Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

31 травня 2019 року адвокат Галімон Н.А., що діє в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Білопілля Агро» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Вимоги мотивовані тим, що 29 квітня 2018 року приблизно з 15.00 по 17.00 годину ТОВ «Білопілля Агро» було проведено обробку полів отрутохімікатами впритул до городів та садів, найбільше - 40 метрів до будинків, мешканців села Синяк Білопільського району Сумської області. Внаслідок цієї обробки протягом кількох наступних днів повністю загинули бджолосім`ї у 43-х з 43-х вуликів пасіки у домогосподарстві [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З цього приводу депутатом Коршачинської сільської ради [PERSON]. в присутності свідків був складений акт від 02 травня 2018 року, в якому зафіксовано факт загибелі бджіл на пасіці [PERSON] , яка почалась після обробки полів невідомою хімічною речовиною. Серед інших мешканців с. Синяк також загинули бджоли, зокрема у сусідів [PERSON] та [PERSON] . Проведення обприскування ТОВ «Білопілля Агро» полів біля с. Синяк зафіксовано і іншими місцевими мешканцями, які теж бачили трактор 29 квітня 2018 року та відчували різкий хімічний запах невідомої їм речовини, що й спричинило масову загибель бджіл. З цього приводу мешканцями с. Синяк Білопільського району складено акт, в якому зафіксовано, що 29 квітня 2018 року о 17.00 год. ТОВ «Білопілля Агро» проводило обробку полів невідомою речовиною на відстані 40 м до будинків і їх про таку обробку ніхто не попереджав. На виконання розпорядження голови Коршачинської сільської ради № 11 від 04 травня 2018 року проведено 05 травня 2018 року комісійне обстеження господарства [PERSON] , зокрема пасіки. Вказаною комісією у складі: головного спеціаліста Білопільського РУ ГУ держпродспоживслужби в Сумській області, начальника Білопільської РДЛ ветмедицини, інженера з охорони праці ТОВ «Білопілля Агро», депутата Коршачинської сільської ради було складено акт комісійного обстеження пасіки, у якому зазначено, що за повідомленням ТОВ «Білопілля Агро» 29 квітня 2018 року поле оброблялось рідкими азотними добривами «КАС-32» та ґрунтовим гербіцидом «Харнес». Також, цим актом зафіксовано відбір зразків померлих комах, зразки рослин і ґрунту з обробленого поля біля вуликів та господарства [PERSON] для направлення на дослідження до Державного науково-дослідницького інституту з лабораторної діагностики та ветсанекспертизи в м. Київ. Згідно Звіту про результати дослідження патологічного (біологічного) матеріалу № 001015п.п.м./18 від 08 травня 2018 року, проведеного у Випробувальній лабораторії Сумської регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби, у померлих бджіл, відібраних комісією, захворювань бджіл не виявлено, тобто захворювання бджіл не може бути причиною смерті бджолосімей на пасіці позивача. Також, за результатами дослідження патологічного (біологічного) матеріалу № 004496п.м./18 від 21 травня 2018 року, проведеного у Випробувальному центрі державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи м.Київ, у померлих бджіл, відібраних комісією, виявлено препарат «Ацетохлор» в залишковій кількості 0,011 мг/кг, який є основною складовою гербіциду «Харнес». За повідомленням начальника Білопільського РУ ГУ держпродспоживслужби в Сумській області № 06-06/301 від 26 червня 2018 року речовина «Ацетохлор» не повинна знаходитись в організмі бджіл, бо є для них токсичною. Представник позивача вважає, що перелічені вище обставини достовірно підтверджують, що саме речовина «Ацетохлор» є причиною смерті бджолосімей на пасіці позивача. Згідно із Звітом про результати дослідження патологічного (біологічного) матеріалу № 004492п.м./18 від 21 травня 2018 року проведеного у Випробувальному центрі державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи м.Київ, у відібраних на полі біля домогосподарства та пасіки [PERSON] зразків рослин пшениці та ґрунту виявлено препарат «Ацетохлор» у залишковій кількості: у ґрунті - 0,264 мг/кг, у рослинах пшениці - 0,059 мг/кг. Тобто, вказана речовина, виявлена на полі з озимою пшеницею, впритул до домогосподарства та пасіки [PERSON] , тоді як відповідач вказує, що гербіцидом «Харнес», основною складовою якого є речовина «Ацетохлор», оброблялись поля з кукурудзою, а не поля з озимою пшеницею. На неодноразові звернення позивача та інших мешканців с. Синяк, ТОВ «Білопілля Агро» про відшкодування завданої знищенням бджолосімей шкоди їм було відмовлено. Між тим, зазначає, що ТОВ «Білопілля Агро» під час вказаної обробки полів отрутохімікатами біля с. Синяк Білопільського району, жодного повідомлення населення, пасічників, сільської ради, у жоден з можливих способів про місця, строки і методи застосування пестицидів, ні за три, ні за два дні зроблено не було, а також не були встановлені попереджувальні написи. Також, не була дотримана зона санітарного розриву від населених пунктів, тваринницьких комплексів, місць проведення ручних робіт по догляду за сільгоспкультурами - 300 м, - обприскування велося впритул до садів, городів , пасік та житла. Дію хімікатів, навіть без застосування будь-яких спеціальних пристроїв, безпосередньо на собі відчували мешканці села, про що не тільки скаржились в усній формі, а й у письмовому вигляді склали акт. Крім того, ні в усній, ні в письмовій формі Коршачинську сільську раду про проведення робіт з хімічного обробітку посівів ТОВ «Білопілля Агро» не повідомляло. Всі ці порушення підтвердила позапланова перевірка Головного управління Держпродспоживслужби, за результатами якої встановлено: « ТОВ «Білопілля Агро» перед застосуванням засобів захисту рослин не повідомило за три доби до початку обробітку через засоби масової інформації пасічників, пасіки яких знаходяться на відстані до 10 км від оброблюваних площ; не дотримано зону санітарного розриву від населеного пункту в 300 м при штанговому обприскуванні». Про дані порушення відповідач погодився, про що свідчить їх записи і підписи в акті. З цього приводу вказаною службою винесено припис про усунення вказаних порушень № 5, складено протокол № 3 від 31 травня 2018 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 107 КУпАП та винесено постанову № 1/6674 05 червня 2018 року про накладання на головного агронома ТОВ «Білопілля Агро» адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 255 грн. Крім того, представник зазначає, що з приводу загибелі бджіл у домогосподарстві позивача проводилась перевірка, внесені відомості до ЄРДР за № 420181170000131 від 14 травня 2018 року та протоколом огляду місця події зафіксовано факт загибелі бджіл. За наслідками досудового розслідування 09 жовтня 2018 року слідчим Білопільського ВП винесена постанова про закриття кримінального провадження через відсутність у діях посадових осіб ТОВ «Білопілля Агро» складу злочину, передбаченого ст. 194 КК України, оскільки прямий умисел на знищення або пошкодження чужого майна відсутній в діях відповідача. Вважає, що шкода спричинена загибелю бджолосім`ї та обробка полів отрутохімікатами з порушенням встановленого порядку мають прямий причинно-наслідковий зв`язок між загибеллю бджіл позивача та умисними неправомірними діями відповідача. При цьому, внаслідок загибелі 43 бджолосімей позивачу спричинені збитки, а саме: загибель самих бджолосімей - 43х3000 (мінімальна ринкова ціна 1 бджолосім`ї у 2018 році)=129 00 грн; вартість недотриманого меду - 43х50 кг (мінімальна річна продуктивність бджолосім`ї )х41 грн/кг (мінімальна ціна соняшникового меду у 2018 році)=88 150 грн.; вартість недотриманого бджолиного обніжжя (пилку) - 43х8 кг (мінімальна річна продуктивність бджолосім`ї)х250 грн/кг (мінімальна ціна бджолиного обніжжя у 2018 році)= 86 00 грн.; вартість недотриманого прополісу- 43х100 г (мінімальна річна продуктивність бджолосім`ї) х 1грн/грам (мінімальна ціна прополісу у 2018 році)=4 300 грн; вартість недотриманого воску- 43х1,5 кг (мінімальна річна продуктивність бджолосім`ї) х 200 грн/кг (мінімальна ціна бджолиного воску у 2018 році)=12 900 грн. Таким чином неправомірними діями відповідача позивачу спричинено матеріальні збитки на загальну суму 320 350 грн. Окрім матеріальної шкоди позивачу завдано і моральну шкоду на суму 20 000 грн., яка полягає у повному знищенні пасіки, яка є для [PERSON] безповоротною втратою часу, потрібного для вдосконалення, витрати фізичних та моральних зусиль на її відновлення, що завдало душевних страждань всій сім`ї, а також це спричинило і фінансові негаразди протягом року, коли позивач вимушений був відмовляти собі у необхідних для життя речах, що призвело до порушення нормального способу життя. Оскільки відповідач повністю відмовився відшкодовувати завдані збитки, не визнає свою вину у цьому, позивач був змушений звернутись до суду для захисту та поновлення своїх прав. Посилаючись на викладені вище обставини, наявність вини відповідача у спричиненні шкоди позивачу, адвокат Галімон Н.А., що діє в інтересах позивача, просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Білопілля Агро» на користь [PERSON] 320 350 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 20 000 грн. моральної шкоди, завданої загибеллю бджіл, також всі судові витрати, пов`язані із розглядом справи. Ухвалою від 04 червня 2019 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом як малозначної, тобто таку, що потребує швидкого розгляду, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 41). Ухвалою суду від 28 серпня 2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Сумській області (а. с. 84-86). Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Галімон Н.А. у судових засіданнях підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. [PERSON] додатково зазначив, що на момент загибелі бджіл він не мав ветеринарно-санітарного паспорту на пасіку, оскільки пасіка не була зареєстрована у порядку, встановленому законом. В подальшому 25 червня 2018 року був виписаний паспорт на вже нову пасіку, оскільки всі 43 бджолосім`ї загинули повністю. Таким чином він був вимушений придбати нові бджолосім`ї за власні кошти, а частину бджолосімей йому подарували інші пасічники. Представники відповідача - Товариства з обмеженої відповідальністю «Білопілля Агро» Подибайло А.Ю. та Решодько І.М. у судових засіданнях заперечували проти позовних вимог позивача, важають їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, відповідач не погоджується з думкою позивача, що загибель бджіл відбулась від дії препарату «Ацетохлор», який міститься в гербіциді «Харнес» та який ТОВ «Білопілля Агро» застосувало для обробітку посів кукурудзи. Дане твердження не відповідає фактичним обставинам та спростовується доданими до відзиву доказами. Зокрема, згідно акту комісійного обстеження від 05 травня 2018 року встановлено, що загибель бджіл почалась 29 квітня 2018 року в 17 год. 15 хв. та у вулику залишилось 30% бджіл. Тоді, як відповідно до довідки ТОВ «Білопілля Агро» від 05 травня 2018 року за № 113 внесення ґрунтового гербіциду «Харнес» проводилось Товариством з 30 квітня 2018 року на посівах кукурудзи. Факт внесення гербіциду «Харнес» з 30 квітня 2018 року також підтверджується актами про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин № 1703 від 30 квітня 2018 року, № 1724 від 01 травня 2018 року, № 2086 від 04 травня 2018 року. Факт внесення мінеральних добрив КАС-32 підтверджується актами про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин: № 1336 від 22 квітня 2018 року, № 1372 від 23 квітня 2018 року, № 1374 від 23 квітня 2018 року, № 1415 від 24 квітня 2018 року, № 1610 від 28 квітня 2018 року, № 1611 від 28 квітня 2018 року, № 1612 від 29 квітня 2018 року, № 1623 від 29 квітня 2018 року, № 1624 від 29 квітня 2018 року. Вказує, що жодних доказів, які б підтверджували, що ТОВ «Білопілля Агро» до 30 квітня 2018 року проводило обробку поля поряд із пасікою позивача гербіцидом «Харнес» позивачем не надано. Таким чином, твердження позивача, що загибель його бджіл, яка відбулася 29 квітня 2018 року (вказану дату загибелі бджіл підтверджує сам позивач) сталась в результаті господарської діяльності ТОВ «Білопілля Агро» не відповідає фактичним обставинам та не підтверджена жодним доказами. Крім того, відповідач наголошує, що жодних звернень в порядку, визначених чинним законодавством від імені [PERSON] та інших жителів с. Синяк Білопільського району з приводу загибелі бджіл в період з квітня 2018 року та до цього часу до ТОВ «Білопілля Агро» не надходило. Також, на думку сторони відповідача не підтверджено жодним доказом, що відбір проб ґрунту та рослинам пшениці, в яких знайшли «Ацетохлор» (звіт про результати дослідження патологічного (біологічного) матеріалу № 004492 від 21 травня 2018 року) здійснено на полі ТОВ «Білопілля Агро» поблизу пасіки [PERSON] . Зокрема, в акті комісійного обстеження від 05 травня 2018 року зазначено, що комісійно відібрано загиблу бджолу в кількості 300,0 для дослідження на залишок КАС-32 та гербіциду «Харнес», проте інформація, чи проводився відбір ґрунту та рослин пшениці у вказаному акті відсутня. Також, відповідач звертає увагу на те, що не підтверджено жодним доказом факт загибелі саме 43 бджолиних сімей, належних [PERSON] , оскільки з метою обліку пасік та здійснення лікувально-профілактичних заходів на кожну пасіку видається ветеринарно-санітарний паспорт. Форма паспорта і порядок його видачі встановлюється центральним органом виконавчої влади з питань аграрної політики. Племінні бджоло розплідники і племінні пасіки проходять атестацію та одержують племінні свідоцтва (сертифікати). Пасіка підлягає реєстрації за місцем проживання фізичної особи, яка займається бджільництвом у місцевих державних адміністраціях або сільських чи міських радах у порядку, встановленому у ст. 13 ЗУ «Про бджільництво». В порушення вказаних норм позивач не зареєстрував пасіку та не має паспорту пасіки - документу про ветеринарно-санітарний стан бджолиних сімей, що видається власнику відповідним органом згідно закону. Саме вказаним ветеринарно-санітарним паспортом на пасіку підтверджується наявність бджолиних сімей та їх кількість. Єдиним документом, який підтверджує факт утримання позивачем 43 бджолиних сімей є акт комісійного обстеження від 05 травня 2018 року, складений Коршачинською сільською радою у якому зазначена кількість бджолосімей - 43 зі слів позивача. Крім того, просять врахувати ту обставину, що ступінь токсичності препарату «Ацетохлор», який є діючою речовиною гербіциду «Харнес» є досить низькою та для медоносних бджіл є практично нетоксичним за результатами досліджень доктора біологічних наук [PERSON] та кандидата сільськогосподарських наук [PERSON] . Відповідно до вказаних досліджень оральна токсичність ацетохлору складає 169 мкг/бджолу, що в перерахунку 0,169 мг на одну бджолу. Скільки в тілах померлих бджіл було виявлено вміст ацетохлору у кількості 0,011 мг/кг, вона є в десятки разів менша токсичної дози, беручи до уваги, що в одному кілограмі 10-11 тисяч бджіл. Крім того, вважають що Випробувальний центр державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи м.Київ не надав жодних висновків, що бджоли загинули в результаті дії препарату «ацетохлору». На підставі викладених вище обставин, представники ТОВ «Білопілля Агро» просять відмовити [PERSON] у задоволенні позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у повному обсязі (а. с. 47-66). 27 серпня 2019 року від представника позивача -адвоката Галімон Н.А. до суду надійшло заперечення на відзив, який мотивований наступним. Зокрема, представник відзначає, що відповідач підтверджує факт того, що ним оброблялись сільськогосподарські угіддя препаратом «Харнес» у період з 24 травня 2018 по 30 травня 2018 року, в підтвердження чого надає акти використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин. Долучені до відзиву акти не містять зазначення номера поля, на якому вносились препарати та назви культури, яка оброблялась, а отже доказами, наданими відповідачем не спростовується обставина, що згаданим препаратом оброблялось поле пшениці, що знаходилось впритул до домогосподарства позивача. Разом з тим, відповідач жодним чином не заперечує і не спростовує доказами, того факту, що спірне поле пасіки позивача належить йому (чи знаходиться у користуванні), що вказане поле було оброблено пестицидом саме у спірний період часу, що відповідачем не було дотримано вимог ст. ст. 30, 37 ЗУ «Про бджільництво» та Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл щодо попередження про обробку хімпрепаратом із зазначенням дати обробки, назви препарату, ступеню і строку дії токсичності препарату. Також вказує, що відповідачем не надано доказів того, що оброблення ним сільгоспугіддя хімічним препаратом не стало і не могло стати причиною загибелі бджіл позивача, враховуючи масову загибель робочої бджоли на всій території пасіки, біля самих вуликів, раптовість та масовість загибелі бджіл у всіх бджолосім`ях, починаючи з 29 квітня 2018 чи з 30 квітня 2018 року та протягом наступних трьох днів (масовий падіж зафіксований 02 травня 2018 року), що співпало з обробітком відповідачем площі пшениці, а також те, що обробіток площі пшениці проводився в період масового льоту бджіл і пасіка позивача розміщена в безпосередній близькості до обробленого пестицидом пшеничного поля (менше 40 м). Беручи до уваги те, що відповідач нікого не повідомив про дату, час та характер обробки полів хімпрепаратами, і у нього відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази відсутності факту обробки ним шкідливим для бджіл препаратом саме спірного поля. В той час як факт вчинення такої обробки підтверджується актами, складеними жителями, місцевим депутатом та спеціально створеною комісією. Може бути підтверджений цей факт також показами свідків такої обробки та осіб, які засвідчували факт падежу бджіл, а також фотофіксацією роботи спеціалізованої сільськогосподарської техніки, яка розбризкує невідому рідину, у безпосередній близькості до пасіки позивача. Крім того, зазначає, що зразки загиблих комах, ґрунту та рослин відбирались не комісією, а спеціалістом Головного управління Держпроспоживслужби в Сумській області, яка і направила відібрані у встановленому порядку зразки на дослідження, в результаті чого було отримано Звіт про результати дослідження патологічного (біологічного) матеріалу № 001015п.п.м./18 від 08 травня 2018 року, Звіт про результати дослідження патологічного (біологічного) матеріалу № 004496 п.м./18 від 21 травня 2018 року та Звіт про результати дослідження патологічного (біологічного) матеріалу № 004492п.м./18 від 21 травня 2018 року. Вважає, що оскільки відповідачем не спростовано його вини в спричиненні шкоди позивачу, то він має відшкодовувати таку шкоду у повному обсязі. Зважаючи на викладені вище обставини, представник позивача Галімон Н.А. просить задовольнити позовні вимоги в раніше заявленому обсязі. 01 жовтня 2019 року від представника третьої особи - Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області Демченко О.О. до суду надійшли письмові пояснення стосовно позовної заяви, який вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Так, відповідно до ст. 30 ЗУ «Про бджільництво» юридичні та фізичні особи, які провадять діяльність, що випливає або може вплинути на стан бджіл, зобов`язані забезпечити їх охорону. 03 травня 2018 року до Головного управління звернувся [PERSON] із заявою щодо вжиття заходів у зв`язку з масовим мором бджіл після обробки полів ТОВ «Білопілля Агро» у Білопільському районі. На підставі даного звернення у період з 30 травня 2018 по 31 травня 2018 року Головним управлінням проведено позаплановий захід зі здійсненням державного нагляду (контролю) ТОВ «Білопілля Агро» на підставі наказу № 584-ОД від 29 травня 2018 року та направлення № 02.2-14/5387 від 29 травня 2018 року. По факту проведеного заходу складено акт за результатами проведення позапланового заходу державного контролю стосовно додержання операторами ринку гігієнічних вимог щодо поводження з харчовими продуктами № 24 від 31 травня 2018 року та видано припис № 5 щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю) від 31 травня 2018 року, а також складено протокол про адміністративне правопорушення № 3 від 31 травня 2018 року. Згідно припису № 5 від 31 травня 2018 року було виявлено наступні порушення: 1. ТОВ «Білопілля Агро» перед застосуванням засобів захисту рослин не повідомило за три доби до початку обробітку через засоби масової інформації пасічників, пасіки яких знаходяться на відстані до 10 км від оброблюваних площ, що є порушенням ч. 3 ст. 40 ЗУ «Про основні принципи та вимоги щодо забезпечення та якості харчових продуктів», п. 4 ст. 30, п. 2 ст. 37 ЗУ «Про бджільництво», п. 7.1.2 розділу 7 Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб та отруєнь бджіл та термін усунення недоліків встановлено постійно при використанні засобів захисту рослин; 2. Зона санітарного розриву від населеного пункту менше 300 м при штанговому обприскуванні, що є порушенням транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві, чим порушено Державні санітарні правила ДСП 8.8.1.2.001-98 від 03 серпня 1998 року п. 6.3.4 Р.6. На підставі припису було складено протокол про адміністративне правопорушення № 3 від 31 травня 2018 року відносно головного агронома ТОВ «Білопілля Агро» [PERSON] щодо виявлених порушень та винесено постанову про накладання адміністративного стягнення № 1/6674 від 05 червня 2018 року в розмірі 255 грн. (а. с. 100-103). Представник третьої особи - головний спеціаліст відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Білопільського районного управління ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області Слинько Д.В. у судових засіданнях при винесенні рішення покладався на розсуд суду. Зазначивши, що в діях відповідача було виявлено порушення, які зазначені у акті за результатами проведення позапланового заходу державного контролю стосовно додержання операторами ринку гігієнічних вимог щодо поводження з харчовими продуктами, видано припис та відповідальну особу притягнуто до адміністративної відповідальності. Проте, і в діях позивача [PERSON] також є порушення вимог ЗУ «Про бджільництво», оскільки з метою обліку пасік та здійснення лікувально-профілактичних заходів на кожну пасіку видається ветеринарно-санітарний паспорт. Пасіка підлягає реєстрації за місцем проживання фізичної особи, яка займається бджільництвом. В порушення вказаних норм позивач не зареєстрував пасіку та не мав паспорту пасіки - документу про ветеринарно-санітарний стан бджолиних сімей, що видається власнику відповідним органом згідно закону. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає в [ADDRESS] , та бачила поле по якому 29 квітня 2018 року їздив трактор, яке було засіяне пшеницею. Бджіл не бачила, вулики бачила та не рахувала, приблизно сорок. Підписувала акт в інший день. Стан у [PERSON] був пригнічений. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначила, працює на посаді головного спеціаліста Білопільського районного управління ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області та була присутня 05 травня 2018 року коли проводилося відбирання для експертного дослідження падіжу бджіл, ґрунту та пшениці. Вона все запаковувала. Вулики рахували і записували в акт. Також зазначила, що паспорт, який посвідчує реєстрацію пасіки, позивачу видавався у червні 2018 року, тобто на момент комісійного обстеження пасіки ветеринарного паспорту у позивача не було. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що на той час була депутатом сільської ради та прибула за викликом [PERSON] , який повідомив, що ТОВ «Білопілля Агро» здійснило обробку полів невідомою хімічною речовиною після чого почалася масова загибель бджіл. Це було 02 травня 2018 року, тобто через декілька днів після того, як [PERSON] звернувся за допомогою. Було установлено масову загибель бджіл. Мертвих бджіл вона бачила, проте вулики не рахувала. ТОВ «Білопілля Агро» про обробку поля нікого не повідомило. Допитаний як свідок у судовому засідання [PERSON] пояснив, що проживає в с. Синяк та бачив як трактор їздив і проводив обробку поля, на якому росла пшениця. [PERSON] він знає, пасіку бачив, проте, скільки було вуликів не рахував. Свідок [PERSON] , допитаний у якості свідка у судовому засіданні пояснив, що 29 квітня 2018 року він не бачив як проводилася обробка поля, де була посіяна пшениця, про це він дізнався від [PERSON] який його запитав, чи живі у нього бджоли. Пасіку бачив, приблизно 30 вуликів чи більше. Бджоли лежали біля вуликів. Свідок [PERSON] , яка займає посаду начальника Білопільської районної державної лікарні ветеринарної медицини повідомила, що у 2018 році була залучена як член комісії з приводу загибелі бджіл у [PERSON] Мертві бджоли відбиралися на дослідження, оформлялися супровідна на дослідження. Господар відкривав кришки вулику, проте скільки там було рамок із бджолами сказати не можливо. Підмору було не багато. Живі бджоли також були у кожному вулику. Проводився безкоштовний аналіз на ті хвороби, на які був запит господаря. Зазначила, що ветеринарно- санітарний паспорт на пасіку видається за клопотанням громадянина. У кінці червня 2018 року вона видала паспорт [PERSON] , в якому робила записи : « В наявності 42 бджолосім`ї. Пасіка стаціонарна, за адресою. Водопостачання природне та штучне. Вулики розташовані у власному садку». Вказала, що записи проводила за повідомленням [PERSON] , який проводив обстеження пасіки, а вона на місце не виїжджала, тому сказати які це бджоли не може. Якщо ж позивач їх придбав у іншої особи, потрібен відповідний документ. Також зазначила, що паразитологічні дослідження бджіл при видачі паспорту не проводилося, а були вписані дані дослідження, що проводилися по підмору бджіл 07 травня 2018 року. Свідок [PERSON] повідомив, що працює фельдшером ветеринарної медицини на Річківській дільниці і йому відомо про факт загибелі бджіл у [PERSON] весною 2018 року. 25 червня 2018 року проводив огляд пасіки [PERSON] , складав акт огляду. Які саме були бджоли чи ті, що були раніше чи нові сказати не може. [PERSON] йому не говорив, де взяв бджоли. У вуликах було по 2-3 рамки. Бджоли були всі живі, хворих не було. Вулики покрашені і почищені. Заслухавши позивача [PERSON] , представника позивача - адвоката Галімон Н.А., представника відповідача - Подибайла А.Ю. та Решодька І.М. , представника третьої особи - Слинька Д.В., свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 ст. 16 ЦК України визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів полягає у з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Відповідно до положень ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. ст. 76-78, ст. 81 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та розгляду заявлених заяв і клопотань. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі тих доказів, які надані сторонами спору. Судом встановлено, що згідно із актом, складеним жителями с. Синяк Білопільського району Сумської області, останніми зафіксовано, що 29 квітня 2018 року о 17.00 год. ТОВ «Білопілля Агро» проводило обприскування полів пшениці біля осель невідомою речовиною на відстані 40 м до будинків та їх про таку обробку ніхто заздалегідь не попереджав (а. с. 6). 02 травня 2018 року депутатом Коршачинської сільської ради [PERSON]. в присутності свідків, складений акт від 02 травня 2018 року, в якому зафіксовано факт масового падіння бджіл на пасіці [PERSON] , яка почалась після обробки полів невідомою хімічною речовиною (а. с. 7). 05 травня 2018 року проведено комісійне обстеження господарства [PERSON] , зокрема пасіки. Вказаною комісією у складі: головного спеціаліста Білопільського РУ ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області [PERSON]., начальника Білопільської районної державної лікарні ветмедицини [PERSON]., інженера з охорони праці ТОВ «Білопілля Агро» Яценко І.А., депутата Коршачинської сільської ради [PERSON]., бджоляра [PERSON] складено акт комісійного обстеження пасіки, згідно із яким [PERSON] жителя с.Синяк, Коршачинської с/р утримував 43 вулики пасіки ( зі слів господаря). Зі слів господаря пасіка утримувалася в задовільному стані, ветеринарно-санітарний паспорт на пасіку відсутній, пасіка не зареєстрована. Утримується на території господарства, біля хати в садку. Зі слів господаря 29 квітня 2018 року о 17-00 год. проводилася обробка ТОВ «Білопілля Агро» озимої пшениці невідомими пестицидами, без попередження господаря та сільської ради, о 17-15 год. почала проходити масова загибель бджіл. У вулику залишилось 30 % бджіл, бджоли ослаблені з нервовими явищами. На сьогоднішній день бджола продовжує гинути. поле оброблялось рідкими азотними добривами «КАС-32» та ґрунтовим гербіцидом «Харнес». Також, цим актом зафіксовано, що комісійно відібрано загиблу бджолу в кількості приблизно 300,0 для дослідження на залишок КАС -32 та гербіциду «Харнес» та направлено до Державного науково-дослідницького інституту з лабораторної діагностики та ветсанекспертизи в м. Київ (а. с. 8). Згідно із Звітом про результати дослідження патологічного (біологічного) матеріалу № 001015п.п.м./18 від 08 травня 2018 року, проведеного у Випробувальній лабораторії Сумської регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби, у пробі підмору бджіл, відібраних 05.05.2018 року, захворювань акарапідозу, вароозу та ноземезу не виявлено (а. с. 9). За результатами дослідження патологічного (біологічного) матеріалу № 004496п.м./18 від 21 травня 2018 року, проведеного у Випробувальному центрі державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи м.Київ, у одній пробі біологічного матеріалу (загиблої бджоли) відібрані на пасіці гр. [PERSON] померлих бджіл, відібраних комісією на пасіці [PERSON] , виявлено препарат «Ацетохлор» в кількості 0,011 мг/кг (а. с. 10). За результатами дослідження патологічного (біологічного) матеріалу № 004492 п.м./18 від 21 травня 2018 року, проведеного у Випробувальному центрі державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи м.Київ, у пробах біологічного матеріалу (ґрунт та рослина пшениці), відібрані на полі ТОВ «Білопілля Агро» поблизу пасіки [PERSON] , виявлено препарат «Ацетохлор» у ґрунті - менше 0,264 мг/кг, у рослинах пшениці - 0,059 мг/кг (а. с. 13). 26 червня 2018 року листом за № 06-06/301 начальник Білопільського районного управління ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області Бондаренка С. Б. повідомив позивача [PERSON] про те, що в зразках проб, надісланих на дослідження, виявлено наявність «Ацетохлору», дана речовина є малотоксичною (3 клас) та не характерна для споживання бджолами, тому не повинна знаходитись в їх організмі. Зазначено, що управління згідно звітів лабораторних досліджень, не має інформації щодо дії та впливу виявленої речовини (ацетохлору) ( а. с. 11). ТОВ «Білопілля Агро» діє на підставі Статуту, затвердженого протоколом Загальних зборів учасників ТОВ «Білопілля Агро» № 10 від 12.10.2018 року (а. с. 109-116) та займається діяльністю по вирощуванню зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, що підтверджується Випискою з ЄДРЮО (а. с. 51-52). Із листа ТОВ «Білопілля Агро» від 05 травня 2018 року за № 113 встановлено, що у період з 22 квітня 2018 року по 30 квітня 2018 року на території Коршачинської сільської ради проводилось внесення добрив рідких азотних (КАС-32) по озимій пшениці з нормою внесення 92,57 кг/га та з 30 квітня 2018 року по 05 травня 2018 року проводилось внесення ґрунтового гербіциду «Харнес» по посівах кукурудзи з нормою внесення 2,5 л/га (а. с. 12). Актами про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин: № 1336 від 22 квітня 2018 року, № 1372 від 23 квітня 2018 року, № 1374 від 23 квітня 2018 року, № 1415 від 24 квітня 2018 року, № 1610 від 28 квітня 2018 року, № 1611 від 28 квітня 2018 року, № 1622 від 29 квітня 2018 року, № 1623 від 29 квітня 2018 року, № 1624 від 29 квітня 2018 року відповідач підтверджує факт внесення мінеральних добрив КАС-32 (а. с. 53-61). Факт внесення гербіциду «Харнес» саме з 30 квітня 2018 року також підтверджується актами ТОВ «Білопілля Агро» про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин № 1703 від 30 квітня 2018 року, № 1724 від 01 травня 2018 року, № 2086 від 04 травня 2018 року та структурою посівів з публічної кадастрової карти (а. с. 62-65). Проте, представник позивача заперечує з цього приводу і зазначає, що долучені до відзиву акти не містять зазначення номера поля, на якому вносились препарати та назви культури, яка оброблялась, а отже доказами, наданими відповідачем не спростовується обставина, що згаданим препаратом оброблялось поле пшениці, що знаходилось впритул до домогосподарства позивача. Разом з тим, відповідач жодним чином не заперечує того факту, що поле поряд із пасікою позивача знаходиться у його користуванні, що вказане поле було оброблено пестицидом саме у спірний період часу, що відповідачем не було дотримано вимог ст. ст. 30, 37 ЗУ «Про бджільництво» та Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл щодо попередження про обробку хімпрепаратом із зазначенням дати обробки, назви препарату, ступеню і строку дії токсичності препарату. Окрім цього, на думку представника позивача, стороною відповідача не надано доказів того, що обробленням ним сільгоспугіддя хімічним препаратом не стало і не могло стати причиною загибелі бджіл позивача, враховуючи масову загибель робочої бджоли на всій території пасіки, біля самих вуликів, раптовість та масовість загибелі бджіл у всіх бджолосім`ях, починаючи з 29 квітня 2018 чи з 30 квітня 2018 року та протягом наступних трьох днів (масовий падіж зафіксований 02 травня 2018 року), що співпала з обробітком відповідачем площі пшениці, а також те, що обробіток площі пшениці проводився в період масового льоту бджіл і пасіка позивача розміщена в безпосередній близькості до обробленого пестицидом пшеничного поля (менше 40 м). Беручи до уваги те, що відповідач нікого не повідомив про дату, час та характер обробки полів хімпрепаратами, і у нього відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази відсутності факту обробки ним шкідливим для бджіл препаратом саме спірного поля. В той час як факт вчинення такої обробки підтверджується актами, складеними жителями, місцевим депутатом та спеціально створеною комісією. Також представник позивача посилається на фотофіксацією роботи спеціалізованої сільськогосподарської техніки, яка розбризкує невідому рідину, у безпосередній близькості до пасіки позивача [PERSON] , що також не спростовано стороною відповідача (а. с. 72-73). Згідно із Звітом про результати дослідження патологічного (біологічного) матеріалу № 004492п.м./18 від 21 травня 2018 року у відібраних на полі біля домогосподарства та пасіки [PERSON] зразків рослин пшениці та ґрунту виявлено препарат «Ацетохлор» у залишковій кількості: у ґрунті - 0,264 мг/кг, у рослинах пшениці - 0,059 мг/кг (а. с. 13). Зі змісту довідки Коршачинської сільської ради від 08 травня 2018 року за № 230 вбачається, що ТОВ «Білопілля Агро» ні в усній, ні в письмовій формі сільську раду не повідомляло про проведення робіт з хімічного обробітку посівів (а. с. 14). Позаплановою перевіркою Головного управління Держпродспоживслужби встановлено, що ТОВ «Білопілля Агро» перед застосуванням засобів захисту рослин не повідомило за три доби до початку обробітку через засоби масової інформації пасічників, пасіки яких знаходяться на відстані до 10 км від оброблюваних площ; не дотримано зону санітарного розриву від населеного пункту в 300 м при штанговому обприскуванні. Про дані порушення відповідач погодився, про що свідчить їх записи і підписи в акті № 24 від 31 травня 2018 року (а. с. 15-23). По факту проведеного заходу Головним управлінням Держпродспоживслужбою видано припис № 5 щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю) від 31 травня 2018 року. Згідно припису № 5 від 31 травня 2018 року було виявлено наступні порушення: 1. ТОВ «Білопілля Агро» перед застосуванням засобів захисту рослин не повідомило за три доби до початку обробітку через засоби масової інформації пасічників, пасіки яких знаходяться на відстані до 10 км від оброблюваних площ, що є порушенням ч. 3 ст. 40 ЗУ «Про основні принципи та вимоги щодо забезпечення та якості харчових продуктів», п. 4 ст. 30, п. 2 ст. 37 ЗУ «Про бджільництво», п. 7.1.2 розділу 7 Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб та отруєнь бджіл та термін усунення недоліків встановлено постійно при використанні засобів захисту рослин; 2. Зона санітарного розриву від населеного пункту менше 300 м при штанговому обприскуванні, що є порушенням транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві, чим порушено Державні санітарні правила ДСП 8.8.1.2.001-98 від 03 серпня 1998 року п. 6.3.4 Р.6 (а. с. 24). На підставі припису Головним управлінням було складено протокол про адміністративне правопорушення № 3 від 31 травня 2018 року відносно головного агронома ТОВ «Білопілля Агро» [PERSON] . щодо виявлених порушень та винесено постанову № 1/6674 від 05 червня 2018 року про накладання адміністративного стягнення в розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 107 КУпАП (а. с. 25-26). Факт притягнення відповідальної особи ТОВ «Білопілля Агро» [PERSON] до адміністративної відповідальності за вказані вище правопорушення не заперечувався у судовому засіданні стороною відповідача. Зі змісту листа Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 08 червня 2018 року за № 602-121-19/2923 вбачається, що розглянуто колективні звернення щодо оброблення полів агрохімікатами ТОВ «Білопілля Агро» у безпосередній близькості до житлових будинків с. Синяк, як наслідок погіршення самопочуття населення та загибелі бджіл, а також бездіяльності Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області. За результатами перевірки встановлено, що пасіка [PERSON] не зареєстрована як оператор ринку (ветеринарно-санітарний паспорт відсутній). Також встановлено, що ТОВ «Білопілля Агро» перед застосуванням засобів захисту рослин пасічників, пасіки яких знаходяться на відстані до 10 км від оброблюваних площ, не було повідомлено за три доби до початку робіт, обробка здійснювалась без дотримання зони санітарного розриву до меж населеного пункту, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 37 ЗУ «Про бджільництво», п. 7.1.2 розділу 7 Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб та отруєнь бджіл та п. 6.3.4 розділу 6 Державних санітарних правил «Транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві», про що складений протокол про адміністративне правопорушення від 31 травня 2018 року № 3 та відповідальну особу ТОВ «Білопілля Агро» притягнуто до адміністративної відповідальності (а. с. 27-28). Крім того, встановлено, що правоохоронними органами в рамках досудового розслідування проводилася перевірка з приводу загибелі бджіл у домогосподарстві [PERSON] . За результатами перевірки 09 жовтня 2018 року винесено постанову слідчого СВ Білопільського ВП ГУНП в Сумській області про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 14 травня 2018 року за № 42018201170000131 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, оскільки прямий умисел на пошкодження чи знищення майна у діях працівників ТОВ «Білопілля Агро» відсутній (а. с. 29-30). На думку позивача та його представника загибель бджолосімей та обробка полів отрутохімікатами з порушенням встановленого порядку мають прямий причинно-наслідковий зв`язок між загибеллю бджіл та умисними неправомірними діями відповідача, які спричинили збитки позивачу у заявленому розмірі 320 350 грн., враховуючи дані Асоціації «Буковинський бджоляр», а саме: загибель самих бджолосімей - 43х3000 (мінімальна ринкова ціна 1 бджолосім`ї у 2018 році)=129 00 грн; вартість недотриманого меду - 43х50 кг (мінімальна річна продуктивність бджолосім`ї )х41 грн/кг (мінімальна ціна соняшникового меду у 2018 році)=88 150 грн.; вартість недотриманого бджолиного обніжжя (пилку) - 43х8 кг (мінімальна річна продуктивність бджолосім`ї)х250 грн/кг (мінімальна ціна бджолиного обніжжя у 2018 році)= 86 00 грн.; вартість недотриманого прополісу- 43х100 г (мінімальна річна продуктивність бджолосім`ї) х 1грн/грам (мінімальна ціна прополісу у 2018 році)=4 300 грн; вартість недотриманого воску- 43х1,5 кг (мінімальна річна продуктивність бджолосім`ї) х 200 грн/кг (мінімальна ціна бджолиного воску у 2018 році)=12 900 грн. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які проживають в с. Синяк Білопільського району Сумської області підтвердили факт падежу бджіл через обробку полів хімічними препаратами. Підстав сумніватись у показах вищевказаних свідків у суду немає, так як вони не суперечать один одному і підтверджуються дослідженими судом письмовими матеріалами справи в їх сукупності. Вказаними вище документами, а також актом комісійного обстеження, зазначеним вище підтверджується розташування пасіки позивача саме в с. Синяк Білопільського району Сумської області. Дану обставину підтвердили також всі свідки, допитані у судовому засіданні. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 22, 1166 ЦК України, ст. ст. 1, 11, 13, 17, 30, 37, 38, 39, 40 Закону України «Про бджільництво», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», Порядком реєстрації пасік № 184/82 від 20.09.2000 року, Інструкцією щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду в межах позадоговірних (деліктних) зобов`язань визначені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідальність за даною нормою настає за наявності складу правопорушення, а саме: наявність шкоди, неправомірна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною (неправомірною) поведінкою заподіювача, вина. Перераховані підстави є загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди. Відсутність хоча б однієї складової частини правопорушення є підставою для відмови у відшкодуванні шкоди. Неправомірними діє є тоді, коли прямо заборонені законом або суперечать прямим приписам закону. Якщо ж дії чи бездіяльність є «юридично байдужими», тобто не згадуються у законі взагалі і не існує спеціальної заборони щодо них, то неправомірними їх вважати не можна. В силу ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. У ч. 2 цієї статті зазначається, що збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Відносини щодо розведення, використання та охорони бджіл, виробництва, заготівлі та переробки продуктів бджільництва, ефективного використання бджіл для запилення ентомофільних рослин сільськогосподарського призначення, інших видів запилювальної флори, створення умов для підвищення продуктивності бджіл і сільськогосподарських культур, забезпечення гарантій дотримання прав та захисту інтересів фізичних і юридичних осіб, які займаються бджільництвом регулюються Законом України «Про бджільництво». Частиною першої закону визначено, що бджільництво - галузь сільськогосподарського виробництва, основою функціонування якої є розведення, утримання та використання бджіл для запилення ентомофільних рослин сільськогосподарського призначення і підвищення їх урожайності, виробництво харчових продуктів і сировини для промисловості. Відповідно до ст. 11 вказаного закону право на утримання бджіл і зайняття бджільництвом мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають необхідні навики або спеціальну підготовку, а також юридичні особи. Зайняття бджільництвом здійснюється без окремого дозволу органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Юридичні та фізичні особи, які провадять діяльність, що впливає або може вплинути на стан бджіл, зобов`язані забезпечити їх охорону. Юридичні та фізичні особи, які застосовують засоби захисту рослин, зобов`язані дотримуватися діючих нормативно-правових актів, що передбачають охорону бджіл від отруєнь (ст. 30 Закону України «Про бджільництво»). Частина 2 стаття 37 Закону України «Про Бджільництво» зобов`язує фізичні та юридичні особи, які застосовують засоби захисту рослин для обробки медоносних рослин, зобов`язані не пізніше ніж за три доби до початку обробки через засоби масової інформації попередити про це пасічників, пасіки яких знаходяться на відстані до десяти кілометрів від оброблюваних площ. При цьому повідомляється дата обробки, назва препарату, ступінь і трок дії токсичності препарату. Ці ж вимоги маються в п.7.1.2. Інструкції «щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл», затвердженою наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини від 30.01.2001 року № 9. Із даної норми права випливає, що повідомляти пасічників про застосування засобів захисту рослин повинні фізичні та юридичні особі тільки тоді, коли вони обробляють ними медоносні рослини у разі наявності зареєстрованих у встановленому законом порядку пасік. Частиною 1 статті 38 Закону України «Про Бджільництво» передбачено, що порушення законодавства в галузі бджільництва тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про бджільництво, відшкодовується в порядку та розмірах, встановлених законодавством України Стаття 39 Закону України «Про Бджільництво». Статтею 40 Закону України «Про Бджільництво» визначено, що спори, що виникають у галузі бджільництва, вирішуються судом у встановленому законодавством порядку. При цьому, абз. 2 статті 1 Закону України «Про пестициди і агрохімікати» визначено поняття пестициду - тобто це токсичні речовини, їх сполуки або суміші речовин хімічного чи біологічного походження, призначені для знищення, регуляції та припинення розвитку шкідливих організмів, внаслідок діяльності яких вражаються рослини, тварини, люди і завдається шкоди матеріальним цінностям, а також гризунів, бур`янів, деревної, чагарникової рослинності, засмічуючих видів риб. У статті 3 Закону України «Про пестициди і агрохімікати» наводяться основні принципи державної політики у сфері діяльності, пов`язаної з пестицидами і агрохімікатами, серед яких є пріоритетність збереження здоров`я людини і охорони навколишнього природного середовища по відношенню до економічного ефекту від застосування пестицидів і агрохімікатів; безпечність для здоров`я людини та навколишнього природного середовища під час їх виробництва, транспортування, зберігання, випробування і застосування за умови дотримання вимог, встановлених державними стандартами, санітарними нормами, регламентами та іншими нормативними документами. Про отруєння бджіл пестицидами зазначено у Розділі 7 Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої Наказом головного державного інспектора ветеринарної медицини України від 30.01.2001 р. № 9. На підставі сукупного аналізу наведених правових норм у їх взаємозв`язку, суд враховує , що ст. 37 Закону України «Про бджільництво» є спеціальною і стосується лише фізичних та юридичних осіб, які вирощують медоносні культури. Проте, при цьому суд приходить до висновку, щодо наявності вини відповідача, оскільки ТОВ «Білопілля Агро» порушило вимоги законодавства щодо загальних заходів запобігання несприятливих наслідків використання пестицидів. До того ж відповідач порушив п. 7.1.2 розділу 7 Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб та отруєнь бджіл та п. 6.3.4 розділу 6 Державних санітарних правил «Транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві», про що складений протокол про адміністративне правопорушення від 31 травня 2018 року № 3 та відповідальну особу ТОВ «Білопілля Агро» притягнуто до адміністративної відповідальності, що підтверджується сукупністю матеріалів справи. Факт загибелі бджолосімей в період з 29 квітня по 02 травня 2018 в с. Синяк Білопільського району Сумської області не заперечувався сторонами, а також підтверджено письмовими доказами, що додані до матеріалів цивільної справи, зокрема актами комісійного обстеження, звітами про результати дослідження, актом позапланової перевірки, довідками, приписом, протоколом та постановою про накладання адміністративного стягнення, підтверджено показами свідків, які були допитані безпосередньо в судовому засідання та пояснили, що вони були очевидцями факту виявлення на території позивача масового падежу бджіл, про що за їх участі було складено відповідні Акти. Виходячи з викладеного суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні стороною позивача доведено наявність неправомірної поведінки відповідача. Проте, стаття 1 Закону України «Про бджільництво» визначає, що паспорт пасіки - документ про ветеринарно-санітарний стан бджолиних сімей, виданий власнику пасіки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ветеринарної медицини. Згідно із ст. 13 Закону України «Про бджільництво» з метою обліку пасік та здійснення лікувально-профілактичних заходів на кожну пасіку видається ветеринарно-санітарний паспорт. Форма паспорта і порядок його видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики. Пасіка підлягає реєстрації за місцем проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка займається бджільництвом, у місцевих державних адміністраціях або сільських, селищних, міських радах у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики. Згідно п.п. 2-5 Порядку реєстрації пасік, №184/82 від 20.09.2000, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України і Української академії аграрних наук від 20.09.2000 №184/82, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.10.2000 за №737/4958, пасіка підлягає реєстрації за місцем проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка займається бджільництвом, у місцевих державних адміністраціях або сільських, селищних, міських радах один раз в рік заснування пасіки. Реєстрація пасік проводиться на підставі заяви фізичної чи юридичної особи незалежно від форми власності. У заяві про реєстрацію пасіки зазначаються назва та адреса заявника, кількість бджолосімей. Під час реєстрації пасік проводиться їх обстеження районними (міськими) управліннями ветеринарної медицини. Дані обстежень заносяться у журнал обліку пасік у районному (міському) управлінні ветеринарної медицини. Районне (міське) управління ветеринарної медицини повинне видати в 30-денний термін заявнику ветеринарно-санітарний паспорт пасіки, що засвідчує факт її реєстрації. Порядковий номер у журналі, під яким зареєстрована пасіка, присвоюється ветеринарно-санітарному паспорту пасіки. Відповідно до статті 17 Закону України «Про Бджільництво» облік бджолиних сімей та їх продуктивності ведеться за результатами осінніх і весняних перевірок у встановленому порядку. Проте, під час судового розгляду справи судом встановлено, що позивач [PERSON] не звертався до Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області чи іншого органу з приводу реєстрації пасіки, не отримував ветеринарно-санітарного паспорту на пасіку та не був зареєстрований як оператор ринку. Таким чином, пасіка позивача за адресою: [ADDRESS] станом на 29 квітня 2018 року не була зареєстрована. Даний факт також підтверджений листом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 08 червня 2018 року за № 602-121-19/2923, за результатами перевірки якої встановлено, що пасіка [PERSON] не зареєстрована як оператор ринку (ветеринарно-санітарний паспорт відсутній). Даний факт у судовому засіданні було підтверджено і самим позивачем [PERSON] , який зазначив, що він досить тривалий час займається бджільництвом на пасіці, яка залишилася у спадок після батька, з метою отримання прибутку та реалізовує мед. Проте, на момент загибелі бджіл ветеринарно-санітарний паспорт на пасіку у кількості 43 бджолосім`ї у нього був відсутній, а виданий у червня 2018 року вже повністю на нову пасіку у кількості 42 бджолосім`ї. В судовому засіданні даний факт було підтверджено свідками [PERSON] , яка займає посаду начальника Білопільської районної державної лікарні ветмедицини та [PERSON] , який працює фельдшером ветеринарної медицини на Річківській дільниці, які повідомили той факт, що [PERSON] звернувся за видачею паспорта на пасіку вже після випадку масової загибелі бджіл у червні 2018 року. Проте позивач, звертаючись до відповідного органу з метою отримання паспорту не зазначав, чи це бджоли, які залишилися живими після масового отруєння, чи це повністю нова пасіка, придбана [PERSON] у інших бджолярів, хоча при цьому документів про придбання бджолосімей не надавалося. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. В даній справі предметом доказування є спричинення матеріальної та моральної шкоди, яка завдана відповідачем позивачу загибеллю бджолосімей на заявлену суму 320 350 грн та 20 000 грн. відповідно . Проте позивачем не надано жодного належно доказу, який підтверджував наявність у нього 43 бджолосімей станом на 29 квітня 2018 року, які знаходилися на пасіці в с. Синяк Білопільського району Сумської області, та факт їх загибелі у відповідній кількості внаслідок неправомірних дій відповідача. Єдиним письмовим доказом, що на думку сторони позивача підтверджує факт наявності саме 43 бджолосімей є комісійний акт обстеження господарства [PERSON] , проте в описовій частині акту зазначається про те, що утримувалося: « 43 вулики пасіки зі слів господаря». Покази свідків, допитаних у судовому засіданні, на які посилалася сторона позивача як на докази утримання позивачем пасіки у відповідній кількості 43 бджолосім`ї не є належними доказами, так як в даному випадку належним доказом права власності на пасіку позивача має бути ветеринарно - санітарний паспорт, тобто документ, який визначає кількість бджолосімей та їх стан, оскільки відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Крім того, всі допитані свідки, окрім [PERSON] , зазначили, що бачили мертвих бджіл під вуликами, під чим і підписувалися, проте не рахували всі вулики при комісійному обстеженні 02 та 05 травня 2018 року, а відкривали лише деякі, в яких знаходилися ще по 1-3 рамки із живими бджолами. Таким чином, свідки у судовому засіданні не змогли стверджувально відповісти на запитання щодо кількості вуликів із бджолосім`ями у господарстві [PERSON] , оскільки одні із свідків взагалі не були присутні під час підрахунку, інші хоча і були, проте зазначали що у вулику було лише декілька рамок із бджолами, тому впевнено сказати, що у одному вулику була одна бджолосім`я і їх загальну кількість сказати не могли. Крім того, факт наявності у [PERSON] через 2 місяці бджолосімей майже у такій самій кількості - 42, не спростований позивачем, оскільки жодних документів щодо придбання нових бджолосімей чи отримання безоплатно у дар від інших бджолярів до суду надано не було. В нормах чинного цивільного законодавства про заподіяння шкоди прийнято поділяти на такі складові елементи як: протиправна поведінка, настання шкоди, прямий причинний зв`язок між першим та другим елементом та вина завдавача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. У даному випадку при виконанні відповідачем хімічної обробки полів та загибеллю бджіл позивача наявний причинний зв`язок. Отже, в судовому засіданні хоча і встановлено факт загибелі бджолосімей у господарстві позивача, однак довести їх кількість - 43 бджолосім`ї у судовому засіданні стороні позивача не вдалося за можливе. Таким чином суд відхиляє обґрунтування розрахунку шкоди, спричиненої загибеллю 43 бджолосімей, оскільки їх наявність не доведена у такій кількості стороною позивача та враховуючи викладені вище обставини, приходить до висновку, що позивачем не доведено належними доказами право позивача на відшкодування матеріальної шкоди у заявленому розмірі 320 350 грн. Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Таким чином, суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, вислухавши аргументи сторін, допитавши свідків і дійшов висновку, що під час судового розгляду позивачем та його представником хоча і доведено, що причиною загибелі бджіл були неправомірні дії відповідача під час обробки полів хімічними речовинами, проте не доведено існування безпосереднього причинного зв`язку між діями відповідача та шкодою, завданою позивачу, а отже відсутні достатні правові підстави для покладення відповідальності по відшкодуванню заподіяної позивачу шкоди на відповідача. Вимоги про відшкодування моральної шкоди також не підлягають задоволенню з наступних підстав. У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95року N4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" визначено, що рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. За таких обставин, які були перевірені в ході судового розгляду зібраними у справі доказами, суд дійшов до переконання про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди внаслідок його недоведеності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог судовий збір та інші судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed