рішення про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Суд не має права стягувати з кредитора на користь боржника кошти, стягнуті в процесі виконання такого виконавчого напису нотаріуса, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Стосовно вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу зазначають, що жодних доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем суду не надано, що в свою чергу свідчить про відсутність законних підстав для їх стягнення. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує на їх задоволенні у повному обсязі наполягає. Представник відповідача у судове засідання неодноразово не з`являвся, про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином , причини неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань також не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. \~Частиною 2 ст. 124\~Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 6\~Європейської конвенції\~з прав\~людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За правилами статей 2, 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Водночас, відповідно до ч.1 ст.19\~ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до статті 263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду, як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). Судом встановлено, що 15.05.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №12609 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" несплачену у строк за Договором №Ск-1200-026906/9-2008 від 02.10.2008 року заборгованість у сумі 20 981,95 грн., витрати за вчинення виконавчого напису у сумі - 650,00 грн. Строк, за який проводиться стягнення, зазначено з 04 липня 2019 року по 11 березня 2020 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією заочного рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01.02.2021 року по справі № 180/1705/20 за позовом [PERSON] до ТОВ "Вердикт Капітал", третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню ( а.с.12-14). 16.06.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №62344841) про стягнення з [PERSON] , на підставі виконавчого напису №12609, виданого 15.05.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 21631,95 гривень ( а.с. 15). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем від 09.07.2020 року ( ВП №62344841) було звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] , а саме: заробітну плату, отримувану останнім в АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" ( а.с. 17-18). Постановою цього ж виконавця від 09.07.2020 року ( ВП №62344841) звернено стягнення на доходи боржника - [PERSON] , а саме: пенсію, отримувану останнім в Головному управлінні пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ( а.с.19-20). Вважаючи виконавчий напис нотаріуса незаконним та таким що вчинений з порушенням норм чинного законодавства, позивач вернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Заочним рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року у справі № 180/1705/20 за позовом [PERSON] до ТОВ "Вердикт Капітал", третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню позовні вимоги [PERSON] задоволені, визнано виконавчий напис, вчинений 15 травня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем, зареєстрований в реєстрі за № 12609 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 21631,95 гривень, таким, що не підлягає виконанню. Також стягнуто з відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь позивача, [PERSON] , сплачений за подачу позову судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок . Рішення суду набрало законної сили 04.03.2021 року ( а.с.12-14). Впродовж, після ухвалення вищевказаного рішення суду та набрання ним законної сили, виконавче провадження ВП №62344841 з примусового виконання виконавчого напису № 12609, виданого 15.05.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості в розмірі 21631,95 грн., на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ " Про виконавче провадження" було закінчено, даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією постанови про закінчення виконавчого провадження від 09.03.2021 року, винесеною приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. ( а.с. 21). У своїй позовній заяві позивач вказує, що в рамках виконавчого провадження ВП №62344841, на виконання скасованого виконавчого напису (до моменту його закінчення), з нього із його заробітної плати та пенсійних виплат були незаконно утриманні кошти. Так, згідно листа приватного виконавця Клименка Р.В. від 07.06.2021 року за №45390 станом на 07.06.2021 року з нього, [PERSON] , в рамках ВП №62344841 було стягнуто: - 20 222,34 грн. - борг згідно виконавчого документа; - 2868,95 грн. - основна винагорода державного виконавця; - 1000,00 грн. витрати виконавчого провадження. Факт стягнення вищезазначених коштів із заробітної плати та пенсійних виплат також підтверджується довідкою №376/10 з місця його роботи, в якій зазначено, що кошти у сумі 13076,44 грн. перераховані на розрахунковий рахунок ТОВ "Вердикт Капітал" та листом заступника начальника управління з питань виплати пенсій- начальника відділу з питань відрахувань з пенсій УПФУ від 23.03.2021 року, в якому зазначено, що грошові кошти у сумі 8044,04 грн., які утримані з пенсійних виплат, перераховані на розрахунковий рахунок ТОВ " Вердикт Капітал". Згідно Постанови Верховного Суду від 12.11.20 року у справі № 200/3452/17 - справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Відповідно до\~ч. 1\~ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,\~стаття 1212 ЦК України\~може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15. В даному випадку, правовою підставою набуття відповідачем коштів утриманих із заробітної плати позивача став спірний виконавчий напис нотаріуса № 12609 від 15.05.2020 року, який виконанню не підлягає. Тому, правова підстава для отримання Товариством з обмеженою відповідальністю " Вердикт Капітал" грошових коштів відпала, і вказані кошти підлягають поверненню відповідно до ч.1\~ст. 1212 ЦК України. Частиною 1 ст.1213 ЦК України визначено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Довідкою № 376/10, виданою Марганецьким гірничо-збагачувальним комбінатом" підтверджується, що із заробітної плати [PERSON] у період з липня 2020 року по лютий 2021 року, на підставі виконавчого документу № 12609 від 15.05.2020 року (ВП №62344841), проводилося утримання заборгованості на користь ТОВ "Вердикт Капітал" в наступному розмірі: -13076,44 грн - борг на користь ТОВ "Вердикт Капітал"; -1 308,47 грн. - основна винагорода приватного виконавця; -1000,00грн.- витрати на проведення виконавчих дій (а.с. 24). З інформації, наданої [PERSON] на його звернення, відділом з питань відрахувань з пенсій управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.03.2021 року вбачається, що з пенсійних виплат [PERSON] за період з 01.08.2020 року по 31.03.2021 року відраховано: - 1000,00 грн. - витрати на проведення виконавчих дій; - 2163,20 грн. - основана винагорода приватного виконавця , які утримані в повному обсязі; - 8044,04 грн. - борг на користь ТОВ "Вердикт Капітал". Станом на 01.04.2021 року залишок боргу становить - 13587,91 грн. (а.с.22-23). Як було встановлено, позивач звертався до ТОВ "Вердикт Капітал" з вимогами про повернення сплачених ним грошових коштів ( а.с.25-27) на , що отримував відмову. У зв`язку з чим був вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Таким чином, даючи правову оцінку дослідженим судом доказам, суд приходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість щодо безпідставно набутих коштів, у зв`язку з чим вимоги позивача є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню, в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду в розмірі 908, 00 гривень (а.с. 1-2). Доказів, що підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу, на момент розгляду справи, позивач суду не надав. \~

Outcome: approved