Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом [PERSON] , в якому просить виділити [PERSON] в натурі частину житлового будинку загальною площею 31,3 кв.м та житловою 22,5 кв.м. з надвірними будівлями і спорудами, яка складаєте з кухні (3-1) площею 7,5 кв.м, житлової кімнати (3-2) площею 13,7 кв.м, житлової кімнати (3-3) площею 8,8 кв.м, тамбура (V) площею 1,3 кв.м, огорожі (№1) площею 58,0 кв.м, сарай (3-1) площею 30,5 кв.м припинивши право спільної часткової власності. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй належить 315/1000 частини житлового будинку [ADDRESS] , який вона успадкувала від матері разом із сестрою [PERSON] .. Згідно з висновком КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" належна їй частина будинку може бути виділена в окремий об"єкт нерухомого майна, оскільки є відокремленою та має окремий вхід. Ухвалою суду від 05 лютого 2021 року по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 03 березня 2021 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень. Позивач в підготовче судове засідання не з"явилася, подала заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити не заперечує проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідач подала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнала, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 листопада 2017 року посвідченого привтаним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Степурою О.В., спадкова справа №21/2017, зареєстровано в реєстрі за №2442, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1937 року народження, яка померла [INFO] , є її дочки: [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована в [ADDRESS] , яка спадкує 1/2 (одну другу) частку в спадщині, та [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована в [ADDRESS] , яка спадкує 1/2 (одну другу) частку в спадщині. Спадщина, на яку в указаних частках видане це свідоцтво складається із: 63/100 часток домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об"єкта нерухомого майна №2726 від 30 листопада 2020 року виконаного КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації", за технічними показниками 315/1000 житлового будинку літ"А-1" належна [PERSON] , що знаходиться за адресою [ADDRESS] є відокремленою, має окремий вхід і може бути виділена в окремий об"єкт нерухомого майна. Зміст права власності полягає у праві володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, що визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України, за яким право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку , встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України). За правилами ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з частиною 3 вказаної статті у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, беручи до уваги визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Вимоги про відшкодування судових витрат не заявлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved