Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися з вищевказаним позовом до Печихвостівської сільської ради Горохівського району Волинської області, зазначаючи у позовній заяві про те, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, який розміщений в [ADDRESS] , та земельну ділянку, яка була передана у власність матері [PERSON] - [PERSON] площею 0,15 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на підставі рішення Печихвостівської сільської ради від 22.01.1994 року №14/1 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам», право на яку [PERSON] успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , що померла [INFO] , однак спадщини не оформив та за життя не встиг провести державну реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку. Позивачі є спадкоємцями майна померлого по закону, прийняли спадщину. Однак оскільки правовстановлюючих документів на це майно немає, а нотаріальна контора відмовила позивачам у видачі їм свідоцтва про право на спадщину, то позивачі просили визнати за ними право власності по Ѕ частині вищевказаного житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами та право на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки та на реєстрацію права власності по Ѕ частини земельної ділянки на їх ім`я в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . У підготовче судове засідання представник відповідача - Печихвостівської сільської ради Горохівського району Волинської області не з`явився, однак скерував до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Позивачі [PERSON] , [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилися, однак скерували до суду письмове клопотання про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують повністю. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилися, однак скерували до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Із витягу з погосподарської книги №1 за 2016-2023 р. Печихвостівської сільської ради Горохівського району, вбачається, що по особовому рахунку № [NUMBER] , будинковолодіння з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , належить [PERSON] . Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Згідно рішення №14/1 від 22.01.1994 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам» (а.с.13) вбачається, що [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки, надані для ведення особистого підсобного господарства площею 0,32 га. та для будівництва площею 0,15 га. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Печихвостівської сільської ради Горохівського району Волинської області, [PERSON] помер [INFO] в с.Печихвости Горохівського району Волинської області і після його смерті відкрилася спадщина (а.с.4). Як вбачається із довідки №193 від 06 березня 2018 року, виданої Печихвостівською сільською радою Горохівського району Волинської області, спадкодавець [PERSON] у житловому будинку в [ADDRESS] , разом із дружиною [PERSON] Заповіт посвідчувався в Печихвостівській сільській раді 15.11.2007 року. Спадкоємцями за законом є дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] . Крім того, [PERSON] та [PERSON] звернулись із заявами про відмову від спадщини. Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Із заповіту, посвідченого 15 листопада 2007 року секретарем Печихвостівської сільської ради вбачається, що [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося своєму сину [PERSON] . Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.5 ст.1275 ЦК України відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом. Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз.2 п.1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Матеріалами спадкової справи №88/2016, заведеної 12 березня 2016 року Горохівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] стверджується, що [PERSON] та [PERSON] звернулись із заявами про відмову від належної частки майна. Крім того, [PERSON] звернувся із заявою в якій відмовився від належного спадкового майна по заповіту, спадщину за законом приймає, та [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку земельної ділянки площею 1,2051 га., кадастровий номер: 0720886000:00:001:0061, та на Ѕ земельної ділянки площею 0,8490 га., кадастровий номер: 0720886000:00:001:0158. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її син [PERSON] . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається із земельної ділянки площею 2,06 га. в межах згідно з планом, що розташована на території Печихвостівської сільської ради. Як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер земельної ділянки площею 0,15 га., яка призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 0720886000:01:001:2562. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народилася [INFO] , їх батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 травня 2018 року, яке набрало законної сили 07.06.2018 року встановлено факт, що [PERSON] є сином [PERSON] . Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 19 березня 2018 року, яке набрало законної сили 19.04.2018 року, встановлено факт, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Отже, судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями майна померлого [PERSON] за законом, які відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України прийняли спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у встановлений ст.1270 ЦК України строк. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Горохівської державної нотаріальної контори від 08 листопада 2018 року, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельну ділянку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.9). Як вбачається із технічної документації на садибний житловий будинок що знаходиться в [ADDRESS] , (а.с.79-83), даний будинок побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, з огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позивачі [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за законом першої черги після померлого [PERSON] мають право на спадкування його майна, прийняли спадщину в установленому порядку, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів не можуть оформити спадщину в нотаріальному порядку, а тому суд визнає за позивачами право власності по Ѕ частини на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] та право на завершення приватизації та реєстрацію права власності по Ѕ вищевказаної земельної ділянки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» після смерті батька [PERSON] , який успадкував вищевказане право після смерті своєї матері [PERSON] , що померла [INFO] , однак спадщини не оформив та не встиг завершити приватизацію та зареєструвати право власності.

Outcome: approved