Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Артбудкомфорт», відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, управління державної праці у Черкаській області Державної служби з питань праці, [PERSON] профспілок Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення факту трудових відносин між працівником і підприємством, та зобовязання вчинити певні дії. Свою позовну заяву позивач пояснює тим, що вона являється дружиною гр. [PERSON], [INFO], який, працюючи у ТОВ «Артбудкомфорт» (м. Золотоноша, вул. Гагаріна 24) 13.07.2015 року близько 13 год., під час виконання робіт з підвищеною небезпекою по очищенню каналізаційного коллектору, разом з працівниками [PERSON], [PERSON], загинув. [PERSON] працював у ТОВ «Артбудкомфорт» на підставі договору про надання послуг № 3 (цивільно-правовий договір) від 15.05.2015 року, але даний договір фактично мав ознаки трудового та приховував дійсні трудові відносини між працівником і підприємством, які мали постійний, сталий та систематичний характер, оскільки на роботу [PERSON] ходив щодня, окрім вихідних, мав своє робоче місце, тобто був підпорядкований внутрішньому трудовому розпорядку підприємства. Ознаки трудового договору підтверджуються тим, що предметом договору є виконання слюсарно-сантехнічних робіт, які потребують відповідної кваліфікації. За виконану роботу передбачена виплата винагороди у розмірі 2000 грн., при цьому нараховано оплати: за травень - 1536,0 грн., червень - 2412,00 грн., липень - 1356,78 грн. Акти виконання робіт, всупереч вимогам чинного законодавства та пункту 2.2 договору, у ході надання послуг не складались. За цивільно-правовим договором оплачується не процес праці, а його результат. Він визначається після закінчення роботи та оформляється актами здавання-приймання виконаних робіт (послуг), на підставі яких здійснюється їх оплата. Не зважаючи на умову, вказану в договорі, про виконання роботи [PERSON] на свій ризик, головним інженером [PERSON] 15.05.2015 та 01.07.2015 року [PERSON],як слюсарю - сантехніку відповідно, до Журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, проведено первинний та повторний інструктажі з охорони праці як працівнику, що є ознакою трудового договору. За фактом загибелі гр. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] слідчим СВ Золотоніського MB УМВС було порушено кримінальне провадження за № 12015250150000837 за ч. 2 ст. 272 КК України, та внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Наказом № 17-р від 14.07.2015 року територіальним управлінням державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Черкаській області, створено комісію спеціального розслідування групового нещасного випадку, зі смертельним наслідком, що стався 13.07.2015р. близько 13 години в ТОВ «Артбудкомфорт» код ЄДРПОУ 35489446, до складу комісії було включено представників відповідачів у справі. 16.09.2015 року складено акт спеціального розслідування групового нещасного випадку, зі смертельним наслідком, що стався 13.07.2015 року близько 13 години в ТОВ «Артбудкомфорт» код ЄДРПОУ 35489446, за формою Н-5. Акт про нещасний випадок за формою Н-1, пов'язаний з виробництвом відносно [PERSON] та який дає право і підставу на проведення грошових виплат, вищевказаною комісією не складався, через посилання на можливість складання такого акту лише після встановлення факту трудових відносин, як факту, що має юридичне значення у судовому порядку, про що зазначено у висновках комісії (розділ 6) Акту спеціального розслідування групового нещасного випадку, зі Смертельним наслідком, що стався 13.07.2015 року близько 13 години в ТОВ «Артбудкомфорт» код ЄДРПОУ 35489446, за формою Н-5. Такі ж рекомендації зазначені у листі № 985 від 13.08.2015 року Територіальною державною інспекцією з питань праці у Черкаській області. У зв'язку з цим, позивач змушена звернутись з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представники адвокат [PERSON] за договором та [PERSON] за дорученням, наполягали на задоволенні позовних вимог та просили суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт перебування у трудових відносинах працівника [PERSON], [INFO], з підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Артбудкомфорт», код ЄДРПОУ 35489446, в період з 15.05.2015 року по 13.07.2015року включно та зобовязати відповідачів скласти акт про нещасний випадок за формою Н-1, повязаний з виробництвом відносно [PERSON] Незважаючи на те, що між ТОВ «Артбудкомфорт» в особі директора [PERSON] та [PERSON] на підставі ст 901 ЦК України і був укладений договір про надання послуг № 3 (цивільно-правовий договір) від 15.05.2015 року, фактично він являвся трудовим договором, оскільки [PERSON] був допущений до роботи, яка, починаючи з 15.05.2015р. по 13.07.2015р., мала постійний характер, він працював щодня, ходив на роботу позмінно: перша зміна з 08-00 год. до 17-00год., друга зміна з 16-30 год. поки перероблять всю сировину, інколи залишався на дві зміни, бо не було кому працювати. На роботу їх розвозив службовий автобус. Йому було проведено первинний та повторний інструктажі з охорони праці як працівнику, у нього було робоче місце, він мав обідню перерву та відвідував їдальню. Оплата праці була здійснена після загибелі за 3 місяці без складання акту приймання-передачі робіт в сумі 5 300 грн., з яких за травень - 1536,0 грн., червень - 2412,00 грн., липень - 1356,78 грн. Крім того, виплатили кошти на поховання близько 7 000 грн. та 3 000 грн. на встановлення памятника, про що написані відповідні розписки. За день до загибелі він працював у другу зміну. Йому зателефонував [PERSON] і дав завдання прийти на першу зміну 13.07.2015р., ніякого вихідного у той день не було. Тобто фактично ТОВ «Артбудкомфорт» мало трудові відносини з померлим [PERSON], договір про надання послуг № 3 від 15.05.2015р. був прихованим трудовим договором, який був укладений з метою мінімізації фіскального навантаження на фонд оплати праці ТОВ «Артбудкомфорт». Представники відповідача ТОВ «Артбудкомфорт» [PERSON] та [PERSON] за довіреностями у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що [PERSON], не приймався на роботу за конкретною кваліфікацією, професією, посадою, наказ про прийняття [PERSON] на роботу не приймався, в трудовій книжці останнього не робився відповідний запис, він не був включений до штату працівників, заробітна плата, як стверджує позивач, [PERSON] не нараховувалась, з трудовим розпорядком на підприємстві [PERSON] не ознайомлювали і він не підпорядковувався йому, що також підтверджується тим, що 13.07.2015 року (день трагічної загибелі [PERSON]О.) він знаходився на підприємстві і виконував роботи, в той час як наказом № 117/1-к від 10.07.2015 року на підприємстві був вихідний день. Відповідно до договору про надання послуг № 3 від 15.05.2015 року [PERSON] виконував заздалегідь визначені слюсарно-сантехнічні роботи (п. 1.1. Договору) згідно Переліку слюсарно-сантехнічних робіт; за виконані роботи обумовлена винагорода в розмірі 2000 грн. (п. 2.1. Договору); Акт приймання-передачі робіт не складався, оскільки [PERSON], в звязку із трагічною загибеллю не встиг виконати всі обумовлені роботи; підписання Акту приймання-передачі робіт планувалось на 15.07.2015 року (п. 5.1. Договору). ТОВ «Артбудкомфорт» 14.07.2016 року, після трагічної смерті [PERSON], передало винагороду, яку останній мав отримати по договору - його рідним, а саме - [PERSON] Крім того, у матеріалах справи мається змінена форма податкової звітності, яка вказує на те, що заробітна плата [PERSON] не нараховувалася. У задоволенні позову просили відмовити. Представники відповідача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Золотоноша - начальник відділення [PERSON] та [PERSON] за довіреністю у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що в ході спеціального розслідування групового нещасного випадку, зі смертельним наслідком, що стався 13.07.2015 року в ТОВ «Артбудкомфорт» було встановлено, що 15.05.2015 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Артбудкомфорт» було укладено цивільно-правовий договір про надання послуг № 3, згідно з яким [PERSON] зобовязувався виконати слюсарно-сантехнічні роботи за винагороду. Термін дії договору закінчувався 15.07.2015 року. Оскільки [PERSON] не перебував у трудових відносинах з ТОВ «Артбудкомфорт», а була укладена цивільно-правова угода на надання послуг, акт про нещасний випадок, повязаний з виробництвом за формою Н-1, не складався. Позовна вимога щодо зобовязання скласти акт про нещасний випадок за формою Н-1, повязаний з виробництвом відносно [PERSON] є некоректною, оскільки, відповідно до п. 42 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232 до повноважень спеціальної комісії з розслідування нещасного випадку відноситься визначати чи пов'язаний або не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом. Також, складання акту про нещасний випадок, повязаний з виробництвом, за формою Н-1, відносно [PERSON], в разі задоволення судом позовної вимоги про встановлення факту трудових відносин, неможливе без проведення повторного спеціального розслідування. Встановлення факту трудових відносин між [PERSON] та ТОВ «Артбудкомфорт» змінить умови спеціального розслідування нещасного випадку та його наслідки у вигляді можливого складання акту про нещасний випадок, повязаний з виробництвом, за формою Н-1. Відповідно до п.54 Порядку у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім'ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держгірпромнагляду або його територіального органу з метою забезпечення об'єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держгірпромнагляду, які порушили вимоги цього Порядку. Крім того, вважає, що встановлення факту трудових відносин є неможливим без визнання цивільно-правового договору про надання послуг № 3 від 15.05.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Артбудкомфорт» недійсним у судовому порядку. Також вважає, що оскільки внески на обовязкове соціальне страхування за [PERSON] не вносилися, а акт форми Н-1 може бути складений лише за умови, що особа є застрахованою, тому позовні вимоги не підлягають до задоволення. Представник відповідача управління державної праці у Черкаській області Державної служби з питань праці в судове засідання не прибув, від Управління надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника, за наявними в матеріалах справи документами. Представник відповідача [PERSON] профспілок Черкаської області [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та при цьому пояснив, що він перебував у складі комісії, яка провела у період з 14.07.2015р. по 16.09.2015р. спеціальне розслідування групового нещасного випадку, що стався на каналізаційній насосній станції птахо забійного цеху по вул. Гагаріна, 24 в м. Золотоноша ТОВ «Атрбудкомфорт» ,з трьома потерпілими, в т.ч. із смертельним наслідком. За наслідками розслідування 16.09.2015р. був складений та підписаний акт форми Н-5. Відповідно до висновків комісії визнання таким, що повязаний з виробництвом, нещасного випадку, що стався з виконавцем робіт за цивільно-правовим договором [PERSON] та складення акту за формою Н-1 можливо лише після встановлення факту трудових відносин, як факту, що має юридичне значення у судовому порядку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він влаштувався на роботу у ТОВ «Артбудкомфорт» за договором працювати постійно за 2 000 грн. на місяць. Він працював з 08 год. до 17 год., потім у дві зміни. Він працював разом із [PERSON], який також ходив на роботу щоденно, вони працювали сантехніками. Головний інженер підприємства ознайомлював їх з обсягом робіт, інженер з охорони праці проводив інструктаж з техніки безпеки, за що вони розписалися в журналі при влаштуванні на роботу. Розказував, що у них була «битовка», вони обслуговували повністю всю лінію, виконували всі сантехнічні роботи на всій території підприємства. Заробітну плату виплачували лише один раз у червні 2015р. по 200 грн., решту, по 2 000 грн. щомісячно, обіцяли, але не виплачували. У серпні 2015р. він звільнився, але коштів так і не отримав. 13.07.2015р. йому о 08-30 год. зателефонував [PERSON] та сказав виходити на роботу, але, у звязку із поганим самопочуттям він приїхав на роботу лише близько 12-30 год. 13.07.2015р. був звичайний робочий день, був забій тварин, його ніхто не попереджав про те, що буде вихідний. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він влаштувався у ТОВ «Артбудкомфорт» слюсарем компресорного цеху 21.04.2015р., працює постійно в першу зміну з 08-00 год. до 17-00 год. [PERSON] працював слюсарем-сантехніком, ходив на роботу постійно, вони робили всі роботи, повязані з сантехнікою: прочищали каналізацію, КНС, працювали так, як працює забійний цех. 13.07.2015р. він був на роботі, був звичайний робочий день. Близько обідньої пори він бачив [PERSON], оскільки їх роздягальня недалеко від компресорної. [PERSON], [PERSON] і [PERSON] взяли різак і їх направили на КНС. Близько 14 год. прийшов [PERSON] і сказав, що хлопці пропали. Близько 14-30 год. стало відомо, що вони у шахті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з [PERSON] він був знайомий, оскільки працював у ТОВ «Артбудкомфорт» протягом квітня-червня 2015р. [PERSON] прийшов на роботу у травні 2015р., ходив на роботу щоденно, їх було двоє, у них було робоче місце, інструменти, спецодяг, вони ходили на роботу позмінно. Вихідних днів, крім суботи та неділі майже не було, у вихідний міг зателефонувати головний інженер та викликати на роботу. Зарплата нараховувалася помісячно. 13.07.2015р. відбувся нещасний випадок, а 14.07.2015р. його викликали. 15.07.2015р. він прийшов на підприємство, наводив лад. Забій ішов, усе було запущене. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що станом на 13.07.2015р. він був директором ТОВ «Артбудкомфорт». Згідно наказу, 13.07.2015р. було оголошено вихідним днем у звязку з нестабільністю роботи підприємства. [PERSON] у трудових відносинах із підприємством не перебував, він працював у ТОВ «Артбудкомфорт» на підставі цивільно-правового договору про надання послуг № 3 від 15.05.2015р. про виконання певних робіт, де була визначена сума винагороди. Ці кошти були виплачені представникові [PERSON] у повному обємі в сумі 2 000 грн. після того, як сталася трагедія. [PERSON] не був підпорядкований режиму роботи на підприємстві, у нього були обовязки по виконанню робіт, але він не постійно ходив на роботу. У договорі було конкретно вказано обладнання, види (перелік) робіт, з яким [PERSON] був ознайомлений. Весь контроль за виконанням робіт проводив головний інженер. Кожній особі, яка заходить на підприємство проводиться інструктаж з техніки безпеки. У день трагедії підприємство не працювало, незрозуміло, як [PERSON] там опинився. Інші загиблі були викликані на роботу. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що станом на 13.07.2015р. він працював головним інженером у ТОВ «Артбудкомфорт». [PERSON] працював по трудовій угоді, виконував роботи, повязані з ремонтом сантехнічного обладнання, ремонт трапів. Кожного, хто заходив на територію, він змушував проходити ввідний інструктаж. [PERSON] був спеціалістом високого класу та до його роботи претензій не було. 13.07.2015р. його особисто на роботі не було, оскільки був вихідний день, йому зателефонував інженер з охорони праці і сказав, що відбулася трагедія. Підприємство взагалі працювало не дуже часто, вони виконували роботу по мірі забезпечення матеріалами, [PERSON] з напарником приходили у різний час, вони домовлялися хто і коли виходить. 13.07.2015р. це була термінова робота. Акт виконаних робіт скласти не встигли. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що станом на 13.07.2015р. він працював у ТОВ «Артбудкомфорт» інженером з охорони праці. 13.07.2015р. він прийшов на роботу після 12-ї год. в той час працював [PERSON], який повідомив, що на КНС працюють [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Він почав їх розшукувати, але їх не було, були лише речі. В КНС було багато води, яку відкачали та помітили працівників. У той день не мало бути забоїв, хто викликав працівників, йому невідомо, оскільки їх безпосередній керівник головний інженер. Робочий день на підприємстві починався зранку з 8-9 год. коли був забій, то працівники були на роботі, а коли забою не було то працювали з 8 до 16 год. Вступний інструктаж він [PERSON] не проводив, його проводив Меркулов, як керівник робіт. [PERSON] був на роботі щодня, доти, доки йшов забій. Незалежно від того, був забій чи ні, - [PERSON] ходив на роботу. Таким чином, свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні ствердили той факт, що фактично [PERSON] перебував із ТОВ «Артбудкомфорт» у трудових відносинах. Суд, вислухавши доводи позивача та її представників, заперечення відповідачів, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав. Із договору про надання послуг № 3 (цивільно-правовий договір) від 15.05.2015 року, укладеного між ТОВ «Артбудкомфорт» в особі директора [PERSON] та [PERSON] на підставі ст 901 ЦК України вбачається, що виконавець бере на себе зобовязання виконати слюсарно-сантехнічні роботи в строк з 15.05.2015р. до 15.07.2015р. За виконану роботу замовник сплачує виконавцеві винагороду у розмірі 2 000 грн. Із акта спеціального розслідування групового нещасного випадку, зі смертельним наслідком, що стався 13.07.2015 року близько 13 години в ТОВ «Артбудкомфорт» код ЄДРПОУ 35489446, складеного 16.09.2015 року за формою Н-5 вбачається, що акт про нещасний випадок за формою Н-1, пов'язаний з виробництвом відносно [PERSON] та який дає право і підставу на проведення грошових виплат, комісією не складався, через посилання на можливість складання такого акту лише після встановлення факту трудових відносин, як факту, що має юридичне значення у судовому порядку, про що зазначено у висновках комісії (розділ 6). Крім того із розділу 2 абз. 3 даного акту вбачається, що на момент розслідування нещасного випадку затверджений штатний розпис на підприємстві відсутній. Колективний договір між адміністрацією та найманими працівниками не складений. Відповідно до Журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці вбачається, що головним інженером ТОВ «Артбудкомфорт» [PERSON] 15.05.2015 та 01.07.2015 року [PERSON], як слюсарю - сантехніку, проведено первинний та повторний інструктажі з охорони праці. Із листа Територіальної державної інспекції з питань праці у Черкаській області № 985 від 13.08.2015р. вбачається, що договір про надання послуг № 3 між директором ТОВ «Артбудкомфорт» та [PERSON] укладено у м. Києві 15 травня 2015р. із терміном дії договору 15.05-15.07.2015р. предметом договору є виконання слюсарно-сантехнічних робіт, що потребує відповідної кваліфікації, та має ознаки трудового договору. За виконану роботу передбачена виплата винагороди у розмірі 2 000 грн., при цьому нараховано оплати за травень - 1536,0 грн., червень - 2412,00 грн., липень - 1356,78 грн. будь-яких додаткових угод до вказаного вище договору сторони не укладали. Акти виконаних робіт у ході надання послуг не складались. Незважаючи на умову, вказану в договорі, про виконання роботи [PERSON] на власний ризик, головним інженером [PERSON] 15.05. та 01.07.2015р. [PERSON], як слюсарю-сантехніку проведено інструктаж з охорони праці як працівнику, що є ознакою трудового договору. Крім того, є сумнівним підпис [PERSON] у договорі про надання послуг № 3. Із податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку ТОВ «Артбудкомфорт» за ІІІ квартал 2015 року, наданого Золотоніською ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області 18.05.2016р. вбачається, що на підприємстві працювало за трудовими договорами 146 осіб, за цивільно-правовими договорами 2 особи, сума нарахованого у ІІІ кварталі 2015р. доходу [PERSON] (ід.код [NUMBER]) становить 5 305,68 грн., який не був виплачений та з якого сума утриманого податку становить 790,56 грн. Відповідно до копії наказу по ТОВ «Артбудкомфорт» № 117/1 від 10.07.2015р. «Про вихідний день» вбачається, що 13.07.2015р. оголошено вихідним днем. Відповідно до листа ознайомлення до наказу № 117/1-к від 10.07.2015р. вбачається, що 10.07.2015р. з даним наказом ознайомлені [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Доказів про ознайомлення (доведення до відома) з наказом загиблих працівників, а саме [PERSON], [PERSON] та [PERSON], - відповідачем ТОВ «Артбудкомфорт» суду не надано. Із переліку слюсарно-сантехнічних робіт на 2015 рік (по договору) вбачається, що перелік затверджено головним інженером ТОВ «Артбудкомфорт» [PERSON] 24.12.2014р. та не вбачається, що він є додатком до договору про надання послуг №3 від 15.05.2015р. [PERSON] № 11100/65-2016 від 18.10.2016р., виданої начальником СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області вбачається, що згідно роздруківки вхідних і вихідних телефонних зєднань встановлене телефонне зєднання, відповідно до якого 12.07.2015р. о 17год. 10 хв. 48 сек. була телефонна розмова з номера, який належав покійному [PERSON] на номер, який належав покійному [PERSON] Також 10.07.2015р. о 20год.05хв. 46сек. була телефонна розмова з номера, який належить головному інженеру ТОВ «Артбудкомфорт» [PERSON] на номер, який належав покійному [PERSON], такі ж телефонні розмови між [PERSON] та [PERSON] зареєстровані о 23 год. 42хв. 20сек. 10.07.2015р., о 01 год. 33хв. 34сек. 11.07.2015р. та о 01 год. 42хв. 04сек. 11.07.2015р. Із копії звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до фіскальних органів Форми № Д4 ТОВ «Артбудкомфорт» за травень 2015 року, наданого представником ТОВ «Артбудкомфорт» в судовому засіданні 21.12.2016р. вбачається, що у податкову звідність за ІІІ квартал 2015р. станом на 21.06.2016р. внесено зміни та у графі «Зміст помилки» зазначено, що проведено нарахування в липні 2015р. по договору ЦПЗ за період 15.05.15-13.07.2015р. і винагорода по договору в розмірі 2 000 грн. розрахована, як 2 000 щомісячно. Перераховано, що 2 000 грн. винагорода за період дії договору 15.05.15-01.07.15р. Із копії податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку ТОВ «Артбудкомфорт» за ІІІ квартал 2015 року, наданого представником ТОВ «Артбудкомфорт» в судовому засіданні 21.12.2016р. вбачається, що на підприємстві працювала за цивільно-правовим договором 1 особа, сума нарахованого у ІІІ кварталі 2015р. доходу [PERSON] (ід.код [NUMBER]) становить: - 5 305,68 грн., який не був виплачений та з якого сума утриманого податку становить 790,56 грн.; - 2 000,00 грн., який не був виплачений та з якого сума утриманого податку становить 297,40 грн.; - 1 710,00 грн., який не був виплачений та з якого сума податку не нарахована; - 1 158,05 грн. який не був виплачений та з якого сума утриманого податку становить 173,71 грн. Із видаткового касового ордеру № 133 від 14.07.2015р. вбачається, що ТОВ «Артбудкомфорт» видано [PERSON] для виплати оплати по договору ЦПХ №3 від 15.05.15р. (15.05.15-01.07.15) [PERSON] 1 620,61 грн. Із видаткового касового ордеру № 133 від 14.07.2015р. вбачається, що ТОВ «Артбудкомфорт» видано [PERSON] для виплати матеріальної допомоги [PERSON] 2 676,97 грн. Згідно зі ст. 21 Кодексу законів про працю, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом або фізичною особою, з якого працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену даною угодою, з підпорядкуванням внутрішньому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган або фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату й забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін... Згідно зі ст. 901 ЦК за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням іншої сторони (замовника) надати послугу, що споживається в процесі здійснення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не передбачено договором. Таким чином, на підставі аналізу наведених статей ЦК і КЗпП можна визначити відмінності між цивільно-правовими договорами на виконання робіт (надання послуг) і трудовим договором: Предметом договору на надання послуг є "дія", "діяльність". Як правило, для більшості послуг характерна відсутність матеріалізованого результату. Однак найголовніший критерій, за яким визначають відмінність між розглянутими договорами, полягає у виконанні працівником певної трудової функції відповідно до спеціальності, кваліфікації та посади. За трудовим договором працівник підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку. Тобто виконує свої обов'язки в строго відведений і регламентований робочий час, інакше відсутність "на роботі" загрожує дисциплінарною відповідальністю за прогул. Найголовніша відмінність цих понять у результаті. Так, в результаті виконання трудового договору роботодавець отримає певний матеріальний результат. У результаті ж виконання договору про надання послуг замовник отримує цю саму послугу, споживаючи її в процесі отримання. У листі Міністерства праці та соціальної політики України №06/2-4/42 від 11.03.2002, зазначається, у випадку виникнення суперечки щодо правомірності укладеного договору (трудового, цивільного) зазначене питання має вирішуватися в судовому порядку через позов особи, чиї права порушені. Під час розгляду подібних справ суди в більшості випадків вважають, що для ухвалення рішення, який саме укладений договір - трудовий або цивільно-правовий, ключовою є відповідь на питання: підпорядковується чи ні громадянин, що виконує роботи (послуги), правилам внутрішнього трудового розпорядку (режиму робочого часу) підприємства-замовника. Якщо є підпорядкування, то такий договір визнається трудовим. Згідно ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України, трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставнини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень… Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Таким чином суд, проаналізувавши письмові докази, доводи сторони позивача та заперечення представників відповідача 1 та відповідача 2, пояснення свідків, приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи сторони позивача щодо перебування саме у трудових відносинах працівника [PERSON], [INFO], з підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Артбудкомфорт». У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] в ході своєї діяльності на ТОВ «Артбудкомфорт» виконував для підприємства певний перелік слюсарно-сантехнічних робіт, а саме виконував певну трудову функцію відповідно до спеціальності, кваліфікації та посади, а не надавав послуги, що споживаються в процесі здійснення певної дії або здійснення певної діяльності. У ході своєї діяльності підпорядковувся правилам внутрішнього трудового розпорядку та був забезпечений умовами праці, необхідними для виконання роботи, йому були проведені інструктажі з техніки безпеки, як працівникові. Крім того, оплата його праці була проведена помісячно, а не на підставі акту приймання-передачі виконаних робіт, а тому позов у цій частині підлягає до задоволення. Суд оцінює критично надані на підтвердження своєї позиції представниками ТОВ «Артбудкомфорт» копії уточненої податкової звітності за ІІІ квартал 2015р., що надані станом на 21.06.2016р., оскільки вони були подані вже під час судового розгляду справи по суті і викликають сумніви в їх достовірності, та видаткові касові ордері на суму 1\~620,61 грн. та 2\~676,97 грн., які спростовуються іншими доказами, отриманими в ході судового розгляду. Крім того, суд критично розцінює надані документи, як докази ще й з тих підстав, що сума у видатковому касовому ордері № 133 - 1\~620,61 грн., як оплата [PERSON] по договору ЦПХ № 3 не співпадає з сумою, вказаною в уточненій податковій звітності 2\~000,00 грн. Також суд критично оцінює пояснення директора ТОВ «Артбудкомфорт» [PERSON], дані ним в якості свідка, та вважає доказом визнання факту перебування у трудових відносинах [PERSON] та ТОВ «Артбудкомфорт» приховування витребовуваних судом розписок (т.1 а.с. 159), наданих представником [PERSON] [PERSON] директору ТОВ «Артбудкомфорт» на суму 5 300 грн., з яких за травень - 1536,0 грн., червень - 2412,00 грн., липень - 1356,78 грн., а також відшкодування витрат на поховання та встановлення памятника, оскільки останні з перелічених виплат передбачаються колективним договором та можуть мати місце лише при трудових відносинах. Суд не приймає до уваги заперечення сторони відповідача 2 в частині того, що цивільно-правовий договір в судовому порядку не був визнаний недійсним, оскільки у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11 зазначається, що наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним сама собою не свідчить про реальність вчинення відповідної операції. Установлення факту недійсності, зокрема нікчемності цивільно-правового правочину, який опосередковує відповідну господарську операцію, не є необхідною умовою для визначення контролюючим органом грошових зобовязань платнику податків у разі, якщо буде встановлено відсутність реального вчинення цієї господарської операції або відсутність звязку між такою операцією та господарською діяльністю платника податків. Тобто для перекваліфікації відносин контролюючому органу не потрібно звертатися до суду, з огляду на суть правочину, а не його форми. Контролюючі органи можуть самостійно перекваліфікувати відносини з цивільно-правових у трудові. У випадку незгоди платника податків з такою перекваліфікацією, він може оскаржити рішення контролюючого органу у суді. Крім того, суд не приймає до уваги заперечення сторони відповідача 2 в частині того, що оскільки [PERSON] не був застрахованою особою та страхові внески за нього підприємством не сплачувалися, а тому не можна утворити комісію з розслідування нещасного випадку на виробництві, оскільки статтею 10 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності передбачено, що всі особи вважаються застрахованими з моменту набрання чинності цим законом незалежно від фактичного виконання страхувальниками (роботодавцями) своїх зобов'язань щодо сплати страхових внесків. Суд вважає, що позовна вимога щодо зобовязання відповідачів скласти акт про нещасний випадок за формою Н-1, повязаний з виробництвом відносно [PERSON] не підлягає до задоволення з тих підстав, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження порушення в даний час прав позивача в цій частині, оскільки складання акту про нещасний випадок, повязаний з виробництвом, за формою Н-1 відносно [PERSON] в разі задоволення судом позовної вимоги про встановлення факту трудових відносин неможливе без проведення повторного спеціального розслідування. Відповідно до п.54 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, вирішення даного питання можливе в позасудовому порядку, а тому така позовна вимога є передчасною.

Outcome: partial