Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

27.09.2018 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання в сумі 15498 грн. 89 коп., за період з 01.01.2007 по 01.04.2018 р. та стягнення судового збору у сумі 32925 грн. 45 коп. ТОВ «Краматорськтеплоенерго» обґрунтовував вимоги тим, що надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання для квартири за адресою [ADDRESS] власники якої несвоєчасно вносять оплату за отримані послуги з опалення та гарячого водопостачання. Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 30.10.2018 позовні вимоги ТОВ «Краматорськтеплоенерго» були задоволені. 16.01.2019 на адресу суду надійшла заява [PERSON] про перегляд заочного рішення з підстав того, що вона з 2004 року не є власником та користувачем квартири за адресою [ADDRESS] . у зв`язку з її продажом [PERSON] . Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 25.11.2019 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення було задоволено та скасоване заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 30.10.2018. За клопотанням представника позивача, ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 25.11.2019 р. було замінено первинного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] а також залучено в якості співвідповідача [PERSON] . Відповідач [PERSON] на адресу суду направила відзив від 21.08.2020 згідно якого відповідач [PERSON] 04.02.2010 продала їй квартиру, тому вважає, що з лютого 2010 року [PERSON] не є власником зазначеної квартири та не була споживачем комунальних послуг, просила застосувати строк позовної давності за період з 01.12.2014 по 27.04.2015 р. Сторони в судове засідання не з`явились про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. На адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Дослідивши доводи позову, надані сторонами докази, суд прийшов до наступного. Законом України "Про житлово-комунальні послуги" визначені основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їх права та обов`язки, зокрема п. 5 ч.3 ст.20 Закону встановлений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно копії договору купівлі продажу від 04.02.2010 відповідач [PERSON] продала [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів 04.02.2010 відповідач [PERSON] набула право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 15.02.2010 було зареєстровано право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . Отже, у розумінні ст.19 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" відповідач [PERSON] з 04.02.2010 є учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо належної їй на праві приватної власності квартири. Судом встановлено, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" є юридичною особою, діє на підставі Статуту. Основним видом діяльності підприємства є діяльність з виробництва, постачання та транспортування тепло - та електричної енергії. Відповідно до встановлених тарифів, позивач здійснює постачання теплової енергії і гарячого водопостачання фізичним особам-споживачам послуг, а також відповідачу. Згідно п.18 Правил надання населенню послуг водо-,теплозабезпечення та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року за №1497, споживач зобов`язаний вчасно вносити плату за користування комунальними послугами по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Згідно ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобов`язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Як вбачається з довідки по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого на [PERSON] , заборгованість за адресою [ADDRESS] . за період з 01.12.2014 року по 01.12.2017 року перед ТОВ "Краматорськтеплоенерго" складає 32957, 48 грн. На думку суду, наявність та загальний розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідача [PERSON] перед ТОВ "Краматорськтеплоенерго" за період з 01.12.2014 р. по 01.12.2017 р., в розмірі 32957 грн 48 коп. витікає зі змісту правовідносин, які виникли між сторонами, підтверджується наявними у матеріалах справи документами. Разом з тим, відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про застосування судом позовної давності вважаючи, що частина заборгованості знаходиться за межами строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Частинами 2 та 3 статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебігу позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. В судовому засіданні встановлено, що 05.02.2018 р. ТОВ "Краматорськтеплоенерго" звернулось до Краматорського міського суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за теплопостачання за період з 01.12.2014 по 01.12.2017 р. у розмірі 32957, 48 грн. Ухвалою суду від 09.02.2018р. у прийнятті вказаної заяви про видачу судового наказу відмовлено. Враховуючи те, що позивач звернувся з заявою про видачу судового наказу до неналежних відповідачів [PERSON] та [PERSON] , подання ТОВ "Краматорськтеплоенерго" заяви про видачу судового наказу не перериває перебіг строку позовної давності. Вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з [PERSON] задоволенню не підлягають оскільки в судовому засіданні не встановлено, що [PERSON] в період заявлений до стягнення перебувала у правовідносинах з позивачем. Оскільки плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим (п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення), то в межах строку позовної давності підлягають задоволенню вимоги за період з 27.04.2015р. по 01.12.2017р., що складає 27362, 95 грн. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості відсутні докази на підтвердження дій відповідача, які б свідчили про визнання боргу. У своїй позовній заяві позивач просить стягнути на його користь сплачений ним при звернені до суду судовий збір. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти, на відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог.

Outcome: partial