Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що її тітка [PERSON] в 2003 році купила житловий будинок, який знаходиться за адресою: село Велика Знам'янка, Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області по вул. Центральна (стара назва Леніна), 6. 400, що знаходиться на приватизованій земельній ділянці площею 0,29 га. (на підставі державного акту серія І-ЗП №025279, зареєстрованого за № 2676 від 28 грудня 1999 року) вартістю 33 350 грн. (згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки № 1636656_20022017_00055 від 20.02.2017 року). Загальна вартість спадкового майна становить 70 871 грн. Житловий будинок належав останній на підставі рішення суду від 19.12.2003 р. Згодом [PERSON] зареєствулала право власності на будинок в БТІ та отримала витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно серія СВЕ №932063. З того часу вона поселилася в даному будинку і там проживала до дня смерті. В 2004 році, коли тітка здійснювала оформлення документів їй було вже 73 роки, тому в силу свої старості [PERSON] не змогла оформити документи на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок. Земельна ділянка до сьогодні зареєстрована за колишнім господаром будинку [PERSON] Тітка проживала по сусідству з її мамою [PERSON] та нею, [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON]. Останні роки життя [PERSON] важко хворіла, вже без сторонньої допомоги їй було важко обходитися. Вона потребувала постійного догляду, дітей та інших близьких родичів, крім них з мамою, в неї не було. Тому вони взяли на себе всі обов'язки по догляду за тіткою. 23 червня 2010 року [PERSON] померла. Разом з нею на день смерті ніхто не був зареєстрований. За життя тітка склала заповіт, посвідчений Великознам'янською сільською радою № 26 від 16.06.2010 р., в якому все своє майно заповідала [PERSON] [PERSON] запевнив, що жодних претензій до земельної ділянки не має. Після смерті тітки вона поселилася в житловому будинку. Їй державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки пропущено строк звернення до нотаріуса. Просить визнати право власності за нею на: житловий будинок з придомовими спорудами, який знаходиться за адресою село Велика Знам'янка, Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області по вул. Центральна (стара назва Леніна), № 400, а саме, позначений по технічному паспорту: літерою «А» - житловий будинок, літерою «а» - службова прибудова, літерою «Б" - сарай, літерою «Г» -гараж, літерами "Д", "З", "Ж" - сараї, літерою "Т" - теплиця, літерою «У» -вбиральня, літерою "№1"- ворота, літерою "№2" паркан; земельну ділянку площею 0,29 га., яка знаходиться за цією ж адресою. В судове засідання позивачка не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач направив лист, в якому просив справу розглядати без його участі. Треті особи до суду не зявились, від державного нотаріуса та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, заперечень не надано. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Великознамянської сільської ради від 21.12.1999 року № 12 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,29 га по вул. Леніна, 400 в с. Велика Знамянка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області для ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 2676. [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно Орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації № 5384485 від 10.11.2004 року власником жилого будинку № 400 по вул. Леніна в с. Велика Знамянка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області є [PERSON] [PERSON] 16.06.2010 року склала заповіт, посвідчений виконкомом Великознамянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області та зареєстровано в реєстрі за № 26, яким все своє майно заповіла [PERSON] (дівоче прізвище позивачки). Позивачка 10.09.2011 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та отримала прізвище «Сєдіна», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС № 101 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Камянсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 55. 23.06.2010 року [PERSON] померла, свідоцтво про смерть серії 1-ЖС № 168452 від 24.06.2010 р. [PERSON] довідки № 527 від 24.01.2017 року виданої виконавчим комітетом Великознамянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області [PERSON] проживала в [INFO] з 2004 року та по день смерті, на день її смерті за даною адресою ніхто не зареєстрований. [PERSON] до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. [PERSON] до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктом 5 цієї статті передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] роз'ясненням, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством; за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об'єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. [PERSON] до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 19 зазначеного Закону, підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є зокрема рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Таким чином, у звязку з відмовою нотаріуса в оформленні права на спадщину позивачка правомірно звернулась до суду за правилами позовного провадження з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті тітки [PERSON] [PERSON] п. 3.14 розділу глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 «прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину». З принципу універсальності спадкового наступництва витікає те, що актом прийняття спадщини охоплюється уся спадщина, що належить спадкоємцю, який її прийняв, у чому б вона не складалася і де б не знаходилася. На підставі ст.ст. 182, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1270 ЦК України, ст. 2 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved