Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Відповідно до укладеного договору № б/н від 30.04.2013 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк", [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" , затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір, що підтверджено підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов»язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі , а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання , за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов»язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов»язання з повернення Кредиту, оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. [PERSON] не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. В порушення умов кредитного договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого станом на 31.08.2016 року має заборгованість 21569 грн.36 коп., яка складається з наступного : 4678 грн.22 коп.- заборгованість за кредитом; 13445 грн.19 коп.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 1942 грн.65 коп.- заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.00 коп. - штраф (фіксована частина), 1003 грн.30 коп. - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк" заборгованість по кредитному договору № б/н від 30.04.2013 року на загальну суму 21569 грн.36 коп. та судові витрати у розмірі 1378 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пославшись на підстави задоволення позову, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що не оспорює заборгованість за кредитом в розмірі 4 678,22 грн., але з іншою частиною позовних вимог не погоджується, також не погоджується з розміром заборгованості по процентам за користування кредитом, так як дана сума є завищеною та належним чином не обгрунтованою і складена на підставі відсоткової ставки в розмірі 43,20 % яка збільшена в односторонньому порядку і суперечить умовам кредитного договору, в якому передбачена сплата відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. По справі встановлено, що між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] 30.04.2013 року був укладений кредитний договір № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Так, 30.04.2013 року відповідач звернувся до банку із заявою, в тексті якої зазначено: «Ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанк, виявляю бажання оформити на своє ім»я карту «Універсальна». За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору. [PERSON], укладаючи договір про надання коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті позивача, складає між ним та банком договір, з умовами якого він ознайомлений, про що свідчить його підпис у заяві позичальника. Таким чином, відповідно до статті 634 ЦК України між ПАТ КБ Приват Банк та [PERSON] 30.04.2013 року був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки-квітень 2017 року, що не оспорювалось відповідачем. На час укладення з відповідачем договору про надання банківських послуг діяли Умови та Правила надання банківських послуг, які були затверджені наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 ''Про затвердження Умов та Правил надання банківських послуг для ПриватБанку та всіх дочірніх банків''. 30.04.2013 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ ''ПриватБанк''. Підписавши вказану анкету-заяву, відповідач погодився з тим, що, як вказано в анкеті-заяві: згоден з тим, що «дана заява разом з Пам»яткою клієнта , Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між мною та банком договір про надання банківських послуг. Я, ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення згоден з його умовами. Екземпляр договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом роздруківки з сайту. Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку. Я зобов"язуюсь виконувати вимоги Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку''. Згідно з п. 1.1.3.2.3 «Умов та правилами надання банківських послуг» банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк зобовязаний за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту) не менш, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, у тому числі, у виписці за картрахунком, що узгоджується з п. 1.1.3.1.9 «Умов та правил надання банківських послуг». Цим же пунктом визначено, що клієнт є таким, що приймає нові умови, якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення клієнта про незгоду зі змінами. З розрахунку заборгованості вбачається новий розмір встановленої нової відсоткової ставки та період, за який нараховуються відсотки. Пунктом 1.1.2.3 Умов встановлений обов"язок клієнта одержувати виписки про стан картрахунків і про здійснені операції за картрахунками, а п. 1.1.2.4 визначено його обов'язок у разі незгоди зі змінами Правил та/або Тарифів банку звернутися до банку і погасити заборгованість, що виникла перед банком. Положеннями п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 35 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК України або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК України. Таким чином, умовами кредитного договору було передбачено право банку змінювати процентну ставку за певних умов. Позивач, змінюючи розмір відсотків за кредитом, умови договору виконав та проінформував про це відповідача. Відповідач не звернувся до банку з заявою про незгоду зі змінами Правил та/або Тарифів і не погасив наявну заборгованість, стверджуючи про те, що в письмовому вигляді його не проінформували про зміну умов кредитного договору. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно розрахунку банківської установи станом на 31 серпня 2016 року становила 21569,36 грн., яка складається з: 4678,22 грн. заборгованість за кредитом, 13445,19 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1942,65 грн. заборгованість за пенею, а також штраф відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500 грн. фіксована частина та 1003,30 грн. процентна складова. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Заперечення відповідача щодо безпідставного нарахування штрафу в сумі 1003, 30 грн. спростовується розрахунком заборгованості за договором відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг «при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язаь, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісії». Разом з тим, підлягає задоволенню клопотання відповідача про застосування позовної давності до вимоги про стягнення пені. Так, відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Згідно розрахунку пені і штрафу, наданого в судове засідання, пояснень представника позивача вбачається, що сума пені за останні 12 місяців перед зверненням позивача до суду складає 1200 грн., отже підлягає стягненню з відповідача. В стягненні пені в сумі 742, 65 грн. (1942,65 грн.-1200 грн.= 742, 65 грн.) слід відмовити в зв»язку з спливом позовної давності. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги той факт, що відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором № б/н від 30.04.2013 року, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними належними доказами, у зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк" та стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20826 грн. 71 коп. з позичальника [PERSON]. В задоволенні решти позову, а саме: стягненні пені в сумі 742, 65 грн., суд відмовляє. У порядку ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк" 1378 грн. 00 коп. в повернення судового збору .

Outcome: partial