Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом за дорученням [PERSON] про визнання права власності на самочинне будівництво. У позовній заяві зазначила, що 26 чернвня 2003 року рішенням 7 сесії 4 скликання Лужанської сільської ради Рахівського району вирішено надати позивачці в оренду, з правом викупу, земельну ділянку площею 0,01 га для обслуговування магазину. Виділення земельної ділянки було погоджено з сільською радою, райдержадміністрацією, земельним відділом, Рахівською ШЕРБД, СЕС, екологічною інспекцією, службою пожежного нагляду. Договору оренди позивачем належним чином не зареєстровано. У 1991 році на зазначеній земельній ділянці було збудовано будівлю магазину, загальною площею 41,81 кв.м. із зовнішніми розмірами 7,4х5,65. На даний час готовність даного об"єкту становить 100%. Будівництво здійснено позивачем без порушення будівельних норм та правил, протипожежних вимог та жодним чином не порушує прав та інтересів інших осіб. У зв"язку з навденим позивачка просить визнати за нею право власності на будівлю магазину [ADDRESS], загальною площею 41,81 кв.м. із зовнішніми розмірами 7,40х5,65 м. В судове засідання позивачка не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник Лужанської сільської ради в судове засідання не з"явився, сільський голова І.Ю.Бондюк надав суду заяву про визнання позовних вимог та просить спрау розглядати без участі представника сільської ради. Представник третьої особи - відділу містобудування та архітектури Рахівської РДА в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги залишає на розсуд суду. За викладених умов, відповідно до ч.4 ст.174,ч.2 ст.197 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін та без фіксування судового засідання технічним засобом на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши обставини справи та дослідивши докази, прийшов до наступного висновку. З технічного паспорта, що був виготовлений техніком з інвентаризації нерухомого майна [PERSON], підтверджується факт того, що у [ADDRESS], позивачкою було збудовано будівлю магазину, загальною площею 41,81 кв.м. рік побудови - 1991, інвентаризаційна вартість якої становить 23058 гривень. Однак, з причин того, що на земельну ділянку, на якій знаходиться зазначена будівля, не було оформлено право користування земельною ділянкою, тому здійснене будівництво вважається самочинним, а отже право власності на неї за позивачкою має бути визнане в судовому порядку. Відповідно до ч. 2ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦПК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 Постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Згідно акту вибору земельної ділянки до відводу під будівництво, складеного 20 листопада 1995 року, комісія у складі: головного архітектора району, начальника відділу земельних ресурсів, головного лікаря СЕС, інспектора держкомітету ОНПС, голови Лужанської сільської ради, представників РЕМ, РВЗ, ВУЖКГ, навчальника держпожежінспекції, а також самого замовника - [PERSON] провела обстеження і вибір та погодила план розташування і напрямок трас, інженерних мереж і комунікацій, земельної ділянки для будівництва магазину, розмір якої становить 0,03 га, що розташована у [ADDRESS]. У матеріалах справи наявні погодження відводу земельної ділянки [PERSON], зокрема: Рахівської районної ШРЕД, Рахівської СЕС, Лужанської сільської ради народних депутатів, Верхньотисянської державної екологічної інспекції, Служби державного пожежного нагляду Рахівського району, Відділу земельних ресурсів Рахівського району. Відповідно до ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинне збудоване нерухоме майно може бути визнане за рішенням суду за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, а за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже забудоване нерухоме майно. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Рішенням Лужанської сільської ради від 26 червня 2003 рокуц «Про передачу земельної ділянки в оренду з правом викупу» було надано громадянці [PERSON], земельну ділянку площею 0,01 га для обслуговування магазину в оренду з правом викупу. Таким чином, зазначене рішення вже приймалося після того, як [PERSON] збудувала будівлю магазину, що являється предметом позову. Відсутність належним чином оформленого права на земельну ділянку на момент будівництва магазину визначає спірний об'єкт самочинним будівництвом. Однак, відповідач Лужанська сільська рада - як власник земельної ділянки, на якій знаходиться самочинне будівництво, позов визнала, тим самим не заперечуючи проти визнання права власності на нерухоме майно за позивачем. Судом встановлено, що при здійсненні будівництва будівлі магазину інтереси та права інших осіб не порушені, отже є наявні юридичні підстави для визнання за позивачкою права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Виходячи із викладеного, враховуючи, що позивачкою була побудована будівля магазину на земельній ділянці, яка їй була надана під уже збудоване нерухоме майно, власником якої є позивачка; і що збудований магазин відповідає архітектурним, санітарним, протипожежним нормам, а також відповідає вимогам надійної і безпечної експлуатації; з урахуванням неможливості отримати документ, який, відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття вказаного об'єкта до експлуатації; а також тієї обставини, що збудований магазин не порушує прав інших осіб, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на цей об"єкт нерухомого майна. Питання про стягнення судових витрат позивачкою не ставилося.

Outcome: approved