Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню, і в обґрунтування своїх вимог вказав про те, що на початку листопада 2020 року на його адресу реєстрації надійшла постанова від 07.10.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП № 63247462 щодо стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «ПАРІС» заборгованості у сумі 16506.24 грн. З даної постанови йому стало відомо про те, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису № 31754, виданого 15.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «ПАРІС» боргу у сумі 16506,24 грн. Крім того, позивач зазначив про те, що в грудні 2010 року він уклав договір № 005-18062-131210 з ПАТ «Дельта Банк» про відкриття кредитної лінії у розмірі 30000 грн., та встановленим лімітом в сумі 4000,00 грн. У зв`язку з тяжкими життєвими обставинами та погіршенням здоров`я, по кредиту утворилася заборгованість і, як наслідок, 08.10.2015 року рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми у справі № 592/7871/15-ц з нього на користь ПАТ «Дельта Банк» було стягнуто 23988 грн. Надалі, постановою НБУ № 664 від 02.10.2015 року відкликано банківську ліцензію та запроваджено ліквідаційну процедуру в ПAT «Дельта Банк». На підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.07.2016 року ВП № 51740263, на даний час виконавчою службою стягуються з позивача кошти в примусовому порядку на користь ПAT «Дельта Банк». Таким чином, з 2015 року після отримання рішення суду, жодних документів або ж повідомлень від ПAT «Дельта Банк» до позивача не надходило, а він, в свою чергу, належним чином виконує рішення суду. Про існування такої організації як ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС» позивач не знав до листопада 2020 року і ніяких повідомлень або претензій від даної організації раніше не отримував. Крім того, він не укладав та не підписувала жодного документу з ТОВ «ФК «ПАРІС», ані в письмовій, ані в електронній формі, які б свідчили про укладення договору, чи визнання якоїсь заборгованості. Тобто, позивачу взагалі невідомо, що це за заборгованість і з чого вона складається, як і невідома сама компанія ТОВ «ФК «ПАРІС ». Заборгованості позивач не визнає, адже коштів в борг від ТОВ «ФК «ПАРІС» не отримував, а борг по ПAT «Дельта Банк» (кредитів в інших банках або ж фінансових установах не отримував) виконується позивачем через виконавчу службу. Звідки взялася сума заборгованості, позивач не знає, адже йому навіть ніхто не повідомляв і не телефонував з цього приводу. Позивач не визнає заборгованість взагалі, адже компанія ТОВ «ФК «ПАРІС» йому невідома, ніяких коштів він не отримував, а тому виконавчий напис він вважає таким, що не підлягає виконанню. 08.02.2021 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник ТОВ\~"Фінансова\~компанія "ПАРІС" у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив. У судове\~засідання третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. У судове\~засідання третя особа приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко Вадим Вікторович з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, письмових пояснень щодо позову не надав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 15.09.2020 року приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Хара Н.С. був вчинений виконавчий напис за № 31754 про стягнення з [PERSON] на\~користь ТОВ\~"Фінансова\~компанія "ПАРІС" заборгованості в сумі 16506,24 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорком Вадимом Вікторовичем від 07.10.2020 року було відкрито виконавче провадження № 63247462 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.10.2015 року з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 005-18062-131210 від 13.12.2010 року у сумі 23988,90 грн., а також судовий збір в сумі 243,60 грн. Постановою державного\~виконавця Ковпаківського\~відділу державної\~виконавчої служби\~міста Суми\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Сумській\~області Жованик\~Ю.А.\~від 21.07.2016\~року було\~відкрито виконавче\~провадження №\~51740263\~про стягнення\~з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 23988,90 грн. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженій Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 2. лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржнику майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно н підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підстав виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. З урахуванням Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14), якою визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», при вчиненні нотаріальний дій щодо стягнення заборгованості, згідно п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) \~ \~ \~ \~оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) \~ \~ \~ \~документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт, оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх. не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тобто, для вчинення виконавчого напису та безспірності боргу, кредитор ТОВ «ФК ПАРІС» повинен був направити вимогу сплатити суму боргу боржнику та надати її разом з оригіналом нотаріально посвідченого договору нотаріусу, однак такої вимоги і договору він не направляв. В свою чергу, нотаріус не переконався в безспірності ситуації, при цьому також вимоги про існування боргу та заяви стягувача про видачу виконавчого листа, не направив. Суд вважає, що діями відповідача та третьої особи - приватного нотаріуса, порушені права та інтереси позивача, оскільки відповідач безпідставно звернувся до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, оскільки наявність заборгованості позивачем не визнається, вимогу про сплату боргу відповідач не направляв, оригінал нотаріально посвідченого договору не надав (такого договору не існує). Нотаріус, у свою чергу, не впевнився в тому, що заборгованість дійсно існує і є безспірною, вчинив виконавчий напис безпідставно, не маючи нотаріального договору та не направляючи позивачу будь-яких вимог. Відповідно до судової практики, виконавчий напис нотаріуса визнається таким, що не підлягає виконанню, при відсутності оригіналів фінансового чеку та опису вкладення, які підтверджують направлення боржнику вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання (рішення Апеляційного суду м. Києва, справа № 22-620, постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №320/8269/15-ц (провадження №14-83цс18) від 16.05.2018р.). Таким чином, виконавчий напис № 31754, виданий 15.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення на користь ТОВ «ФК «ПАРІС» боргу в розмірі 16506.24 грн. слід визнати таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим. що: 1)Відсутні докази укладення або ж відступлення будь-якого договору з ТОВ «ФК «ПАРІС», а також належного повідомлення позивача, як споживача послуг, про заборгованість. 2)Відсутні докази, які б підтверджували факт безспірності заборгованості перед відповідачем. 3)Приватний нотаріус не переконався в тому, що позивачем (боржником) буде отримано письмову вимогу про усунення порушень за договором. Жодної вимоги кредитора позивач не отримував. 4)Пропущений трирічний строк, встановлений ст. 88 Закону України «Пре нотаріат» та абз. 2 п.п. 3.1. п. З глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ 22.02.2012 року № 296/5, для можливості вчинення нотаріальних дій. 5)Відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, необхідний для вчинення нотаріальних дій. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно з вимогами\~ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 840,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved