Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

У вересні 2014 року ПАТ «МЗВМ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що відповідачці у травні 1980 року було виділено жиле приміщення в гуртожитку №6 ПАТ "МЗВМ", розташованого за адресою: [ADDRESS]. В даний час фактичне місце проживання відповідачки невідомо, проте з реєстрації за вказаною вище адресою вона не знята. Плата за проживання не сплачувалась з грудня 2013 року. Станом на 01.06.2014 року сума боргу наймача складає 1087,97грн. На підставі цього позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом та просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, стягнути заборгованість за проживання в розмірі 1087,97грн. та судовий збір в розмірі 243,60грн. Представник позивача ПАТ "МЗВМ", що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у зв'язку з чим, суд ухвалив розглянути справу заочно у порядку, передбаченому ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ "МЗВМ" є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору оренди №5542 від 01.11.2011р., засвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за реєстраційним номером № 3620763. На підставі рішення адміністрації підприємства та профспілкового комітету [PERSON] було виділено житлове приміщення в гуртожитку №6 ПАТ «МЗВМ», розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до актів від 13.05.2014 року, 02.06.2014 року, 07.07.2014 року, ПАТ "МЗВМ", встановлено, що [PERSON] не проживала у гуртожитку №6 за адресою: [ADDRESS] з 01.08.2013 року і по теперішній час, відомості щодо особистих речей в квартирі відсутні. Згідно ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата. Відповідно до умов проживання у гуртожитку мешканець зобов'язаний щомісячно, не пізніше 28 числа місяця наступного за розрахунковим, сплачувати плату за займаний ним кімнатний блок за кожен місяць проживання, шляхом внесення грошових коштів за встановленими тарифами в касу наймодавця. Станом на 01.06.2014 року сума боргу наймача складає 1087,97грн. 15.04.2014 року, 21.04.2014 року, 28.04.2014 року, наймачу направлялись вимоги щодо погашення заборгованості. Згідно ст.ст.317, 319, 321, 391 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджується своїм майном на свій власний розсуд. Право власності є нерухомим. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним його права на володіння, користування та розпорядження належним йому майном. Відповідно до положення ст.ст.71, 72 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, у разі її відсутності більше шести місяців за місцем проживання без поважних причин. Згідно зі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користуванням житловим приміщенням. За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки позовні вимоги знайшли своє підтвердження, тому [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням у гуртожитку №6 будинку [ADDRESS], а також стягнути з відповідачки заборгованість за проживання у гуртожитку в розмірі 1087,97грн. Оскільки позовні вимоги задоволені, а ним при зверненні до суду понесений судовий збір у розмірі 243,60грн., то у порядку передбаченому ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved