Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивачем, з посиланням на ст.ст.71, 72 ЖК УРСР, заявлені вимоги про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування [ADDRESS]. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач є наймачем вказаної квартири з 1993 року, у даній квартирі зареєстровані син позивача [PERSON] та її колишній чоловік [PERSON], останній в 2002 році після розірвання шлюбу із позивачем переїхав проживати до своїх батьків в с.Талалаївка Ніжинського району, понад 13 років відповідач у даній квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги, не отримує кореспонденцію, поважні причини довготривалої його відсутності у квартирі та перешкоди у її користуванні відсутні, тягар утримання квартири несуть позивач та [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримала позов за вищевикладених обставин, пояснивши, що ордер на квартиру виданий на ім"я відповідача, після розірвання шлюбу відповідач добровільно проживає у своїх батьків в с.Талалаївка, комунальні послуги сплачуються нею та її сином [PERSON], наявні пільги по комунальних послугах на відповідача, як учасника бойових дій, у розмірі 75 %, даними пільгами вона користується, зокрема, в 2015 та 2016 роках, про відсутність відповідача у квартирі та необхідності перерахунку розміру комунальних послуг вона не повідомляла, в даній квартирі проживає вона зі своїм сином [PERSON], перешкоди відповідачу у користуванні квартирою відсутні, в останнього були ключі від вхідних дверей до квартири, двері до квартири поміняли рік тому, ключі після заміни дверей відповідачу не надані, мета визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою-приватизація квартири та оформлення субсидії на комунальні послуги, вона не питала у відповідача про приватизацію квартири. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов за обставин, викладених в позовній заяві, пояснивши, що правовими підставами позову є ст.ст.71, 72 ЖК УРСР, відповідач втратив право на користування квартирою, оскільки без поважних причин не проживає у ній понад 6 місяців, мета визнання-приватизація квартири, особовий рахунок оформлений на відповідача, квитанції на оплату комунальних послуг оформлені на особу, на яку оформлений особовий рахунок. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що відповідач після розірвання шлюбу "...не може імоційно проживати разом із позивачем...", відповідач проживає у своєї матері, якій більше 90 років, в с.Талалаївка та здійснює її догляд, ключів від квартири у відповідача відсутні, відповідач підтримує нормальні стосунки із своїм сином [PERSON], щодо приватизації квартири позивач до нього не зверталась, перешкоди у користуванні квартирою "...моральні...". Представник третьої особи КП "Житлово-експлуатаційна контора "Південна" [PERSON] в судовому засіданні вважав за необхідне в задоволенні позову відмовити, пояснивши, що відповідач, як учасник бойових дій, має 75-процентну знижку по оплаті комунальних послуг по вищезазначеній квартирі, особовий рахунок виписаний на відповідача, квитанції по оплаті комунальних послуг оформлені на відповідача, позивач, користуючись пільгами, про непроживання відповідача не повідомляла, відповідач звертався до нього і вказував на перешкоди у користуванні квартирою, в актах зазначено, що відповідач не проживає у квартирі, при цьому він фізично не міг бути у квартирі, оскільки позивачем змінені двері до квартири. Представник третьої особи Ніжинської міської ради [PERSON] в судовому засіданні вважала за необхідне в задоволенні позову відмовити, пояснивши, що відповідач разом із своєю сім"єю отримав вказану квартиру, як учасник бойових дій, приватизація квартири та оформлення субсидії можуть бути здійснені і без визнання відповідача, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, звернення позивача до відповідача щодо приватизації квартири відсутні, вказаний позов порушує права відповідача на житло. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що є сином сторін по справі, відповідач після розірвання шлюбу із позивачем не проживає у квартирі близько 15 років, "...батько заходив інколи додому, у нього був ключ, поміняли весною 2015 року двері...ключі батьку не давали...", перешкоди у користуванні відповідачу квартирою відсутні, батько має пільгу по сплаті комунальних послуг, мета позову-"...приватизація квартири на мене і субсидія... в даний час у квартирі проживаю тільки я, позивач приїжджає до квартири...мати фактично живе у м.Києві...повідомляв батька про приватизацію, він зразу хотів, а потім передумав...". Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що [PERSON] є його знайомим, останній проживає сам без батьків, його батько живе в с.Талалаївка, батька ніколи не бачив, мати [PERSON] не живе у квартирі близько 10 років. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що [PERSON] є його товаришем, батько [PERSON] проживає у селі, батько [PERSON] він ніколи у квартирі не бачив, між [PERSON] та його батьком нормальні стосунки. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. За приписами ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до поданих документів прізвище відповідача зазначається, як "Березка", "Берізка", із врахуванням свідоцтва про розірвання шлюбу від 28 березня 2002 року, виданого органом реєстрації актів цивільного стану, відповідачем по даній справі є [PERSON]. Копією ордера Міністерства оборони СРСР КЄЧ Чернігівського району Київського військового округу №82 від 24 листопада 1993 року підтверджується його видача [PERSON] із сімєю-дружиною [PERSON], [INFO], сином [PERSON], [INFO], на право зайняття 2-х кімнат у [ADDRESS]. Згідно довідки КП Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації від 26 лютого 2016 року право власності на [ADDRESS] станом на 31 грудня 2012 року не зареєстроване. Відсутність реєстрації права власності на дану квартиру, заборон її відчуження, іпотек підтверджується також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно... від 29 березня 2016 року №56167261. Відповідно до повідомлення Ніжинської міської ради від 29 березня 2016 року право власності на вищезазначену квартиру, яка надавалась із державного житлового фонду, не зареєстроване, її балансоутримувачем є КП ЖЕК Південна. Згідно повідомлення КП Житлово-експлуатаційна контора Південна від 29 березня 2016 року №123 багатоквартирний житловий будинок №128 по вул.Прилуцька м.Ніжина Чернігівської області відноситься до державного житлового фонду; бухгалтерія КП Житлово-експлуатаційна контора Південна веде бухгалтерську, статистичну звітність по обліку житлових будинків по вул.Прилуцька м.Ніжина за балансоутримувача; особовий рахунок на [ADDRESS] відкрито на [PERSON], заборгованість по оплаті комунальних послуг по даній квартирі відсутня; [PERSON] належить до пільгової категорії абонентів КП ЖЕК Південна, останному, як учаснику бойових дій, надається 75-процентна знижка плати за користування житлом, ...пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 вище вказаної статті, надаються учасникам бойових дій та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього..., ...починаючи з 1996 року і по теперішній час [PERSON] з сімєю користується пільгою учасника бойових дій щодо плати за житлово-комунальні послуги у розмірі 75 % згідно предявленого до КП ЖЕК Південна посвідчення [PERSON] від 22.03.1996 р. Відмови від пільг до підприємства не надходило...". Вищезазначені обставини сторонами та третіми особами в судовому засіданні не заперечуються. За таких обставин сторони по справі та їх син [PERSON] є наймачами вищезазначеної квартири, ордер на вселення до якої виданий відповідачу. Позивачем, з посиланням на ст.ст.71, 72 ЖК УРСР, заявлені вимоги про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування [ADDRESS], правові підстави позову згідно вищезазначених статтей підтримані представником позивача і в судовому засіданні. Суд може визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, лише з даної вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 ЖК УРСР. Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Вичерпного переліку поважних причин щодо збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами житлове законодавство не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 року № 2 передбачено, що у справах про\~\~визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності\~\~(перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду тощо) суд\~\~може продовжити пропущений строк. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Позивач [PERSON], [INFO], має зареєстроване місце проживання в [INFO], відповідач [PERSON] має зареєстроване місце проживання у вищезазначеній квартирі з 22 грудня 1993 року. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 28 березня 2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 28 березня 2002 року зроблено запис за №102. Відповідно до показань свідка [PERSON] "...батько заходив інколи додому, у нього був ключ, поміняли весною 2015 року двері...ключі батьку не давали...", перешкоди у користуванні відповідачу квартирою відсутні, батько має пільгу по сплаті комунальних послуг, мета позову-"...приватизація квартири на мене і субсидія... в даний час у квартирі проживаю тільки я, позивач приїжджає до квартири...мати фактично живе у м.Києві...повідомляв батька про приватизацію, він зразу хотів, а потім передумав...". Дані показання узгоджуються із поясненнями позивача по справі щодо заміни дверей до квартири та ненадання ключів відповідачу, наявності пільг по сплаті комунальних послуг у зв"язку з віднесенням відповідача до пільгової категорії громадян, мети позову-приватизації квартири та оформлення субсидії. Згідно вищезазначеного повідомлення КП Житлово-експлуатаційна контора Південна від 29 березня 2016 року №123 особовий рахунок на квартиру відкрито на [PERSON], заборгованість по оплаті комунальних послуг по даній квартирі відсутня; [PERSON] належить до пільгової категорії абонентів КП ЖЕК Південна, останному, як учаснику бойових дій, надається 75-процентна знижка плати за користування житлом, ...пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 вище вказаної статті, надаються учасникам бойових дій та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього..., ...починаючи з 1996 року і по теперішній час [PERSON] з сімєю користується пільгою учасника бойових дій щодо плати за житлово-комунальні послуги у розмірі 75 % згідно предявленого до КП ЖЕК Південна посвідчення [PERSON] від 22.03.1996 р. Відмови від пільг до підприємства не надходило...". Дані відомості узгоджуються з поясненнями позивача та її представника в судовому засіданні, відповідно до яких особовий рахунок на квартиру відкрито на [PERSON], квитанції про сплату комунальних послуг оформлені на [PERSON], останній має 75-процентну знижку плати за користування житлом, відсутності відмови від встановлених пільг. За таких обставин позивач, користуючись пільгами відповідача, як учасника бойових дій, зокрема в період 2015-2016 років, підтвердила проживання відповідача у вищезазначеній квартирі, при цьому, змінивши двері до даної квартири та ненадавши ключі, створила відповідачу перешкоди у її користуванні. Докази на підтвердження повідомлення позивачем щодо непроживання відповідача та необхідності перерахунку комунальних послуг у зв"язку з цим, надання ключів відповідачу від нових дверей,-відсутні, доказування не може грунтуватись на припущеннях. Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до показань свідка [PERSON] мета позову-"...приватизація квартири на мене і субсидія... в даний час у квартирі проживаю тільки я, позивач приїжджає до квартири...мати фактично живе у м.Києві...повідомляв батька про приватизацію, він зразу хотів, а потім передумав...". Дані показання узгоджуються з показаннями свідка [PERSON] в судовому засіданні, відповідно до яких [PERSON] проживає у вищезазначеній квартирі сам без батьків, його батько живе в с.Талалаївка, мати [PERSON] не живе у квартирі близько 10 років. Дані показання свідків, які є доказами в порядку ст.ст.57, 63 ЦПК України, підтверджують факт непроживання позивача у даній квартирі, що ставить під сумнів порушення, невизнання чи оспорювання відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача, яка в судовому засіданні зазначила мету звернення до суду-приватизація квартири та оформлення субсидії, що також зазначено і свідком [PERSON]. Вказані дії щодо приватизації квартири та оформлення субсидії на житлово-комунальні послуги можуть бути вчинені у встановленому порядку без визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Вищезазначені встановлені в судовому засіданні обставини унеможливлюють визнання відповідача в порядку ст.72 ЖК УРСР таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Акт від 21 вересня 2015 року за підписами [PERSON], [PERSON], [PERSON] щодо непроживання відповідача у квартирі з 2010 року, акт обстеження про фактично проживаючих осіб від 25 січня 2016 року щодо непроживання останнього більше 5 років,-спростовуються вищезазначеними доказами. Також при вирішенні справи суд враховує ст.47 Конституції України, згідно якої кожен має право на житло, держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду; ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду, та загальні засади цивільного законодавства відповідно до ст.3 ЦК України щодо справедливості, добросовісності та розумності.

Outcome: dismissed