Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

[PERSON] у серпні 2020 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЛЮКС ТРАНС" про стягнення заборгованності по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку. Визначено головуючого суддю Величко Т.О. 28.10.2020 року згідно розпорядження №402 керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва, здійснено повторний авторозподіл справи у зв`язку з відстороненням головуючого по справі (а.с.35). 28.10.2020 року здійснено повторний авторозподіл справи в програмі КП-Д3 та справа розподілена судді Бабич Н.Д. (а.с.36) Ухвалою судді від 30.10.2020 року призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження (а.с.37-38) та ухвалою суду від 30.11.2020 р., закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а.с.45-46). Свої вимоги обґрунтовує тим, що у відповідності до наказу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЛЮКС ТРАНС" № 44-к від 31.05.2018 року [PERSON] було призначено на посаду начальника відділу охорони праці ТОВ "Автолюкс Транс" з 01.06.2018р. з посадовим окладом 5000,00грн. на місяць. 07.08.2020 р. [PERSON] було подано заяву про звільнення з 10.08.2020 р. на підставі п. 3 ст. 38 КЗпП України та у відповідності до наказу товариста № 189-к від 07.08.2020 р., його було звільнено з посади 10.08.2020 р. на підставі п. 3 ст. 38 КЗпП України. В день звільнення, 10.08.2020 р., відповідач не здійснив виплату належних коштів позивачу, що є порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України. Згідно розрахункового листка Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОЛЮКС ТРАНС» у зв`язку із звільненням йому було нараховано до виплати: заборгованість по заробітній платі в розмірі 23 445,30 грн., яка складається з компенсації за невикористану відпустку - 1790,46 грн.; оплата по днях (з 01.08.2020 по 10.08.2020) - 1800,00 грн, індексація заробітної плати - 34,36 грн., та заборгованість по виплаті заробітної плати в розмірі 20537,16 грн. Також позивач зазначив, що йому до виплати належить в порядку ст. 44 КЗпП України вихідна допомога в розмірі 16 422,39 грн. та як зазначив позивач вказана сума була нарахована позивачу, однак не була виплачена. За таких обставин, позивач вважає, що з відповідача підлягає стягненню в судовому порядку 39 867,69 грн. На підставі викладеного просив позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовних вимогах (а.с.65). В судове засідання, представник відповідача не з`явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення до суду не надходило. Відзиву до суду не подано (а.с.41-42, 66). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, заочний розгляд справи проводиться у разі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, розглянувши справу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що у відповідності до наказу Товариства з обмеженою відповідальністю АВТОЛЮКС ТРАНС» № 44-к від 31.05.2018 року позивача [PERSON] , було призначено на посаду начальника відділу охорони праці з 01.06.2018р. з посадовим окладом 5000,00 грн. на місяць (а.с. 15, 49-64). 07.08.2020 р. [PERSON] було подано заяву про звільнення з 10.08.2020 р. на підставі п. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с. 16). Відповідно до наказу ТОВ "Автолюкс Транс" за № 189-к від 07.08.2020 р., [PERSON] було звільнено з посади 10.08.2020 р. на підставі п. 3 ст. 38 КЗпП України, згідно якого належить виплатити [PERSON] компенсацію за 9 днів невикористаної щорічної відпустки. (а.с.17) В день звільнення 10.08.2020 р. відповідач не здійснив виплату належних коштів позивачу, що є порушенням ч.1 ст. 116 КЗпП України. Протилежного суду не надано. Згідно розрахункового листка Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОЛЮКС ТРАНС» у зв`язку із звільненням йому було нараховано до виплати: заборгованість по заробітній платі в розмірі 23 445,30 грн., яка складається з компенсації за невикористану відпустку - 1 790,46 грн.; оплата по днях (з 01.08.2020 по 10.08.2020) - 1 800,00 грн, індексація заробітної плати - 34,36 грн., та заборгованість по виплаті заробітної плати в розмірі 20 537,16 грн. (а.с. 19). Відповідно до ст. 94 КЗпП України та ст. 1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Статтею 115 КЗпП України визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно зст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Крім цього, позивач зазначає, що з моменту прийняття його на роботу і по день його звільнення, ним не використано 9 днів щорічної відпустки за які відповідач також з ним не розрахувався при звільненні. Відповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. Відповідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Згідно наданого позивачем розрахунку вихідної допомоги, останній просить стягнути вихідну допомогу за три місяці в розмірі 16 422,39 грн. (3*5471,13 грн). Суд, приймає розрахунок позивача, оскільки відповідачем не надано заперечень щодо данного позову, а тому позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем борг по оплаті заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку перед позивачем, не виплачені, відзиву на позов до суд направлений не був, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, доведеними та такими, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 39 867,69 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved