Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

11.01.2017р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, уточненим представником позивачки в судовому засіданні, яким просили: визнати незаконним і скасувати наказ про звільнення з посади; поновити позивачку на посаді вихователя ДНЗ №1; стягнути на її користь з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу з 20.12.2016 р. по день поновлення на роботі; стягнути на користь держави судовий збір. Позов обґрунтовує тим, що з 20.04.1994р. працювала на посаді вихователя ясельної групи Маринівського дошкільного навчального закладу №1 Доманівського району Миколаївської області, 20.12.2016р. наказом №75 її було звільнено з посади на підставі п.3 ст.41 КЗпП України за вчинення аморального проступку, не сумісного з продовженням її роботи. Проте, позивач вказує, що не вчиняла ніякого аморального проступку не сумісного з продовженням роботи на посаді вихователя, що завжди належним чином виконувала свої посадові обов'язки, про що свідчать атестаційні листи, в яких завідуюча ДНЗ дуже позитивно її характеризувала, вказувала про підтримування нею тісного зв'язку з батьками вихованців, про її ввічливість, чуйність, а також авторитет серед батьків. Зазначає, що з осені 2015р. у неї із завідуючою склалися напружені відносини після того, як вона звернулася із проханням надати їй щоденну обідню перерву, передбачену Правилами внутрішнього розпорядку, яка їй ніколи не надавалась, також було відмовлено і після її звернення в 2015 році. Після чого завідуюча стала упереджено до неї відноситись, що виражалося у відмові надати відпустку за сімейними обставинами, відмові надавати приміщення для проведення свят і таке інше. Позивач вказує, що 02.12.2016р. завідуюча ДНЗ звернулася з поданням до профспілкового комітету про отримання згоди на її звільнення з посади, яке в цей же день було розглянуте і відхилене. Посилаючись на ст.ст.41, 148, 149, 232, 235 КЗпП України, п.28 постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.1992р., Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений Постановою КМУ №100 від 08.02.1995р., просить задовольнити позов у повному обсязі. В судовому засіданні позивач і її представник позов підтримали, а також представник позивача уточнила, що Наказ №75 від 20.12.2016р. про звільнення позивачки з посади вихователя за аморальний вчинок, якого завідуюча у наказі не вказала, та якого позивачка не вчиняла, просить суд визнати незаконним та скасувати, зазначивши, що керівник відповідача двічі наклала на позивачку дисциплінарне стягнення за фактом службового розслідування скарги мами вихованця [PERSON], профкомітет не дав згоду на звільнення позивачки, як голови профспілкового комітету ДНЗ №1, до того ж, в наказі про звільнення не зазначено підстави звільнення: відсутнє посилання на конкретний аморальний проступок. Вважають, що робочі моменти у складній роботі вихователя ясельної групи, не може бути визнано аморальним проступком, оскільки конкретні факти вказаного не наведені в наказах про накладення стягнення та про звільнення, а також їх не наведено у поданні завідуючої до профспілкового комітету ДНЗ для отримання згоди на звільнення позивачки. Копію наказу про звільнення позивач отримала вже після звернення до суду. У судовому засіданні представник відповідача та 3/особи адвокат [PERSON] і 3/особа [PERSON] позов не визнали, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на той факт, що працівники відділу освіти Доманівської РДА провели перевірку не лише скарги [PERSON], а також скарг батьків дітей, які раніше надходили на позивачку, на їх погляд, факти підтвердились, проводились психологічні тести психологом [PERSON], з яких вбачається вплив психологічного характеру вихователя [PERSON] на вихованців ДНЗ. Стосовно випадку з вихованцем ясельної групи [PERSON], який пройшов індивідуальне діагностичне обстеження у психолога та корекційні заняття, а також звернення його мами зі скаргами з приводу психологічного тиску вихователя [PERSON] на дитину, вважають, що наказ про звільнення є законним і обгрунтованим, а тому слід відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача та 3/особи адвокат [PERSON] наголошував, що вказане було підтверджено також показаннями свідка психолога [PERSON], результатом психологічного тестування дитини; показаннями свідка [PERSON] (мами [PERSON]), яка зверталася до психолога для проведення реабілітації сина, що свідчить про вплив психологічного характеру вихователя [PERSON] на вихованців дошкільного навчального закладу. Керівник відділу освіти райдержадміністрації [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що довідка про підсумки перевірки заяви [PERSON] складалася після детального вивчення вірогідності наведених у скарзі фактів, які підтвердилися опосередковано, прямі докази - відсутні; відсутня співпраця у вихованні [PERSON] між вихователем [PERSON] та рідними дитини. До того ж, були встановлені недоліки в роботі адміністрації дошкільного закладу, зокрема, були відсутні журнали реєстрації заяв і звернень громадян, не були надані комісії відділу освіти підтвердження роботи адміністрації по результатам вирішення питань, порушених у зверненнях громадян, а тому адміністрації дошкільного закладу були сформульовані конкретні завдання по усуненню виявлених недоліків, із зазначенням - інформацію про проведену роботу надати до відділу освіти у березні 2017 року. Проте, на даний час недоліки не усунені. При цьому, представник 3/особи - начальник відділу освіти підкреслив, що комісія не пропонувала звільнити з посади вихователя [PERSON], а пропонувала шляхи для покращення роботи всіх працівників дошкільного закладу, а [PERSON] - звернутися до суду, оскільки факти наведені у зверненні, можуть бути предметом розгляду в порядку кримінального прецесуального чи цивільного процесуального судочинства. Заслухавши учасників судового розгляду, допитавши свідків: психолога [PERSON], маму вихованця [PERSON], голову батьківського комітету [PERSON], а також дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що уточнена позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається, що відповідно до Положення про відділ освіти Доманівської районної державної адміністрації, затвердженої розпорядженням голови Доманівської РДА 22.10.2015р. №245, відділ освіти здійснює державний контроль за дотриманням закладами освіти району правил, норм, стандартів у межах визначених повноважень; розглядає в установленому законодавством порядку звернення громадян; контролює органи місцевого самоврядування та надає методичну допомогу з питань здійснення наданих їм законом повноважень органів виконавчої влади, здійснює повноваження, делеговані органами місцевого самоврядування; забезпечує у межах своїх повноважень, наряду з іншими, дотримання вимог законодавства з охорони праці; бере участь у вирішенні відповідно до законодавства колективних трудових спорів (конфліктів); здійснює інші передбачені законом повноваження. Згідно пояснень в судовому засіданні начальника відділу освіти Доманівської РДА у Миколаївській області, у Маринівському дошкільному навчальному закладі є профспілковий комітет, вищестоящим органом для них є Профспілка працівників освіти Доманівського району, яку очолює [PERSON] При цьому, позивач пояснила, що вона є головою профспілкового комітету дошкільного навчального закладу, головою обрана вдруге, профспілковий комітет не дав згоди на її звільнення і їй нічого не відомо про звернення завідуючої з поданням до вищестоящого профспілкового органу. При з'ясуванні вказаного питання судом, 3/особа [PERSON] пояснила, що не зверталась до вищестоящого профспілкового органу з поданням про надання згоди на звільнення голови профспілкового комітету дошкільного навчального закладу. Із копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що завідуючою Маринівського я/с №1 з 02.06.1993р. її прийнято на постійну роботу підмінною пом.вихователя Маринівського дитячого садка, 20.04.1994р. - переведено вихователем ясельної групи, та 20.12.2016р. позивачку звільнено із вказаної посади на підставі п.3 ст.41 КЗпП України. Як вбачається з Атестаційного листа з Рішеннями атестаційної комісії Маринівського ясла-садку №1 від 29.10.2010 р., [PERSON] -вихователь, заняття проводить з урахуванням вікових особливостей дітей, прививає дітям культурно-гігієнічні навички на протязі дня, велику увагу приділяє ігровій діяльності дітей, діти завжди під її пильним наглядом, підтримує зв'язок з батьками, проводить відкриті заняття, розваги, свята, ввічлива, чуйна, користується авторитетом серед батьків, - підтвердила кваліфікаційну категорію "спеціаліст" відповідно до 9 кваліфікаційної категорії (а.с.12). З Атестаційного листа з Рішенням атестаційної комісії відділу освіти Доманівської РДА від 08.04.2015 р., педагогічний працівник [PERSON]- вихователь Маринівського ДНЗ №1, загальний стаж педагогічної діяльності 20 років, атестовано в черговому порядку, відповідає займаній посаді та раніше встановленому тарифному розряду; результати голосування: за -11 (одинадцять), проти -0, утримались -0 (а.с.13). Згідно Довідки про підсумки проведення службового розслідування щодо заяви [PERSON] стосовно психологічного тиску з боку вихователя ясельної групи [PERSON] на її сина, від 23.11.2016 р., підписаної начальником відділу освіти РДА [PERSON], предметом перевірки була заява [PERSON] стосовно психологічного тиску вихователя на її сина [PERSON], [INFO], також була написана заява [PERSON] з приводу перебування її сина [PERSON] в дит.садку в 2010-2011 роках. Комісією був досліджений протокол №14 від 15.03.2013р. щодо розгляду скарги мами вихованця [PERSON], а також наказ по ДНЗ від 08.10.2015 р. №63 про накладення адміністративного стягнення на вихователя [PERSON] за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку, посадової інструкції, - у виді догани, який зі слів позивачки, останньою не оскаржувався (а.с.8-9). Згідно вказаної Довідки, комісія пропонувала Адміністрації дошкільного закладу покращити роботу в ДНЗ №1, а заявниці - звернутися до суду; інформацію про проведену роботу надати до відділу освіти у березні 2017 року. В наказі завідуючої Маринівським ДНЗ № 75 "Про звільнення з посади [PERSON]В." від 20.12.2016 р. вказано: "На підставі п.3 ст.41 КЗпП України, Наказую: Звільнити [PERSON] з посади вихователя дошкільного навчального закладу 20 грудня 2016 року у зв'язку з вчиненням нею, як працівником, що виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи. Підстава: Довідка про підсумки проведення службового розслідування від 23.11.2016 р. вих.№1030." Завідувач д/с підпис [PERSON]. Під вказаним наказом відсутній підпис [PERSON], що свідчить про те, що позивачка не ознайомлена з ним зразу після складання, більш того, з Акту фіксації відмови від ознайомлення з наказом про звільнення, вбачається, що 20.12.2016 р. об 11:00год. [PERSON] відмовилась від ознайомлення з наказом про її звільнення з посади вихователя Маринівського ДНЗ №1 (а.с.21, 22). При цьому, судом встановлено, що при звільненні позивачки з посади вихователя за п.3 ч.1 ст.41 КЗпП України, було допущено ряд порушень КЗпП України, які є підставою для скасування наказу №75 від 20.12.2016 р., до того ж, під час розгляду справи відповідачем не доведено факту вчинення позивачкою [PERSON] аморального проступку за який її було звільнено з посади 20.12.2016 року. Згідно ЗУ "Про дошкільну освіту"- дошкільний навчальний заклад є юридичною особою і діє на підставі статуту дошкільного навчального закладу, який незалежно від підпорядкування, типу і форми власності розробляється відповідно до Конституції України, ЗУ "Про освіту", цього Закону, Положення про дошкільні навчальні заклади. Положення про дошкільні навчальні заклади затверджується Кабінетом Міністрів України; дошкільні навчальні заклади можуть бути державної, комунальної та приватної форм власності. Статус державного має дошкільний навчальний заклад, заснований на державній формі власності. Статус комунального має дошкільний навчальний заклад, заснований на комунальній формі власності; керівництво дошкільним навчальним закладом здійснює його директор (завідувач); керівника та заступника керівника державного і комунального дошкільного навчального закладу призначає на посаду та звільняє з посади відповідний орган управління освітою. Завідуюча дошкільним навчальним закладом призначає на посаду та звільняє з посади, зокрема, вихователів. Як з'ясовано з пояснень начальника відділу освіти РДА, засновником Маринівського дошкільного навчального закладу №1 є Маринівська сільська рада Доманівського району, Миколаївської області, а відтак, - вказаний дошкільний навчальний заклад має статус комунального, його завідуючу призначає на посаду та звільняє з посади відповідний орган управління освітою райдержадміністрації. Згідно п.3 ч.1 ст.41 КЗпП України трудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку вчинення працівником, що виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням роботи на посаді вихователя, проте, в оскаржуваному наказі не вказано який аморальний проступок вчинила позивачка станом на 20.12.2016 року, що став причиною її звільнення. Згідно зі ст.149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. До таких видів стягнень згідно з ч.1 ст.147 КзпП належать: догана та звільнення. Звільнення працівника за п.3 ч.1 ст.41 КзпП є видом дисциплінарного стягнення. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у Постанові від 06.11.1992р. №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясовувати у чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, та чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору, зокрема, за п.3 ч.1 ст.41 КЗпП України. Також, відповідно до ч.1 ст.43 КЗпП, розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.41, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадку звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації (ч.1 ст.43-1 КзпП). Відповідно до ст.252 КзпП звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації, його керівника, - допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членом якого вони є, а також вищого виборного органу цієї профспілки (об'єднання професійних спілок). Також судом встановлено, що відповідно до наказу №69 від 25.11.2016 р. "Про порушення професійної етики вихователем ясельної групи [PERSON]В." до позивачки було застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани "за систематичне порушення професійної етики", - згідно довідки про підсумки проведення службового розслідування, щодо заяви [PERSON] стосовно психологічного тиску вихователя [PERSON] на її сина, та, враховуючи рекомендації комісії, що не заперечували учасники процесу в судовому засіданні. Разом з тим, судом встановлено, що 20.12.2016р. згідно наказу № 75 [PERSON] звільнено з посади, однак, у тексті наказу вказано лише у зв'язку з вчиненням нею, як працівником, що виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням роботи на посаді вихователя. При з'ясуванні в судовому засіданні конкретної підстави звільнення позивачки, стороною відповідача надавались пояснення, щодо психологічного тиску позивачки на вихованця [PERSON], за результатами службового розслідування скарги [PERSON], тобто за випадок, за який вихователю [PERSON] була винесена догана наказом №69 від 25.11.2016 року. Порушення, виявлені згідно довідки про наслідки проведення службового розслідування від 23.11.2016 р., які були підставою для оголошення догани позивачці (наказом №69 від 25.11.2016р.) не могли бути також підставою для звільнення позивачки, до того ж - не вказані в наказі про звільнення, що є порушенням прав позивачки. Крім того, за вказане порушення до позивачки вже накладене дисциплінарне стягнення у виді догани, наказ на даний час не скасовано. Згідно ч.3 ст.149 КзпП при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. На думку суду, застосовуючи таке дисциплінарне стягнення як звільнення, відповідач не врахував вказані положення закону, попередню роботу позивачки, не звернув увагу на недоведеність відповідачем факту вчинення аморального проступку вихователем [PERSON], враховуючи, що позивачку було звільнено за п.3 ч.1 ст.41 КзпП з порушенням процедури, від неї не було витребувано згідно ст.149 КзпП письмове пояснення щодо порушення у виді аморального вчинку. Таким чином, враховуючи наведене, а також те, що в наказі про звільнення не вказано конкретне порушення, яке було сформульовано, як аморальний проступок, і яке стало підставою для звільнення, не враховані положень ч.3 ст.149 КзпП при обранні виду дисциплінарного стягнення, не витребувані від працівника згідно ст.149 КзпП письмові пояснення, що свідчить про незаконність звільнення. Отже, зазначені порушення є підставою для визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення позивачки на роботі. Відповідно до ст.235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір; вказаний орган одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При розрахунку суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд виходить з наступного. Із довідки про доходи №677, виданої Маринівською сільською радою 22.12.2016р. вбачається, що за останні два календарні місяці до звільнення заробітна плата [PERSON] становила: у жовтні - 3918,31грн., у листопаді 2016 року- 3028,41грн. (а.с.6). Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає обчисленню, виходячи з середньоденної заробітної плати, помноженої на число робочих днів (п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України від 08.02.1995р. №100 з наступними змінами). Середньоденна заробітна плата позивачки згідно з п.8 вказаного вище Порядку складає 155,87 грн. (3518,31грн. + 3028,41грн.) : 42 робочих днів), яка визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Число робочих днів за час вимушеного прогулу складає 94 робочих днів (з 20.12.2016 р. по 04.05.2017 р.), отже, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає -14651,78 грн. (155,87грн. х 94 дн.). Таким чином, вказана сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. При цьому слід зобов'язати відповідача при виконанні судового рішення нарахувати та утримати з нарахованої суми 14651,78 грн. податок з доходів фізичних осіб та інші обов'язкові збори та внески, а також зобов'язати Маринівську сільську раду при виконанні судового рішення нарахувати та утримати з нарахованої суми 14651,78грн. - податок з доходів фізичних осіб та інші обов'язкові збори та внески. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, а саме: визнати незаконним і скасувати наказ завідуючої Маринівським ДНЗ №75 про звільнення [PERSON] з 20.12.2016 р. з посади вихователя Маринівського дошкільнолго навчального закладу №1; поновити [PERSON] на роботі в Маринівському дошкільному навчальному закладі №1 на посаді вихователя з 20 грудня 2016 року; стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 грудня 2016 р. по 04 травня 2017 року у розмірі - 14651,78 грн. Зобов'язати відповідача при виконанні судового рішення нарахувати та утримати з нарахованої суми 14651,78 грн. податок з доходів фізичних осіб та інші обов'язкові збори та внески; стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1920,00грн.

Outcome: approved