Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Селянського (фермерського) господарства «Олександро-Володимирівське» в особі голови господарства Демченко Олени Юріївни про стягнення коштів за договором оренди землі. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що [INFO] померла його мати, [PERSON] , 1931 року народження. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 19 грудня 2017 року державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори Русак Л.А., [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 7,8698 гектарів, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1225284400:01:001:0067, що належала померлій на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянка площею 7,8698 гектарів, кадастровий номер 1225284400:01:001:0067, що належала померлій матері позивача [PERSON] була передана в оренду строком на 49 років СФГ "Олександро-Володимирівське". Умовами договору оренди б/н від 09.04.2014 року визначено обов`язок орендаря належним чином сплачувати орендну плату за використання земельної ділянки в товарному сільськогосподарському виробництві. Згідно п.8 договору, договір укладено на 49 років, а згідно п.9 договору- орендар повинен був вносити орендну плату у грошовій формі щороку в сумі 4295,14 гривень, або щороку в натуральній формі - 3000 кг зернових, насіння - 200 кг, соломи - 1000 кг, відробіткова про необхідності оранка та культивація присадибних ділянок у розмірі до 0,35 га. Крім того передбачена допомога на ритуальні послуги в розмірі 500 гривень. Також передбачено обчислення розміру орендної плати за землю з урахуванням коефіцієнту індексації (п.10 договору). Згідно п.11 договору, орендна плата сплачується у такі строки: грошова один раз на рік до 20 числа першого за звітним роком місяця; натуральна з першого серпня до першого грудня кожного року на протязі дії договору; відробіткова (оранка та культивація) один раз на рік протягом дії договору за поданою заявою; ритуальні послуги на момент пред`явлення довідки про смерть, довідки про поховання. У зв`язку з тим, що СФГ "Олександро-Володимирівське" систематично порушували умови договору оренди земельної ділянки площею 7,8698 гектарів, кадастровий номер 1225284400:01:001:0067, [PERSON] був вимушений звернутися за захистом свого порушеного права власності до Софіївського районного суду Дніпропетровської області. Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2019 року по справі № 193/955/18 провадження №2/193/55/19 позовні вимоги [PERSON] було задоволено: розірвано договір оренди земельної ділянки б/н від 09.04.2014 року, укладений між [PERSON] та Селянським фермерським господарством "Олександро-Володимирівське", загальною площею 7.8698 га, з кадастровим номером 1225284400:01:001:0067, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Софіїївського району Дніпропетровської області, зареєстрованого 25.04.2014 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Круглик Альоною Миколаївною, номер запису про інше речове право:23746440 та скасовано його державну реєстрацію. Позивач зазначає, що також рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2019 року по справі № 193/955/18 було встановлено, що орендар в порушення умов договору оренди землі, не виплачує орендну плату, відмовляється здійснювати перерахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки та обчислювати розмір орендної плати за землю з урахуванням коефіцієнту індексації. У зв`язку з тим, що орендар не сплатив ні передбачені 4295,14 гривень щороку, ні переглянув умови договору, як то передбачено кожні два роки, розрахунок заборгованості по орендній платі зроблено виходячи з нормативно грошової оцінки земельної ділянки - 207772,74 гривень. Виходячи з 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки орендар повинен був сплачувати щороку - 6233,00 гривень орендної плати. Пунктом 14 договору оренди земельної ділянки передбачено розрахунок заборгованості по орендній платі з урахуванням коефіцієнту індексації в розмірі 0,2% від загальної суми заборгованості, тому за 3 роки нараховано 1365,00 гривень. Також позивач зазначає, що потрібно врахувати 500 гривень, які орендар не сплатив на поховання орендодавця. Загальна сума, яка підлягає стягненню з орендаря і яку він просить стягнути становить 20564,00 гривень ( 18699,00 гривень оренда за три роки + 1365,00 гривень з урахуванням коефіцієнту індексації + 500,00 гривень на поховання ). Крім того, просить стягнути судові витрати. В судове засідання позивач не з`явився. В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів у справі. Відповідач був повідомлений про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 128, 130 ЦПК України, в судове засідання не з`явився без поважних причин, відзив на позов не надав. Суд, відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до положень ст. 2 Закону відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] - [PERSON] , 1931 року народження. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 19 грудня 2017 року державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори Русак Л.А., [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 7,8698 гектарів, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1225284400:01:001:0067, що належала померлій на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 09.04.2014 року між [PERSON] (орендодавцем) з одного боку та СФГ "Олександро-Володимирівське" (орендарем) з іншого був укладений договір б/н, згідно умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 7,8698 га, кадастровий номер земельної ділянки - 1225284400:01:001:0067. Згідно п.8 договору, договір укладено на 49 років, а згідно п.9 договору-орендар повинен був вносити орендну плату у грошовій формі щороку в сумі 4295,14 гривень, або щороку в натуральній формі - 3000 кг зернових, насіння - 200 кг, соломи - 1000 кг, відробіткова при необхідності оранка та культивація присадибних ділянок у розмірі до 0,35 га. Крім того передбачена допомога на ритуальні послуги в розмірі 500 гривень. Також передбачено обчислення розміру орендної плати за землю з урахуванням коефіцієнту індексації (п.10 договору). Згідно п.11 договору, орендна плата сплачується у такі строки: грошова один раз на рік до 20 числа першого за звітним роком місяця; натуральна з першого серпня до першого грудня кожного року на протязі дії договору; відробіткова (оранка та культивація) один раз на рік протягом дії договору за поданою заявою; ритуальні послуги на момент пред`явлення довідки про смерть, довідки про поховання. Дані обставини встановлені рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області 21 червня 2019 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до Селянського фермерського господарства "Олександро-Володимирівське" в особі голови Демченко Володимира Йосиповича про розірвання договору оренди землі, скасування його державної реєстрації та повернення земельної ділянки. Рішення вступило в закону силу 23.07.2019 року, тому відповідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Крім того, рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2019 року по справі № 193/955/18 провадження №2/ 193/55/19 позовні вимоги [PERSON] було задоволено: -розірвано договір оренди земельної ділянки б/н від 09.04.2014 року, укладений між [PERSON] та Селянським фермерським господарством "Олександро-Володимирівське", загальною площею 7.8698 га, з кадастровим номером 1225284400:01:001:0067, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, зареєстрованого 25.04.2014 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Круглик Альоною Миколаївною, номер запису про інше речове право:23746440 та скасовано його державну реєстрацію; -зобов`язано Селянське фермерське господарство "Олександро- Володимирівське" повернути [PERSON] належну йому на праві власності земельну ділянку загальною площею 7,8698 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 1225284400:01:001:0067, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області. Також рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2019 року по справі № 193/955/18 було встановлено, що орендар в порушення умов договору оренди землі, не виплачує орендну плату, відмовляється здійснювати перерахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки та обчислювати розмір орендної плати за землю з урахуванням коефіцієнту індексації (а.с.5-9). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Закон України «Про оренду землі» від 06.10.1998 р. № 161-ХIV є спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі. За змістом ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно з ст.ст. 13, 14 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Як передбачено ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 21 Закону встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою . Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. За змістом вказаної статті розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному законодавству на час укладення договору оренди. Відповідно до ст. 22 Закону орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін (ст. 23 Закону). Згідно з нормою ч.2 ст. 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Пунктом 9 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі щороку в сумі 4295,14 гривень, або в натуральній формі - 3000 кг зернових, насіння - 200 кг, соломи - 1000 кг. Відробіткова при необхідності оранка та культивація присадибних ділянок у розмірі до 0,35 га. Крім того, передбачена допомога на ритуальні послуги в розмірі 500,00 грн. Також передбачено, що за користування земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату в розмірі не менше 3,0% (три відсотки) від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації (п. 10 Договору). Згідно п. 11 договору Орендна плата сплачується в такі строки: грошова один раз на рік до 20 числа першого за звітним роком місяця; натуральна з першого серпня до першого грудня кожного року на протязі дії договору; відробіткова (оранка та культивація) один раз на рік протягом дії договору за поданою заявою; ритуальні послуги на момент пред`явлення довідки про смерть, довідки про поховання. Розмір орендної плати переглядається один раз на 2 роки. Пунктом 14 договору оренди земельної ділянки передбачено, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2 % несплаченої суми за кожний день прострочення (а.с. 14). Згідно з витягом із технічної документації, про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.03.2020 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер 1225284400:01:001:0067, складає 207772,74 грн. (а.с. 10). Рішення суду від 21 червня 2019 року про розірвання договору оренди земельної ділянки б/н від 09.04.2014 року, укладеного між [PERSON] та Селянським фермерським господарством "Олександро-Володимирівське", загальною площею 7.8698 га, з кадастровим номером 1225284400:01:001:0067, набрало законної сили 23 липня 2019 року. Відповідач обробляв вказану земельну ділянку, що належить позивачу, збирав з неї врожай, але орендну плату за останні три роки, до розірвання договору оренди, а саме з 2017 року по 2019 року не виплатив. Як передбачено ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормою ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі наданих позивачем належних і допустимих доказів судом встановлено, що відповідач порушив умови договору оренди землі б/н від 09 квітня 2014 року, заборгованість за договором оренди землі перед позивачем складає 20564,00 грн., що складається з 18699,00 гривень орендної плати за три роки, 1365,00 гривень прострочення по сплаті орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації та 500,00 гривень на поховання орендодавця [PERSON] . Відзив на позов із запереченнями проти позову та доказів на їх підтвердження відповідач не надав, позовні вимоги по суті не оспорив, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором оренди підлягають задоволенню в повному обсязі. Стосовно стягнення витрат позивача на правничу допомогу суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частинами 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Стаття 59 Конституції України гарантує, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ст. 131- 2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Згідно зі ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1). Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу (ч.2). Відповідно до ч. 6 ст.19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, ця справа є малозначною. Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пунктах 47, 48 Постанови від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Відповідно до п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Встановлено, що 24 березня 2020 року між [PERSON] та адвокатом Чепурновим Віталієм Івановичем було укладено договір про надання правової допомоги. Повноваження адвоката Чепурнова В.І. підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №2533 від 15 червня 2020 року (а.с.12). Згідно акту виконаних робіт від 28 липня 2020 року за договором від 24 березня 2020 року вбачається, що адвокатом Чепурновим В.І. виконано робіт: -усні та письмові консультації з посиланням на норми права з питань стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою, 15.03.2020 року, кількість витраченого робочого часу 1 ( одна ) година, вартість 1000 гривень ( одна тисяча) гривень; -складання позовної заяви 20.03.2020 року, кількість витраченого робочого часу 4 ( чотири ) години, вартість 2000 ( дві тисячі) гривень); -складання клопотання по справі про розгляд справи без участі позивача 29 квітня 2020 року, смт. Софіївка, кількість витраченого часу 0,5 ( тридцять хвилин ) години, 500 гривень ( п`ятсот гривень ); -участь в судовому засіданні 26 травня 2020 року, кількість витраченого часу 2,5 години ( дві години тридцять хвилин ), 1500 гривень ( одна тисяча п`ятсот ) гривень ; -участь в судовому засіданні 18 червня 2020 року, кількість витраченого часу 2,5 години ( дві години тридцять хвилин ), 1500 гривень ( одна тисяча п`ятсот ) гривень ; -участь в судовому засіданні 09 липня 2020 року, кількість витраченого часу 2,5 години ( дві години тридцять хвилин ), 1500 гривень ( одна тисяча п`ятсот ) гривень ; -участь в судовому засіданні 28 липня 2020 року, кількість витраченого часу 2,5 години ( дві години тридцять хвилин ), 1500 гривень ( одна тисяча п`ятсот ) гривень ; -ознайомлення з матеріалами справи, 28.07.2020 року, кількість витраченого часу 0,5 годин (тридцять хвилин ), 500,00 ( п`ятсот) гривень. Оцінивши надані представником позивача матеріали в обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн., суд вважає їх обґрунтованими частково . А тому, враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України, з врахуванням фактичного обсягу виконаних робіт, їх характеру та складності, суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. як такі, що в цій частині є співвмірними та виправданими, виходячи з предмету позову. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved